Справа № 804/9584/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року
м. Київ К/800/60826/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12.11.2013

у справі № 804/9584/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
автоцентр МАЗ"

до Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.08.2013 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12.11.2013 скасовано постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.08.2013 та
прийнято нову, якою позов задоволено:
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 26.06.2013 № та № .

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з доводами та вимогами
заявника не погодився, просив скаргу
залишити без задоволення, оскаржувані
рішення - без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства в
частині своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати ПДВ та
податку на прибуток по
взаємовідносинам з ПП «Вега-ДК» за
період з 01.02.2012 по 29.02.2012 та ТОВ
«Будтехцентр» за період з 01.05.2012 по
31.05.2012, складено акт від 04.06.2012
№1470/22-1/33109363, в якому встановлені
порушення позивачем: ст. 185, ст. 188, п. 198.3,
п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 43 861,64 грн.; пп. 14.1.27, п. 14.1 ст. 14, ст.
ст. 138, 140, 142, 143, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток у першому півріччі 2012 року на
загальну суму 194 302,28 грн.

На підставі висновків акта перевірки,
відповідачем 26.06.2013 були прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення
№ , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем на 332320,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями на 166160,00 грн., та № , яким
підприємству збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ за основним платежем
на 143862,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями на 71931,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності прийнятих податковим
органом спірних податкових
повідомлень-рішень.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів /послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
товарів з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника ПДВ
на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст.
198 ПК України, вважається дата тієї
події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем було укладено з ПП «Вега-ДК»
та ТОВ «Будтехцентр» договори
купівлі-продажу запчастин до
автомобілів МАЗ.

Факт здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами підтверджується
видатковими та податковими накладними,
товарно-транспортними накладними,
довіреностями на отримання товару.

Оплата товару підтверджується
платіжними дорученнями та випискою з
розрахункового рахунку позивача.

Встановлені судом першої інстанції
недоліки оформлення
товарно-транспортних накладних, вірно
не прийняті до уваги судом апеляційної
інстанції, оскільки дана обставина є
лише порушенням ведення
бухгалтерського обліку та не може
свідчити про недоведеність поставки
товару у сукупності з іншими доказами,
наявними в матеріалах справи.

Слід зазначити, що чинне законодавство
не ставить в залежність право на
формування податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентами
податку до бюджету. Питання
податкового кредиту поширюється
тільки на окремо взятого платника
податків і не ставить цей факт у
залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази встановлення податковим
органом обставин на підтвердження
того, що укладаючи спірні договори,
учасники договірних відносин діяли з
метою, яка є завідомо суперечною
інтересам держави та суспільства.
Податковим органом не доведено
наявності протиправного умислу та мети
при укладенні угод позивачем з ПП
«Вега-ДК» та ТОВ «Будтехцентр», що мали
місце під час здійснення позивачем
підприємницької діяльності.

Таким чином, вірними є висновки суду
апеляційної інстанції про відсутність
у податкового органу підстав для
прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень від 26.06.2013 №
та № .

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та дано їм відповідну
правову оцінку. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування рішення суду не
встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - відхилити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12.11.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль