Справа № 2а/1770/4214/11
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року
м. Київ К/800/13958/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Рівненської митниці

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 20.09.2012

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013

у справі № 2а/1770/4214/2011

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карат"

до Рівненської митниці

про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 20.09.2012, яка
залишена без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013,
позов задоволено: визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Рівненської
митниці від 15.08.2011 № 52 та № 53.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та прийняти
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем невиїзної
документальної перевірки стану
дотримання позивачем законодавства
України з питань митної справи при
митному оформленні за вантажною митною
декларацією від 01.06.2010 №204030000/2010/001442,
складено Акт № н0016/1/204000009/ від
22.07.2011, яким зафіксовано порушення
позивачем: ст. ст. 259, 264, 266 Митного
кодексу України внаслідок заявлення
даних щодо технічних характеристик,
року випуску та фактичної ціни товару,
не підтверджених документально, та, як
наслідок, внесення неповної та
недостовірної інформації в графу 31 ВМД,
що призвело до невірного визначення
митної вартості товару № 1; ст. 7 Закону
України "Про Єдиний митний тариф",
Закону України "Про митний тариф
України", п.4.3 статті 4 Закону України
"Про податок на додану вартість", що
діяли на час подання до митного
оформлення товарів за вантажною митною
декларацією від 01.06.2010 № 204030000/2010/001442, що
призвело до несвоєчасної та в
неповному обсязі сплати митних
платежів, заниження податкових
зобов'язань на загальну суму 233 344,10 грн.

На підставі акта перевірки,
відповідачем прийняті
повідомлення-рішення від 15.08.2011 №52,
яким ТОВ "Карат" визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
"мито на товари, що ввозяться на митну
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності" в розмірі
91150,04 грн., у тому числі 72920,03 грн. за
основним платежем, 18230,01 грн. за
штрафними санкціями та №53, яким ТОВ
"Карат" визначено суму податкового
зобов'язання за платежем "податок на
додану вартість з товарів, увезених на
територію України" в розмірі 200530,09 грн.,
у тому числі 160424,07 грн. за основним
платежем, 40 106,02 грн. за штрафними
санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Згідно зі ст. 260 Митного кодексу
України, митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу.
Порядок визначення митної вартості
товарів поширюється на товари, які
переміщуються через митний кордон
України. Для цілей визначення митної
вартості використовується інформація,
підготовлена у спосіб, сумісний з
принципами бухгалтерського обліку,
прийнятими у відповідній країні і
доцільними для певного методу
визначення митної вартості. Методи
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та умови їх застосування
встановлюються цим Кодексом.

Статтею 262 зазначеного Кодексу
встановлено, що митна вартість товарів
і метод її визначення заявляються
(декларуються) митному органу
декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості. Порядок та умови
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, встановлюються Кабінетом
Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
- спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Статтею 264 Митного кодексу України
визначені права та обов'язки
декларанта, який декларує митну
вартість товарів. Зокрема, зазначено,
що заявлена декларантом митна вартість
товарів і подані ним відомості про її
визначення повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Стаття 266 Митного кодексу України
встановлює методи визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
установлених статтею 273 цього Кодексу.

Як встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи,
позивачем при митному оформленні
ввезеного товару були надані всі
необхідні документи, зокрема:
рахунки-проформи, що відповідає
вимогам п.7 Порядку № 1766, та додаток 1 до
договору купівлі-продажу від 29.04.2009, в
якому відповідно до п.1.1 договору
зазначені технічні характеристики та
опис катера Monterey 295 SCR.

29.04.2010 між ТОВ "Marine Industry Group OU"
місцезнаходження: Нарва, Таллінн,
Естонія (продавець) та ТОВ "Карат"
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу, згідно якого
продавець продає, а покупець купує на
умовах DDU Радивилів катер Monterey 295 SCR
(технічні характеристики та опис в
специфікації в додатку 1), за ціною 15 000,00
доларів США.

10.05.2010 між ТОВ "Marine Industry Group OU" (продавець)
та ТОВ "Карат" (покупець) укладено
додаток до договору купівлі-продажу
від 29.04.2010, згідно якого продавець
продає, а покупець купує на умовах DDU
Радивилів модель катера за ціною 2700,00
доларів США.

Зазначений товар був ввезений на
територію України на адресу одержувача
ТОВ "Карат" 21.05.2010, попереднє
повідомлення № 204030000/2010/001382,
уніфікована митна квитанція МД-1 №
20502ВN1012857 від 26.05.2010.

Декларантом -ТОВ "Карат" за ВМД №
204040000/2010/1438 від 31.05.2010 було заявлено до
митного оформлення катер Monterey 295 SCR за
фактурною вартістю в розмірі 15 000,00
доларів США (118 876,50 грн.) При цьому,
митному органу в пакеті
товаросупровідних документів було
надано договір купівлі-продажу від
29.04.2010, сертифікат походження №ЕЕ 154071
від 10.05.2010 на катер Monterey 295 SCR,
рахунок-проформа № 1 від 29.04.2010, в якому
зазначено ціну катера Monterey 295 SCR - 15000,00
доларів США.

Рівненською митницею 31.05.2010 визначено
митну вартість катера Моntеrеу 295 SCR за
шостим (резервним) методом визначення
митної вартості, з урахуванням
інформації, наявної в ЄАІС
Держмитслужби ПІК "Довідкові ціни на
товари", мережі Інтернет, про що
зазначено в Рішенні про визначення
митної вартості від 31.05.2010 №
204030000/2010/004271/1. З визначеної митним
органом митної вартості, позивачем
було сплачено до бюджету податки
(збори) та обов'язкові платежі, у зв'язку
з чим митне оформлення було завершене
01.06.2010, товар випущено у вільний обіг.

При цьому, судами встановлено, що дані
щодо технічних характеристик
ввезеного товару, заявлені до митного
оформлення декларантом ТОВ "Карат" в
графі 31 вантажної митної декларації №
204030000/2010/001442, відповідали таким
відомостям, зазначеним в додатку 1 до
договору купівлі-продажу від 29.04.2010,
опису товарів в графі 26 Рішення про
визначення митної вартості товарів №
204030000/2010/004271/1 від 31.05.2010 та підтверджені
актом про проведення митного огляду
товарів 01.06.2010.

Слід зазначити, що згідно із пп. 4.2.1 п. 4.2
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин), платник податків не
несе відповідальності за
несвоєчасність, достовірність та
повноту нарахування суми податкового
зобов'язання, якщо вона розрахована
контролюючим органом.

Аналогічне зазначено і в п.54.5 ст.54
Податкового кодексу України.

За наведених вище обставин, колегія
суддів погоджується з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій про
відсутність у Рівненської митниці
підстав для прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень від
15.08.2011 № 52 та № 53.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів не
встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Рівненської митниці
відхилити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 20.09.2012 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль