Справа № 1915/19584/12
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року

Справа № 9104/183594/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Глушка І.В., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Великоберезовицької селищної
ради Тернопільського району на ухвалу
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 28 листопада
2012 року про забезпечення позову в
адміністративній справі за позовом
Приватного підприємства «Онікс» до
Великоберезовицької селищної ради про
скасування рішення про прийняття
приміщення у комунальну власність,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Онікс» (далі -
ПП «Онікс») звернулося до
Тернопільського міськрайонного суду з
адміністративним позовом до
Великоберезовицької селищної ради про
скасування рішення двадцять першої
сесії шостого скликання №302 від 13
листопада 2012 року як незаконного.

Позивач у позовній заяві послався на
те, що оскаржуваним рішенням порушено
його право власності на майно, оскільки
приміщення, яке селищна рада прийняла у
комунальну власність та поставила до
себе на баланс є його власністю, так як
ПП «Онікс» є правонаступником усіх
майнових прав Товариства власників
«Поділля».

ПП «Онікс» подало заяву про
забезпечення позову, мотивовану тим, що
виконання рішення відповідачем, який
без погодження з власником самовільно
прийняв на баланс спірне приміщення,
поклавши на себе право оформлення
правовстановлюючих документів, може
привести до утруднення чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 28 листопада 2012
року клопотання позивача задоволено та
заборонено Великоберезовицькій
селищній раді Тернопільського району
вчиняти будь-які дії щодо приміщення
третього поверху площею 233.5 кв.м та
приміщень спільного користування
першого, другого та третього поверхів
площею 68.8 кв.м адміністративної
будівлі за адресою: с. В.Березовиця, вул.
С.Бендери, 26 Тернопілського району, а
також заборонено Тернопілському РГБТІ
вчиняти дії, пов'язані з реєстрацією
права власності на приміщення до
розгляду судом цієї справи.

Не погодившись із таким судовим
рішенням, його оскаржила
Великоберезовицька селищна рада,
подавши апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просила скасувати оскаржувану ухвалу
та прийняти нову - про відмову в
задоволенні заяви. Обгрунтовуючи свою
незгоду із судовим рішення апелянт
зазначив, що позивач не вказав, в чому
саме полягає порушення його прав та не
зазначив підстав для вжиття заходів
для забезпечення позову, що
передбачені ст. 117 КАС України. В ухвалі
суду не наведено мотивів, з яких він
дійшов висновку про існування
очевидної небезпеки правам позивача до
ухвалення рішення судом або захист цих
прав буде неможливим чи для
відновлення прав необхідно буде
докласти значних зусиль. Також
порушено право комунальної власності.
Оскаржувану ухвалу суд прийняв без
повідомлення сторін і така є
немотивованою.

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду не надходило.

Представник позивача у судовому
засіданні апеляційну скаргу заперечив
та просить її залишити без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі у
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, а тому у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
їх неприбуття не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
та межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 117 КАС України
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Із змісту вимог наведеної статті
слідує, що заходи забезпечення позову
повинні відповідати і бути
співрозмірними заявленим позовним
вимогам, мають бути безпосередньо
пов'язаними з предметом спору,
необхідними і достатніми для
забезпечення виконання судового
рішення.

Також при розгляді клопотання про
вжиття заходів забезпечення позову суд
повинен дати оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
видом, що застосовується для
забезпечення позову, і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий вид забезпечення забезпечити
фактичне виконання рішення суду у разі
його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям
заходів запобігти порушенню прав та
інтересів інших осіб, в тому числі, й
осіб, які не приймають участь у
розгляді справи.

Приймаючи рішення про вжиття заходів
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з існування
очевидної небезпеки заподіяння шкоди
правам та інтересам позивача, а також
неможливості подальшого захисту цих
прав та інтересів без вжиття таких
заходів.

Оцінюючи рішення суду про забезпечення
позову, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з позовної заяви, ПП
«Онікс» оскаржує рішення селищної ради
про прийняття в комунальну власність
та на баланс приміщення, яке, як він
стверджує, перебуває у його власності.

Тобто має місце спір щодо права на
будівлю.

Таким чином, заборонивши відповідачу
вчиняти дії із спірним приміщенням,
зокрема щодо реєстрації права
власності на підставі оспорюваного
рішення і можливого відчуження до
вирішення спору, суд виходив з
необхідності вжиття таких заходів з
метою недопущення перешкод, зайвих
витрат, а також порушення прав та
законних інтересів інших осіб при
можливому виконанні судового рішення у
цьому спорі.

Такі заходи відповідають меті
запровадження інституту забезпечення
позову, а саме створення можливості
реального виконання у майбутньому
постанови суду, якщо її буде прийнято
на користь позивача.

Суд апеляційної інстанції під час
вирішення даної апеляційної скарги,
враховує також практику Європейського
суду з прав людини (рішення від 08.11.2005
року справа «Кечко проти України», від
29.06.2004 року справа «Жовнер проти
України», від 29.06.2004 року справа «Півень
проти України») в яких Європейський суд
з прав людини вказує на те, що право на
судовий розгляд, гарантоване статтею 6
Конвенції «Про захист прав людини та
основоположних свобод», також захищає
і виконання остаточних та обов'язкових
судових рішень, які у країні, яка
поважає верховенство права, не можуть
залишатися невиконаними, завдаючи
шкоди одній із сторін.

Колегія суддів зазначає, що порушення
норм процесуального права, які були
допущені судом першої інстанціїї при
вирішенні заяви, зокрема при
викладенні змісту ухвали, в якій
фактично відсутня належна мотивація,
не призвели до неправильного вирішення
питання, а тому підстав для скасування
оскаржуваного судового рішення немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205,
206, 211, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Великоберезовицької
селищної ради Тернопільського району -
залишити без задоволення, ухвалу
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 28 листопада
2012 року по справі №1915/19584/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 18 листопада 2014 року.