Справа № К/9991/9380/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/9380/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області до
Чернігівського обласного військового
комісаріату про визнання
бездіяльності протиправною та
стягнення коштів, за касаційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року,-

у с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року Головне управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області (далі ГУПФУ)
звернулося до Чернігівського
обласного військового комісаріату про
визнання бездіяльності протиправною
та стягнення суми пенсії у розмірі 3393
гривні.

В обґрунтування позовних вимог ГУПФУ
зазначало, що ОВК, в порушення приписів
чинного законодавства та вимог наказу
Міністра оборони України від 11 червня
2008 року № 260, своєчасно не видав довідку
про розмір грошового забезпечення, у
зв'язку з чим, відбулась переплата
пенсії у розмірі 3393 гривень.

Позивач, вважаючи бездіяльність ОВК
протиправною та такою, що завдала шкоди
державі в особі ГУПФУ, просив про
задоволення позову.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалені
ними судові рішення скасувати та
постановити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про її часткове задоволення,
виходячи з наступного.

Судами встановлено, що відповідач, на
підставі поданих позивачем списків
осіб, пенсії яких підлягають
перерахунку та на виконання постанови
Кабінету Міністрів України від 7
листопада 2007 року № 1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу» (далі Постанова
КМУ № 1294) надав до ГУПФ довідку від 13
березня 2008 року про розмір грошового
забезпечення ОСОБА_4 для перерахунку
його пенсії з 1 січня 2008 року.

Згідно вказаної довідки, до складу
грошового забезпечення для
перерахунку пенсії було включено
надбавку за особливі умови служби.

В свою чергу, відповідач, 4 червня 2009
року, на виконання наказу Міністра
оборони України від 11 червня 2008 року №
260 «Про затвердження Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення військовослужбовцям
Збройних Сил України та деяким іншим
особам», зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 14 липня 2008 року за №
638/15329 (далі Наказ № 260), видав нову
довідку без урахування у складі
грошового забезпечення для обчислення
пенсії надбавки за особливі умови
служби.

Вищевказаний наказ набрав чинності з 25
липня 2008 року, а тому ГУПФУ вказує, що
саме з цієї дати відповідач був
зобов'язаний здійснити оформлення і
видачу іншої довідки про розмір
грошового забезпечення для
перерахунку пенсії без урахування
надбавки за особливі умови служби,
однак зробив це лише 4 червня 2009 року, у
зв'язку з чим, на думку позивача,
відбулась переплата пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з того, що у відповідача не
було законних підстав для оформлення
та видачі довідок про розмір грошового
забезпечення для перерахунку пенсії,
його дії узгоджуються з вимогами
чинного на той час законодавства, а
тому підстави для задоволення позову
відсутні.

Проте до такого висновку суд дійшов без
з'ясування дійсних прав та обов'язків
сторін, в порушення норм матеріального
і процесуального права з таких підстав.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За змістом цієї норми процесуального
права у мотивувальній частині рішення
суд зобов'язаний навести дані про
встановлені обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну
оцінку та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд
виходив при задоволенні грошових
вимог. Встановлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

У мотивувальній частині кожного
рішення має бути наведено також
посилання на закон та інші
нормативно-правові акти матеріального
права (назва, стаття, її частина, абзац,
пункт, підпункт закону), у відповідних
випадках - на норми Конституції
України, на підставі яких визначено
права та обов'язки сторін у спірних
правовідносинах, а в разі необхідності
мають бути посилання на Конвенцію та
рішення Європейського суду з прав
людини які згідно із Законом України
від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» є джерелом права та підлягають
застосуванню в даній справі.

В порушення цих норм права суди не
врахували такі обставини.

Дійсно, за приписами статті 101 Закону
України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ,
(в редакції спірного періоду) органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

За встановлених судами обставин
відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав організацією,
установою, яка мала надати документи,
необхідні для перерахунку пенсії
органами, що призначають пенсії.

Разом з тим, залишаючи без змін рішення
суду першої інстанції, апеляційний суд
на наведені положення закону та
встановлені обставини уваги не
звернув.

Вказана правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
18 червня 2013 року по справі № 21-204а13.

Таким чином, неповне з'ясування судами
дійсних обставин справи, неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
призвело до ухвалення рішень, які не
відповідають вимогам статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо законності і
обґрунтованості.

Тому судове рішення підлягає
скасуванню, а справа направленню на
новий розгляд, оскільки суд касаційної
інстанції не може встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судових рішеннях.

За приписами частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області задовольнити
частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало