Справа № 802/3107/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3107/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

18 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Вінницькій області на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом спільного українсько -
іспанського підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сперко Україна" до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міністерства
доходів і зборів у Вінницькій області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
протягом періоду з 28 липня по 30 липня 2014
року головним державним ревізором -
інспектором відділу контролю за
валютними операціями та операціями у
сфері зовнішньоекономічної діяльності
управління податкового аудиту
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Захарчук Л.Й.
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку з питань
дотримання СУІП "Сперко Україна" вимог
валютного законодавства при
проведенні розрахунків по контрактах
№2/380/09/11/07/1 від 19 вересня 2013 року та
№11/04/13-КС/Р від 01 квітня 2013 року.

За наслідками проведеної перевірки
складено акт від 31 липня 2014 року.

В ході проведеної перевірки виявлено
порушення Підприємством статей 1 та 2
Закону України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті" в
частині проведення розрахунків із
нерезидентами A.M.R.P. Handels AG, Швейцарія та
ОАО "Авексима", Російська Федерація, в
результаті чого перевищено 90-денний
термін розрахунків за операціями з
імпорту товарів.

На підставі виявлених порушень
Вінницькою об'єднаною державною
податковою інспекцією 12 серпня 2014 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення №, яким Підприємству за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
тому числі нараховано пеню в розмірі
83649,34 гривень.

При цьому до позивача застосовано пеню
в розмірі 60059,88 гривень за порушення
термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності по
контракту №2/380/09/11/07/1 (Компанія A.M.R.P.
Handels AG, Швейцарія) від 19 вересня 2013 року.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
податковим органом протиправно,
необґрунтовано з порушенням норм
чинного законодавства прийнято
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення в частині нарахування пені в
розмірі 5459,99 гривень. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Законом України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", зокрема статтею 2, передбачено,
що імпортні операції резидентів, які
здійснюються на умовах відстрочення
поставки, в разі, коли таке
відстрочення перевищує 180 календарних
днів з моменту здійснення авансового
платежу або виставлення векселя на
користь постачальника продукції
(робіт, послуг), що імпортується,
потребують висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

Разом з тим, пунктом 1 постанови
Правління Національного банку України
№ 453 від 14 листопада 2013 року "Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходження в іноземній валюті" (була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачалося, що
розрахунки за операціями з експорту та
імпорту товарів, передбачені в статтях
1 та 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", здійснюються у строк, що не
перевищує 90 календарних днів.

При цьому, за порушення резидентами
строків, передбачених, в тому числі
статтею 2 цього Закону, настає
відповідальність у вигляді стягнення
пені за кожний день прострочення у
розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної
виручки (вартості недопоставленого
товару) в іноземній валюті,
перерахованої у грошову одиницю
України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. При цьому
загальний розмір нарахованої пені не
може перевищувати суми неодержаної
виручки (вартості недопоставленого
товару). Вказане передбачено статтею 4
Закону України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті".

Таким чином, з наведеного випливає, що
стягнення пені може застосовуватися
лише у разі перевищення резидентом
строків імпортної операції понад 90
календарних днів з моменту здійснення
авансового платежу.

При цьому суд звертає увагу на тому, що
положеннями статті 1 Закону України
"Про зовнішньоекономічну діяльність"
передбачено, що під імпортом (імпортом
товарів) розуміється купівля (у тому
числі з оплатою в негрошовій формі)
українськими суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності в
іноземних суб'єктів господарської
діяльності товарів з ввезенням або без
ввезення цих товарів на територію
України, включаючи купівлю товарів,
призначених для власного споживання
установами та організаціями України,
розташованими за її межами.

Цією ж статтею визначено, що момент
здійснення експорту (імпорту) - це
момент перетину товаром митного
кордону України або переходу права
власності на зазначений товар, що
експортується чи імпортується, від
продавця до покупця.

У разі ввезення на митну територію
України товарів, транспортних засобів
комерційного призначення митний
контроль розпочинається з моменту
перетинання ними митного кордону
України (частина 2 статті 321 Митного
кодексу України).

Так, суд встановив, що 19 вересня 2013 року
між СУІП "Сперко Україна" та компанією
A.M.R.P. Handles AG (Швейцарія) укладено
контракт №2/380/09/11/07/1, за умовами якого
фірма - нерезидент зобов'язувалася
поставити Підприємству обладнання.

Підприємством 02 жовтня 2013 року на
користь контрагента перераховано
аванс в розмірі 58500 Євро.

Висновком Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України №1247
продовжено строки розрахунків за
імпортною зовнішньекономічною
операцією по контракту №2/380/09/11/07/1,
укладеного із нерезидентом A.M.R.P. Handles AG
до 17 квітня 2014 року.

Відтак, обумовлений у контракті товар
повинен був надійти на митну територію
України 17 червня 2014 року.

Однак, товар поставлено
фірмою-нерезидентом на митну територію
України 07 липня 2014 року, що
підтверджується відтиском штампу
Чопської митниці "Під митним контролем"
на комерційному інвойсі.

З огляду на викладене, податковим
органом обґрунтовано нараховано
позивачу пеню за порушення вимог
статті 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" в частині прострочення
поставки товару протягом періоду з 18
червня по 07 липня 2014 року.

Разом з тим суд не погоджується із
підставністю нарахування позивачу
пені за 08 та 09 липня 2014 року з
посиланням на те, що розмитнення товару
відбулося лише 09 липня 2014 року, про що
свідчить відтиск штампу Вінницької
митниці. До таких висновків суд дійшов
з огляду на положення статті 1 Закону
України "Про зовнішньоекономічну
діяльність", відповідно до якої момент
здійснення експорту (імпорту) - це
момент перетину товаром митного
кордону України, а не момент завершення
процедури митного оформлення товару.

Відтак, суд дійшов висновку про
обґрунтованість посилань представника
позивача на те, що датою імпорту в
даному випадку слід вважати не 09 липня
2014 року, а 07 липня 2014 року, тобто тоді,
коли товар було поставлено на Чопську
митницю.

З огляду на викладене податковим
органом обґрунтовано нараховано пеню
за порушення строку, визначеного
статтею 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", за період з 18 червня по 07 липня
2014 року, однак безпідставно нараховано
такі санкції за 08 та 09 липня 2014 року.

З метою встановлення розміру пені за
період з 18 червня по 07 липня 2014 року
судом першої інстанції зобов'язано
представника органу державної
податкової служби здійснити такий
розрахунок. На виконання вимог ухвали
суду першої інстанції надано такий
розрахунок, з якого видно, що сума
нарахованої пені за період з 18 червня
по 07 липня 2014 року становила б 54599,89
гривень.

Тому, враховуючи вищезазначене,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій
області залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду буде складена в повному
обсязі протягом п'яти днів з дня
закінчення розгляду справи.

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.