Справа № 804/3591/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2014 рокусправа № 804/3591/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу державного вищого
навчального закладу «Український
державний хіміко-технологічний
університет»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2014 року у справі № 804/3591/14 за
позовом державного вищого навчального
закладу «Український державний
хіміко-технологічний університет» до
виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення,
-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2014 року відмовлено у задоволені
позову державного вищого навчального
закладу «Український державний
хіміко-технологічний університет» про
скасування рішення №06 від 07.02.2014 року
про повернення коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, використаних
неправомірно (не за цільовим
призначенням) та застосування
фінансових санкцій.

Постанова суду мотивована тим, що
оскаржене рішення відповідача №06 від
07.02.2014 року прийнято обґрунтовано, з
огляду на встановлені перевіркою
обставини, які свідчать про
використання страхових коштів не за
цільовим призначенням.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач - державний
вищий навчальний заклад «Український
державний хіміко-технологічний
університет» звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, неповне з'ясування обставин
справи, просив скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову про задоволення позову.
Апеляційна скарга фактично
обґрунтована незгодою з висновками
суду першої інстанції щодо
встановлення обставин, які свідчать
про допущені позивачем порушення
використання страхових коштів.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідачем
була проведена планова перевірка
надання відповідних соціальних послуг,
передбачених умовами фінансування та
договору СП ДВНЗ "УДХТУ" за період з
01.07.2013р. по 31.12.2013р., за результатами якої
складено акт № 05 від 20.01.2014р.

В акті перевірки вказано на факти
неправомірного використання коштів
Фонду по статтях «Заробітна плата та
нарахування» у сумі 4477, 79 грн. та
«Харчування» в сумі 311, 22 грн.

Такі висновки, з огляду на акт
перевірки, ґрунтуються на наступному.

Під час проведення перевірки,
здійснення інвентаризацію
товарно-матеріальних цінностей та
дослідження документів, встановлено
розбіжності: фактично зафіксовано
наявність накладної від 26.12.2013р. на
отримання кефіру (10 л. х 7,80 грн. = 78,00
грн.), в якій визначено кефір, як
отриманий, проте в наявності кефір
відсутній. Крім того, у книзі
складського обліку запис про отримання
кефіру також відсутній, що визначає
його нестачу на загальну суму 78,00 грн.

Крім цього, охоплено надання
послуг на харчування. Відповідно до
меню-розкладки кількість отримувачів
послуг складала 50 чоловік, з яких
присутніх на обіді з 12.00 до 15.00 години
(весь час обіду згідно розкладу СП
УДХТУ) лише - 24, що підтверджується
додатком № 14 до акту перевірки «Список
присутніх на обіді СП УДХТУ 26.12.2013 р.»,
завіреного особистими підписами
головного бухгалтера та головного
лікаря. Враховуючи вартість обіду (8,97
грн.), сума витрат коштів Фонду, яка не
приймається до заліку за не надання
послуг 26 особам, становить 233,22 грн.

Таким чином, перевіряючими
особами зроблено висновок про
неправомірне використання коштів
Фонду на «Харчування» у розмірі 311,22грн.
(233,22 + 78,0).

Щодо неправомірного використання
коштів Фонду по статі "Заробітна плата
та нарахування".

Перевіркою встановлено, що медична
сестра ОСОБА_1 (за фахом фельдшер)
працює в санаторії - профілакторії на 0,5
ставки медичної сестри з фізіотерапії,
має вищу кваліфікаційну категорію зі
спеціальності «Сестринська справа»
(посвідчення про проходження атестації
№49/1258-0/13 від 27.08.2013р. з терміном дії до
2018 року).

Відповідно до «Положення про медичну
сестру відділення (кабінету)
фізіотерапії» медична сестра
відділення (кабінету) фізіотерапії
зобов'язана систематично підвищувати
свою професійну майстерність та
проходити удосконалення з
спеціальності не рідше одного разу в 5
років (п. 4.7 наказу МОЗ України від 30.12.1993
р. № 260 «Про організацію і
вдосконалення фізіотерапевтичної
допомоги населенню України» із
змінами, внесеними згідно з наказом
цього Міністерства № 266 від 16.08.1996 р.).

ОСОБА_1 проходила останні курси
підвищення кваліфікації та
перепідготовки молодших медичних
працівників за циклом «удосконалення
медсестер фізіотерапевтичних
відділень і кабінетів», який тривав з
15.09.2008 р. по 10.10.2008 р., що підтверджується
свідоцтвом НОМЕР_1.

Враховуючи, що сестра медична ОСОБА_1 не
проходила такі курси в 2013 році, вона не
мала права продовжувати працювати на 0,5
ставки медичної сестри з фізіотерапії.
У зв'язку з цим, на заробітну плату
ОСОБА_1 безпідставно використано кошти
Фонду у розмірі 3849,75 грн.

Крім цього, перевіркою встановлено
неправильність визначення медичній
сестрі ОСОБА_2 надбавки за вислугу
років замість 20% встановлено 30%, що
призвело до надміру виплаченої
заробітної плати у розмірі 458,99грн. та
сплаченого єдиного соціального внеску
у сумі 169,05грн., а всього 628,04грн.

Таким чином, перевіряючими особами
зроблено висновок, що по статті
кошторису «Заробітна плата» з
порушенням норм чинного законодавства
Позивачем використано неправомірно
коштів Фонду в загальній сумі 4477,79 грн.

За результатами перевірки Фондом
прийнято рішення №06 від 07.02.2014р. про
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, використаних
неправомірно (не за цільовим
призначенням), та застосування
фінансових санкцій, відповідно до
якого до СП ДВНЗ «УДХТУ» було
застосовано штраф у розмірі 2394,51грн., а
також зобов'язано повернути кошти
Фонду, використані неправомірно, у сумі
4789,01 грн.

Правомірність та обґрунтованість
вказаного рішення є предметом спору,
який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та відмовляючи у задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
того, що Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, з
огляду на виявлені порушення, на
підставі та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством, правомірно
прийняв оскаржене рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції, у повній мірі, суд
апеляційної інстанції не може
погоджується з наступних підстав.

Так, суд апеляційної інстанції вважає
обґрунтованими висновками суду першої
інстанції в частині правомірності
рішення відповідача щодо повернення
коштів Фонду та застосування штрафних
санкцій, у зв'язку з виявленням нестачі
продуктів (кефіру).

Встановлені обставини справи судом
першої інстанції, які не
спростовуються доводами апеляційної
скарги, свідчать про те, що під час
проведення перевірки здійснено
інвентаризацію якою встановлено
нестачу продуктів (кефіру). Акт
інвентаризації підписано керівником
установи без зауважень.

Відповідно до вимог пункту 3
«Інструкції з обліку продуктів
харчування в лікувально
-профілактичних та інших установах
охорони здоров'я, що утримуються за
рахунок державного бюджету СРСР» (далі
Інструкція №530), затверджену наказом
Міністерства охорони здоров'я СРСР від
05.06.1983 р.№ 530, за продукти харчування,
які знаходяться у піщеблоці повну
матеріальну відповідальність несе
кухар та керівник установи. Актами
інвентарізаціїї за підписами
керівника та кухаря засвідчено
відсутність кефіру на момент
інвентаризації.

Відсутність отримання кефіру від
постачальника також підтверджується
книгою складського обліку (копія
додатку № 9 до акту перевірки, аркуш 3 -
знаходиться в матеріалах справи). Про
факт порушення також свідчить те, що у
накладній №211, меню -розкладці (копія
додатку № 9, аркуш 2 - знаходиться в
матеріалах справи) кухар розписався, за
кефір, як за отриманий на піщеблок, але
фактично кефір на піщеблок не
отримувався. Також про факт порушення
свідчить те, що відповідальними
особами СП УДХТУ головним лікарем,
головним бухгалтером, засвідчено факт
видачі кефіру на піщеблок підписами у
накладній № 211 та меню - розкладці
(додаток 9 аркуш 2), але фактично кефір
переданий не був, що засвідчено
підписами у акті -інвентарізації.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано вказав на те, що
відповідачем документально
підтверджено встановлені перевіркою
розбіжності: фактично зафіксовано
наявність накладної від 26.12.2013р. на
отримання кефіру (10 л. х 7,80 грн. = 78,00
грн.), в якій визначено кефір, як
отриманий, проте в наявності кефір
відсутній. Крім того, у книзі
складського обліку запис про отримання
кефіру також відсутній, що визначає
його нестачу на загальну суму 78,00 грн.

Погоджується суд апеляційної
інстанції і з висновками суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
висновків Фонду про неправомірність
використанні страхових коштів по
статтях «Заробітна плата та
нарахування в сумі 4477,79грн.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що медична сестра ОСОБА_1
(за фахом фельдшер), крім основної
посади, працює в санаторії -
профілакторії на 0,5 ставки медичної
сестри з фізіотерапії. Як з'ясовано при
перевірці, медична сестра має вищу
кваліфікаційну категорію зі
спеціальності «Сестринська справа»
(посвідчення про проходження атестації
№49/1258-0/13 від 27.08.2013р. з терміном дії до
2018 року). У 2013 році проходила курси
підвищення кваліфікації та
перепідготовки молодших медичних
працівників за циклом «Удосконалення
медсестер терапевтичних відділень і
кабінетів», що документально
підтверджується та відповідає
спеціально - освітнім та
кваліфікаційним вимогам за фахом
«Медична сестра».

В той же час, ОСОБА_1 займає посаду
медичної сестри з фізіотерапії.

Відповідно до статтей 74, 77 Закону
України «Основи законодавства України
про охорону здоров'я» № 2802-ХІІ від
19.11.1992 р. (далі - Закон № 2802) медичною і
фармацевтичною діяльністю можуть
займатися особи, які мають відповідну
спеціальну освіту і відповідають
єдиним кваліфікаційним вимогам,
медичні працівники проходять
підвищення кваліфікації,
перепідготовку не рідше одного разу на
п'ять років у відповідних закладах та
установах.

Згідно вимог «Кваліфікаційних
характеристик професій працівників»,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я (МОЗ) України від
29.03.2002р. №117 (зі змінами), сестра медична
з фізіотерапії вищої кваліфікації
повинна мати спеціалізацію за фахом
«Фізіотерапія» або підвищення
кваліфікації (курси удосконалення,
тощо).

Відповідно до «Положення про медичну
сестру відділення (кабінету)
фізіотерапії» медична сестра
відділення (кабінету) фізіотерапії
зобов'язана систематично підвищувати
свою професійну майстерність та
проходити удосконалення з
спеціальності не рідше одного разу в 5
років (п. 4.7 наказу МОЗ України від 30.12.1993
р. № 260 «Про організацію і
вдосконалення фізіотерапевтичної
допомоги населенню України» із
змінами, внесеними згідно з наказом
цього Міністерства № 266 від 16.08.1996 р.).

Таким чином, вказаними нормами права
визначено те, що по-перше: сестра
медична з фізіотерапії повинна мати
спеціалізацію за фахом «Фізіотерапія»
або підвищення кваліфікації; по-друге:
медична сестра відділення (кабінету)
фізіотерапії проходити удосконалення
з спеціальності не рідше одного разу в 5
років.

Підвищення кваліфікації спеціалістів
проводиться відповідно до переліку
циклів спеціалізації та удосконалення
молодших медичних і фармацевтичних
кадрів (наказ МОЗ України від 07.09.1993 №198
«Про підвищення кваліфікації молодших
спеціалістів з медичною та
фармацевтичною освітою»,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 31.12.1993р. за №206).

Відповідно до вимог пункту 3.1 Наказу
МОЗ № 49 від 02.02.2011 р., зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 9.02.2011 р. №
171/18909 «Про затвердження Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з медичної практики» ( далі -
Наказ МОЗ № 49), відповідність
спеціальним освітнім та
кваліфікаційним вимогам може
засвідчуватися дипломом, посвідченням
про присвоєння (підтвердження)
відповідної кваліфікаційної категорії
зі спеціальності молодших
спеціалістів з медичною освітою,
свідоцтвом про проходження підвищення
кваліфікації та перепідготовки
молодших спеціалістів з медичною
освітою встановленого зразка.

Згідно вимог пункту 3.4. Наказу МОЗ № 49
до провадження медичної практики не
допускаються особи, які не
відповідають кваліфікаційним вимогам.
установленими пунктами 3.1.-3.3 цього
розділу Наказу № 49.

Фактично ОСОБА_1 проходила курси
підвищення кваліфікації та
перепідготовки молодших медичних
працівників за циклом «удосконалення
медсестер фізіотерапевтичних
відділень і кабінетів», який тривав з
15.09.2008 р. по 10.10.2008 p., що підтверджується
свідоцтвом НОМЕР_1.

Таким чином, з урахуванням вимог наказу
МОЗ України від 30.12.1993 р. №260, остання
була зобов'язана пройти курси
підвищення кваліфікації з
удосконалення медсестер
фізіотерапевтичних відділень і
кабінетів у 2013 році.

Доказів того, що ОСОБА_1 у 2013 році
проходила підвищення кваліфікації
саме по вказаній спеціальності
позивачем не надано.

При цьому, суд першої інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги
пояснення позивача про те, що ОСОБА_1 у
2013 році проходила курси удосконалення
«медсестри терапевтичних відділень і
кабінетів», оскільки вказані курси не
свідчать про проходження курсів
удосконалення за фахом «Фізіотерапія»,
як того вимагає п.4.7 наказу МОЗ України
від 30.12.1993р. №260.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
оскільки медична сестра ОСОБА_1 не
проходила такі курси в 2013 році, то вона
не мала права продовжувати працювати
на 0,5 ставки медичної сестри з
фізіотерапії. У зв'язку з цим, на
заробітну плату ОСОБА_1 неправомірно
використано кошти Фонду у розмірі 3849,75
грн.

Щодо суми 628,04 грн. (заробітна плата 458,99
грн. + єдиний соціальний внесок 169,05
грн.), використаної на виплату
заробітної плати сестрі медичній
Брилі, з порушенням вимог «Порядку
виплати надбавки за вислугу років
медичним та фармацевтичним
працівникам державних та комунальних
закладів охорони здоров'я»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2009 р. № 1418,
судом першої інстанції встановлено
наступні обставини.

Так, в порушення вимог Порядку № 1418,
надбавка за вислугу років сестрі
медичній ОСОБА_2 встановлена в розмірі
30% замість 20%, з урахуванням періодів
роботи у закладах, які не відносяться
до державних або комунальних (з 03.11.1990 р.
по 19.05.2011 р. - Суспільна організація,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Сім'я та здоров'є»; з
21.05.2001 р. по 08.10.2002 р. - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Клініка
натуральної медицини»; з 14.10.2002 р. по
30.04.2007 р. - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Біомедіка»; з 01.12.2007
р. по 01.04.2009 р. - Приватне підприємство
«Ексімед»), копія розрахунку долучена
до матеріалів справи.

Як вбачається з заявленого позову та
доводів апеляційної скарги, позивач не
спростовує як правильність висновків
відповідача так і рішення суду, в цій
частині.

Встановивши такі обставини справи, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що по статті кошторису
«Заробітна плата», з порушенням норм
чинного законодавства, Позивачем
використано неправомірно коштів Фонду
в загальній сумі 4477,79 грн.

В той же час, колегія суддів не може
погодитись з висновками суду першої
інстанції щодо правомірності рішення
відповідача в частині повернення Фонду
неправомірно використаних (не за
цільовим призначенням) коштів у сумі
233,22грн.

Як зазначено вище, таких висновків Фонд
дійшов з огляду на встановлені
перевіркою обставини, які свідчать про
те, що відповідно до меню-розкладки
кількість отримувачів послуг з
харчування 26.12.2013р. складала 50 чоловік,
з яких присутніх на обіді з 12.00 до 15.00
години (весь час обіду згідно розкладу
СП УДХТУ) лише - 24, що підтверджується
додатком № 14 до акту перевірки «Список
присутніх на обіді СП УДХТУ 26.12.2013 р.».
Враховуючи вартість обіду (8,97 грн.),
Фондом зроблено розрахунок суми витрат
коштів - 233,22 грн. (8,97грн. х 26 осіб).

З такими підставами визначення сум, що
підлягають поверненню Фонду, колегія
суддів не погоджується з наступних
підстав.

Так, відповідачем не заперечується, що
станом на 26.12.2013р. позивач, з огляду на
кількість осіб, які знаходились в
профілакторії, повинен був надати
послуги з харчування 50 особам. Отже, для
виготовлення обіду позивач мав понести
витрати на продукти, з розрахунку на 50
осіб. Вказаний обід виготовлено
виходячи із кількості осіб, які
знаходились у профілакторії та яким
позивач був зобов'язаний надати
послуги з харчування. Таким чином, на
час придбання продуктів для
виготовлення обіду, позивач
обґрунтовано використав кошти Фонду із
розрахунку кількості осіб, які
перебували у профілакторію.

Той факт, що деякі особи не з'явилися на
обід, тобто відмовилися у цей день від
отримання послуг харчування, не може
свідчити про неправомірність витрати
коштів Фонду, у зв'язку з придбанням
продуктів на виготовлення обіду
26.12.2013р. При цьому, Фонд не зазначає в
акті перевірки норм права, які б
зобов'язували підконтрольну
організацію повернути кошти Фонду, у
зв'язку з неявкою на обід усіх осіб, які
перебували у профілакторію.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає необґрунтованим рішення
відповідача в частині зобов'язання
повернути кошти Фонду у розмірі 233,22грн.

Крім цього, як свідчать обставини
справи, на вказану суму використаних
коштів відповідачем, у відповідності
до ст..30 Закону №2240, нарахований штраф у
розмірі 50 відсотків такої суми. Розмір
штрафу становить 116,61грн. (233,22/50%).

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про неправомірність
оскарженого рішення відповідача в
частині повернення Фонду коштів у
розмірі 233,22грн. та застосування штрафу
на суму 116,61грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить висновку про
часткову обґрунтованість заявленого
позову, у зв'язку з чим вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову постанову про задоволення позову
про визнання протиправним оскарженого
рішення, в частині повернення Фонду
коштів у розмірі 233,22грн. та
застосування штрафу на суму 116,61грн.

На підставі викладеного, керуючись п.3
ч.1 ст.198, ст..ст.202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного вищого
навчального закладу «Український
державний хіміко-технологічний
університет» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2014 року у справі №804/3591/14 -
скасувати та прийняти нову постанову
про часткове задоволення позову.

Рішення виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності №06 від 07.02.2014 року про
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності у розмірі 233,22грн., та
застосування штрафу у розмірі 116,61грн. -
визнати неправомірним та скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку, передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

(Повний текст постанови виготовлено
07.11.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк