Справа № 813/8643/13-а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Справа № 876/7980/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Нефедової А.О.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної служби геології та надр
України на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
11.07.2014 року у справі за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної
служби геології та надр України про
визнання протиправними дій та
скасування наказів, зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Державної служби геології та надр
України (далі - відповідач) в якому, з
урахуванням заяв про зміну та
збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо зупинення дії
спеціального дозволу 4946 від 19.03.2009 року
на користування надрами, наданого
позивачу з метою видобування суглинку,
глини мергельної, мергелю
Візенбергівського родовища
Жовківського району Львівської
області у зв'язку з порушенням
процедури позбавлення права
користування надрами згідно ст. 26
Кодексу України про надра, ст. 13 Угоди
на користування надрами та у зв'язку із
відсутністю документально
зафіксованих порушень, відсутністю
самої перевірки діяльності
надрокористувача;

- скасувати наказ відповідача № 364 від
15.07.2013 року в частині зупинення дії
спеціального дозволу 4946 від 19.03.2009 року
на користування надрами;

- скасувати наказ відповідача № 32 від
03.02.2014 року в частині анулювання
спеціального дозволу 4946 від 19.03.2009 року
на користування надрами;

- зобов'язати відповідача прийняти
рішення про поновлення дії
спеціального дозволу 4946 від 19.03.2009 року
на користування надрами, наданого
позивачу з метою видобування суглинку,
глини мергельної, мергелю
Візенбергівського родовища
Жовківського району Львівської
області.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11.07.2014 року
позов задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав
протиправними дії Державної служби
геології та надр України щодо
зупинення дії спеціального дозволу 4946
від 19.03.2009 року на користування надрами,
наданого фізичній особі - ОСОБА_1 з
метою видобування суглинку, глини
мергельної, мергелю Візенбергівського
родовища Жовківського району
Львівської області. Скасував наказ
Державної служби геології та надр
України № 364 від 15.07.2013 року в частині
зупинення дії спеціального дозволу 4946
від 19.03.2009 року на користування надрами.
Скасував наказ Державної служби
геології та надр України № 32 від 03.02.2014
року в частині анулювання спеціального
дозволу 4946 від 19.03.2009 року на
користування надрами. У задоволенні
решти позовних вимог суд попередньої
інстанції відмовив.

Дане судове рішення оскаржив в
апеляційному порядку відповідач,
просить скасувати його та ухвалити
нову постанову про відмову в позові.

Скарга обґрунтована посиланнями на
порушення судом першої інстанції вимог
матеріального права. Зокрема, на те, що
суд першої інстанції належним чином не
врахував, що дії представників
Державної служби геології та надр
України під час проведення перевірки,
складення акту перевірки, зупинення та
анулювання дії спеціального дозволу на
користування надрами законні та
обґрунтовані, а позивач ухилявся від
проведення перевірки та надання
документів на вимогу суб'єкта владних
повноважень.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача,
який заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, дослідивши доводи
апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що
Міністерством охорони навколишнього
середовища 19.03.2009 року надано ФОП
ОСОБА_1 спеціальний дозвіл 4946 на
користування надрами терміном на 20
років з метою видобування суглинку,
глини мергельної, мергелю
Візенбергівського родовища
Жовківського району Львівської
області.

Посадові особи Західного
міжрегіонального територіального
відділу Департаменту державного
геологічного контролю Гаврилко І.Б. та
Лах Ю.І. склали акт № 2-02/06/2013-29/п від
31.05.2013 року про недопущення до
перевірки. В акті зазначено, що
перевірка проводилася в період з 30.05.2013
року по 31.05.2013 року; керівник об'єкта
перевірки - ОСОБА_1; відмовлено у
проведенні перевірки на підставі
відсутності керівника, заступника чи
будь-якої уповноваженої особи
надрокористувача за зазначеною
адресою (АДРЕСА_1).

За результатами планової перевірки
надрокористувача відповідачем 04.06.2013
року винесено припис № 2-02/06/2013-29/п, яким
зобов'язано ОСОБА_1 в термін до 18.06.2013
року надати на адресу Західного
міжрегіонального територіального
відділу Департаменту державного
геологічного контролю (79000, м. Львів, пл.
Міцкевича,8, ІІ поверх) копії документів
щодо дотримання вимог законодавства у
сфері надрокористування, реєстраційні
та установчі, проектно-технічні,
дозвільні документи надрокористувача
за відповідним переліком.

Державна служба геології та надр
України наказом від 15.07.2013 року № 364
зупинила дію спеціального дозволу на
користування надрами 4946 від 19.03.2009 року,
про що повідомила листом позивача.

Також, Державною службою геології та
надр України наказом від 22.11.2013 року №
589 встановлено термін ОСОБА_1 до 15.01.2014
року для усунення порушень
законодавства про надра, про що
повідомлено позивача.

Наказом Державної служби геології та
надр України № 32 від 03.02.2014 року
анульовано спеціальний дозвіл 4946 від
19.03.2009 року наданий ОСОБА_1 на
користування надрами.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначено Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі -
Закон № 877-V).

Відповідно до Закону № 877-V державний
нагляд (контроль) - це діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища. Заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно зі ст. 5 Закону № 877-V, органи
державного нагляду (контролю)
здійснюють планові заходи з державного
нагляду (контролю) за умови письмового
повідомлення суб'єкта господарювання
про проведення планового заходу не
пізніш як за десять днів до дня
здійснення цього заходу. Повідомлення
повинно містити: дату початку та дату
закінчення здійснення планового
заходу; найменування юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи - підприємця, щодо
діяльності яких здійснюється захід;
найменування органу державного
нагляду (контролю). Повідомлення
надсилається рекомендованим листом чи
телефонограмою за рахунок коштів
органу державного нагляду (контролю)
або вручається особисто керівнику чи
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання під розписку. Суб'єкт
господарювання має право не допускати
посадову особу органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
планового заходу в разі неодержання
повідомлення про здійснення планового
заходу.

З матеріалів справи також вбачається,
що позивачем отримано повідомлення №
3796/03/14-13 від 22.04.2013 року про проведення
планової перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері
надрокористування ОСОБА_1, якому надано
спеціальний дозвіл на користування
надрами 4946 від 19.03.2009 року.

Західний міжрегіональний відділ
департаменту державного геологічного
контролю України отримав від СПД
ОСОБА_1 лист № 2 від 27.05.2013 року, що той за
станом здоров'я тимчасово знаходиться
поза межами Львівської області і не
може прийняти участі у перевірці
пов'язаній з надрокористуванням,
відтак просить відтермінувати планову
перевірку.

Таким чином, надрокористувач завчасно
повідомив відповідача про
неможливість забезпечити свою
присутність під час перевірки.

При цьому, у акті відповідача про
недопущення до перевірки зроблено
висновок, що на підставі відсутності
керівника, заступника чи будь-якої
уповноваженої особи надрокористувача
за зазначеною адресою (АДРЕСА_1)
посадовій особі Західного
міжрегіонального відділу департаменту
державного геологічного контролю
України відмовлено у проведенні
перевірки.

Отже, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначив, що, будучи
завчасно повідомленим суб'єктом
підприємницької діяльності про
неможливість бути присутнім під час
проведення перевірки за станом
здоров'я, та маючи можливість перенести
період проведення перевірки, суб'єктом
владних повноважень необґрунтовано
зафіксовано порушення у виді
недопущення до перевірки.

Надалі за результатами планової
перевірки надрокористувача та на
підставі акта про недопущення до
перевірки відповідачем 04.06.2013 року
винесено припис № 2-02/06/2013-29/п, яким
зобов'язано ОСОБА_1 в термін до 18.06.2013
року надати на адресу Західного
міжрегіонального територіального
відділу Департаменту державного
геологічного контролю (79000, м. Львів, пл.
Міцкевича,8, ІІ поверх) необхідні копії
документів, та згідно з корінцем
поштового відправлення направлено
ОСОБА_1

Позивач стверджує, що не отримував
відповідного припису.

Крім того, позивач зазначив, що в період
з 14.06.2013 року по 12.08.2013 року знаходився
на обліку і лікуванні у Львівському
обласному клінічному
психоневрологічному диспансері з
приводу психоневрологічного
захворювання, на підтвердження чого
надано довідку з Львівського обласного
клінічному психоневрологічного
диспансеру № 2930д від 01.10.2013 року.

Отже, є вірним висновок суду
попередньої інстанції, що ФОП ОСОБА_1 не
був належним чином повідомлений про
припис.

Відповідно до ч. 7 та ч. 8 ст. 7 Законом
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом. Припис -
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства. Припис
не передбачає застосування санкцій
щодо суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з п. 1 Положення про Державну
службу геології та надр України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року № 391/2011 (далі -
Положення), Державна служба геології та
надр України (Держгеонадра України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністерство екології та
природних ресурсів України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері геологічного вивчення
та раціонального використання надр.

Також, відповідно до пп. 13 п. 4 Положення
Держгеонадра України зупиняють та
анульовують в установленому порядку
дію спеціальних дозволів на
користування надрами, поновлюють їх
дію.

Питання зупинення дії спеціального
дозволу відноситься до компетенції
Держгеонадр України на підставі п. 22
Порядку надання спеціальних дозволів
на користування надрами, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.05.2011 року № 615 (далі - Порядок).
Згідно з цим пунктом Порядку дія
дозволу може бути зупинена
Держгеонадрами України безпосередньо
або за поданням органів державного
гірничого та
санітарно-епідеміологічного нагляду,
державного геологічного і
екологічного контролю, органів
місцевого самоврядування та ДПА у разі:
порушення користувачем умов
користування надрами, передбачених
дозволом або угодою про умови
користування ділянкою надр (підпункт 1
пункту 22 Порядку), невиконання в
установлений строк приписів
уповноважених органів щодо усунення
порушень законодавства у сфері
надрокористування.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги,
обґрунтовано виходив з того, що попри
наявність у відповідача передбаченої
законодавством компетенції видавати
приписи та зупиняти дію дозволів на
користування надрами, перевірка
фактично не проведена, за її
результатами складено акт про
недопущення до перевірки, у якому
жодних порушень надрокористувача не
зафіксовано. Тому, з врахуванням того,
що в матеріалах справи відсутні докази
отримання припису та відповідно докази
умисного невиконання ОСОБА_1 вимог
даного припису, а також з врахуванням
факту перебування позивача на
лікуванні в період з 14.06.2013 року по
12.08.2013 року, є необґрунтованим
застосування до позивача наказом від
15.07.2013 року № 364 заходів реагування у
виді зупинення дії спеціального
дозволу на користування надрами.

Регулювання гірничих відносин з метою
забезпечення раціонального,
комплексного використання надр для
задоволення потреб у мінеральній
сировині та інших потреб суспільного
виробництва, охорони надр,
гарантування при користуванні надрами
безпеки людей, майна та навколишнього
природного середовища, а також охорона
прав і законних інтересів підприємств,
установ, організацій та громадян є
завданням Кодексу України про надра
від 27.07.1994 р. № 132/94-ВР (у редакції чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин).

За правилами ст. 26 Кодексу України про
надра право користування надрами
припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні
надрами;

2) закінчення встановленого строку
користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів
надр, яким їх було надано у
користування;

4) користування надрами з застосуванням
методів і способів, що негативно
впливають на стан надр, призводять до
забруднення навколишнього природного
середовища або шкідливих наслідків для
здоров'я населення;

5) використання надр не для тієї мети,
для якої їх було надано, порушення
інших вимог, передбачених спеціальним
дозволом на користування ділянкою
надр;

6) якщо користувач без поважних причин
протягом двох років, а для
нафтогазоперспективних площ та
родовищ нафти та газу - 180 календарних
днів не приступив до користування
надрами;

7) вилучення у встановленому
законодавством порядку наданої у
користування ділянки надр.

