Справа № 2-а-2006/11/2205
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2006/11/2205
Головуючий у 1-й інстанції: Дворнік О.С.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Гонтарук В. М. Драчук Т. О.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги ОСОБА_2
та управління праці та соціального
захисту населення Деражнянської
районної державної адміністрації
Хмельницької області на постанову
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 16 червня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Деражнянської районної державної
адміністрації Хмельницької області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2011 року позивач звернулась до
Деражнянського районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Деражнянської
районної державної адміністрації
Хмельницької області про визнання дій
відповідача протиправними;
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату недоплаченої
позивачу допомоги за період з 14 червня
2010 року по 01 травня 2011 року в розмірі
6515,11 грн; зобов'язання відповідача
проводити в подальшому виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", встановленому у розмірі не
менше прожиткового мінімуму для дитини
віком до 6 років, починаючи з 01.05.2011 року.

Постановою Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 16 червня
2011 року позов задоволено частково:
зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити позивачу невиплачену
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, не меншому від
прожиткового мінімуму, встановленому
для дітей віком до шести років, у
відповідності до ст. 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
та ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 01 листопада 2010
року по 01 травня 2011 року включно, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 16 червня 2011
року як таку, що винесена з порушенням
та неправильним застосуванням норм
матеріального права, прийнявши нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю. Позивач
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційних скарг, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач є особою, яка
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, що
підтверджується копією свідоцтва про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № НОМЕР_1 (а.с. 10),
та має дитину - доньку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а.с. 6).

Управлінням праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради Хмельницької області
позивачу призначена щомісячна грошова
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн.

Позивач зверталась до управління праці
та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради
Хмельницької області з заявою про
здійснення перерахунку та доплати
допомоги по догляду за дитиною.

Листом №44/01-26 від 27.04.2011 року управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради
Хмельницької області повідомило
позивача про те, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку призначена та
виплачується їй відповідно до ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми".

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 має право на призначення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40-44
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Водночас частиною третьою статті 45
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" від 27 квітня 2010 року
№ 2154-VI було визначено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
(далі -Порядок) був затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на
виконання Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" (пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
статті 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" не приймався.

За змістом пункту 17 цього Порядку право
на виплату допомоги мають особи,
зазначені в статті 13 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
яка на час виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
на виконання статті 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
Кабінет Міністрів України не визначав.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного суду України від
25.12.2012 року по адміністративні справі
№21-410а12.

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано визначився з
тим, що для вирішення спору стосовно
виплати допомоги позивачу як особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
застосовуються норми спеціального
закону, тобто Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".

Крім того, колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо
застосування ст. 99 КАС України,
оскільки це відповідає вимогам чинного
процесуального законодавства України
в адміністративних справах та спірним
правовідносинам у справі.

Доводи апелянтів, викладені в
апеляційних скаргах не спростовують
висновків суду першої інстанції та є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про відмову в задоволенні апеляційних
скарг та залишення постанови
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 16 червня 2011
року без змін.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_2 та
управління праці та соціального
захисту населення Деражнянської
районної державної адміністрації
Хмельницької області, -залишити без
задоволення, а постанову
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 16 червня 2011
року, -без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Гонтарук В. М.

Драчук Т. О.