Справа № 826/11348/14
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року 14:30Справа № 826/11348/14
ЗП/808/21/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Чернової
Ж.М.

за участю секретаря судового
засідання Батигіна О.В.

представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Мінаєва О.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Бердянського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України

про: визнання дій протиправними та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до Бердянського
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України, в якій
позивач просить:

визнати незаконними дії Державної
прикордонної служби щодо відмови
ОСОБА_1 у в'їзді до тимчасово окупованої
території АР Крим;

визнати нечинним рішення Державної
прикордонної служби про відмову виїзду
до тимчасово окупованої території АР
Крим громадянину України, який досяг
16-річного віку від 27.06.2014, яке було
прийнято у відношенні до ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, в обґрунтування
заявлених вимог зазначив, що рішенням
27.06.2014 йому незаконно відмовлено у
виїзді до тимчасово окупованої
території Автономної Республіки Крим.
На думку позивача, сухопутна територія
АР Крим і м.Севастополь є невід'ємною
частиною території України, на яку
поширюється дія Конституції України.
Таким чином, позивач вважає, що має
право вільно в'їжджати на територію АР
Крим. Просить позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив в повному обсязі, зазначивши,
що відповідач діяв відповідно до вимог
Закону України «Про забезпечення прав
і свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території»,
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України». Просить в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.160 КАС України, 21.11.2014
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході
судового розгляду здійснювалось повне
фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу "Камертон".

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали і з'ясувавши обставини
адміністративної справи, дослідивши
інші наявні у справі докази у їх
сукупності, прийшов до наступного
висновку.

27.07.2014 громадянин України ОСОБА_1
здійснював подорож поїздом 028
сполученням Київ-Севастополь. У пункті
пропуску «Новоолексіївка» майором
старшого прикордонного наряду
пропускного пункту Державної
прикордонної служби України
«Новоолексіївка» прийнято рішення від
27.06.2014 (арк.спр.10) про відмову виїзду до
тимчасово окупованої території АР Крим
громадянину України, який досяг
16-річного віку, відповідно до якого
позивачу відмовлено у виїзді до
тимчасово окупованої території АР
Крим.

Як вбачається із рішення, підставою для
його прийняття була наявність у базі
даних Державної прикордонної служби
України відомостей, що зазначену особу
рішенням Дніпровського районного суду
м.Києва тимчасово обмежено у праві
виїзду з України.

Позивач, посилаючись на ст.33
Конституції України, ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
ст.377-1 ЦПК України, ст.1 Закону України
«Про державний кордон України», ст.ст.2,
14 Закону України «Про прикордонний
контроль», ст.ст.1, 3, 10 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», вважає, що він не виїжджав за
межі України, не перетинав державного
кордону України, а отже не порушував
жодних обмежень, накладених на нього
рішенням суду.

Суд не погоджується з позицією
позивача, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до ст.6 Закону України «Про
державну прикордонну службу України»
Державна прикордонна служба України є
правоохоронним органом спеціального
призначення і має таку загальну
структуру: центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони державного
кордону; територіальні органи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони державного кордону.

За правилами ст.2 вказаного Закону,
основними функціями Державної
прикордонної служби України є, зокрема
охорона державного кордону України на
суші, морі, річках, озерах та інших
водоймах з метою недопущення
незаконної зміни проходження його
лінії, забезпечення дотримання режиму
державного кордону та прикордонного
режиму; здійснення в установленому
порядку прикордонного контролю і
пропуску через державний кордон
України та до тимчасово окупованої
території і з неї осіб, транспортних
засобів, вантажів, а також виявлення і
припинення випадків незаконного їх
переміщення.

Виконання зазначених у частині першій
цієї статті функцій є
оперативно-службовою діяльністю
Державної прикордонної служби України.

Суд звертає увагу, що правовий режим
тимчасово окупованої території
визначений Законом України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України». Статтею 4 якого
встановлено, що на тимчасово
окупованій території на строк дії
цього Закону поширюється особливий
правовий режим перетину меж тимчасово
окупованої території, вчинення
правочинів, проведення виборів та
референдумів, реалізація інших прав і
свобод людини і громадянина.

Зазначеним Законом також були внесені
відповідні зміни до Кримінального
кодексу України та Кодексу про
адміністративні правопорушення, а
саме, в частині порушення порядку
в'їзду на тимчасово окуповану
територію України та виїзду з неї та
порушення прикордонного режиму, режиму
в пунктах пропуску через державний
кордон України або режимних правил у
контрольних пунктах в'їзду-виїзду.

При цьому, Перехідними положеннями
цього Закону визначено, що
передбачений цим Законом правовий
режим діє до повного відновлення
конституційного ладу України на
тимчасово окупованій території.

Тобто, законодавством України
визначено, що перетинання меж
тимчасово окупованої території
України проходить в особливому режимі,
який передбачає проходження
прикордонного контролю та пропуску до
тимчасово окупованої території, тому
спірне рішення прийнято правомірно.

Як встановлено судом, рішення від 27.06.2014
прийнято на підставі ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
якою встановлено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта у випадках, якщо:

1) він обізнаний з відомостями, які
становлять державну таємницю, - до
закінчення терміну, встановленого
статтею 12 цього Закону;

2) діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України;

3) стосовно нього у порядку,
передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством,
застосовано запобіжний захід, за
умовами якого йому заборонено
виїжджати за кордон, - до закінчення
кримінального провадження або
скасування відповідних обмежень;

4) він засуджений за вчинення
кримінального правопорушення - до
відбуття покарання або звільнення від
покарання;

5) він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань;

6) він свідомо сповістив про себе
неправдиві відомості - до з'ясування
причин і наслідків подання неправдивих
відомостей;

8) щодо нього подано цивільний позов до
суду - до закінчення провадження у
справі;

9) він перебуває під адміністративним
наглядом міліції - до припинення
нагляду.

Громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

У зв'язку з тим, що позивачу було
відмовлено у виїзді на тимчасово
окуповану територію з урахуванням
того, що в базі даних Державної
прикордонної служби України наявні
відомості, що рішенням Дніпровського
районного суду м.Києва тимчасово
обмежено у праві виїзду з України,
судом було витребувано у районного
суду зазначене рішення. Як вбачається з
отриманої ухвали Дніпровського
районного суду м.Києва від 11.10.2011 по
справі №6-4160/11, ОСОБА_1 28.06.1965
встановлено тимчасову заборону у
здійсненні виїзду з території України
до повного виконання зобов'язань по
сплаті боргу згідно рішення
господарського суду м.Києва від 10.11.2010 в
рамках виконавчого провадження №23056574,
порушеного державним виконавцем ВДВС
Дніпровського РУЮ м.Києва Петрук І.О.
03.12.2010 на підставі наказу про примусове
виконання рішення №51/321 від 24.11.2010.

Таким чином, судовим рішенням, позивачу
тимчасово обмежено у виїзді з огляду на
те, що позивач за наказом є боржником та
суд вважає, що відповідач, на виконання
вимог законодавства України,
правомірно прийняв рішення про відмову
виїзду до тимчасово окупованої
території АР Крим громадянину України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 69, 71, 94, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Ж.М.Чернова