Право користування надрами
припиняється органом, який надав надра
у користування, а у випадках,
передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті,
у разі незгоди користувачів, - у
судовому порядку. При цьому питання про
припинення права користування
земельною ділянкою вирішується у
встановленому земельним
законодавством порядку.
Законодавством України можуть бути
передбачені й інші випадки припинення
права користування надрами.

Аналіз цієї норми дає підстави
стверджувати, що право користування
надрами припиняється органом, який
надав надра у користування, самостійно
або у судовому порядку. У разі
відсутності спору відповідач має право
у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3
ч. 1 ст. 26 Кодексу України про надра,
самостійно припиняти право
користування надрами, а у випадках
передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті,
у разі незгоди користувачів це право
припиняється у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Кодексу України
про надра законодавством України
можуть бути передбачені й інші випадки
припинення права користування надрами.

Відповідно до підп. 9 п. 23 Порядку
надання спеціальних дозволів на
користування надрами право
користування надрами припиняється
Держгеонадрами України безпосередньо
або за поданням органів державного
гірничого та
санітарно-епідеміологічного контролю,
органів місцевого самоврядування,
органів державної податкової служби у
разі невжиття надрокористувачем
заходів для усунення причин зупинення
дії дозволу в установлений строк.
Припинення права користування надрами
здійснюється шляхом прийняття
Держгеонадрами України наказу про
анулювання дозволу.

Згідно з п. 23 Порядку право
користування надрами припиняється
органом з питань надання дозволу
безпосередньо або за поданням органів
державного гірничого та
санітарно-епідеміологічного нагляду,
державного геологічного і
екологічного контролю, органів
місцевого самоврядування, органів
державної податкової служби у разі
невжиття надрокористувачем заходів
для усунення причин зупинення дії
дозволу в установлений строк.
Припинення права користування надрами
здійснюється шляхом прийняття
Держгеонадрами наказу, а Радою
Міністрів Автономної Республіки Крим -
розпорядження про анулювання дозволу.

Також, відповідно до пп. 13 п. 4 Положення
Держгеонадра України зупиняють та
анульовують в установленому порядку
дію спеціальних дозволів на
користування надрами, поновлюють їх
дію.

Таким чином, у Порядку можуть мати
місце додаткові підстави для
припинення користування надрами, як це
передбачено ч. 3 ст. 26 Кодексу України
про надра, але не може бути змінено
правило відповідно до якого у разі
незгоди користувачів з припиненням
права на користування надрами воно
може припинятися лише у судовому
порядку.

Верховний Суд України вже неодноразово
висловлював правову позицію при
розгляді справ цієї категорії. Так, у
постановах від 19.09.2011 року, від 25.06.2011
року, від 10.12.2013 року (справи № 21-164а11, №
21-36а11, № 21-450а13 відповідно) суд вказав,
що підзаконний нормативний акт, який
встановлює додаткові підстави для
припинення користування надрами, не
може змінювати правило, відповідно до
якого у разі незгоди користувачів з
припиненням права на користування
надрами за неналежне користування ними
припинення такого права здійснюється у
судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_1 не
давав свою згоду на анулювання дії
спеціального дозволу на користування
надрами, а навпаки, звернувся з
позовною заявою до суду, суб'єкт
владних повноважень анулювавши дозвіл
в односторонньому, замість звернення
до суду з відповідним позовом, порядку
перевищив надані йому законодавством
повноваження.

Таким чином, встановивши фактичні
обставини справи та проаналізувавши
норми чинного законодавства, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
законність та обґрунтованість
позовних вимог щодо визнання
протиправними дій відповідача і
визнання протиправними та скасування
наказів про зупинення та анулювання
дії спеціального дозволу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не відповідають законодавству України
та не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної служби
геології та надр України залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 11.07.2014 року
у справі № 813/8643/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 21.11.2014