Справа № 809/1049/14
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р.

№ 876/5599/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Закритого акціонерного
товариства «Прикарпатжитлобуд» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 5
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Закритого
акціонерного товариства
«Прикарпатжитлобуд» до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про зобов'язання до
вчинення дій, -

встановив:

04.04.2014 позивач - ЗАТ
«Прикарпатжитлобуд» звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача - УПФУ в м.
Івано-Франківську у якому просить
зобов'язати відповідача виключити з
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій № 278/04 від
25.02.2014 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідачем
протиправно, за відсутності
документів, передбачених Постановою
Правління ПФУ № 3-2 від 25.01.2008 року «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
пільгової пенсії та перерахування
підприємствами та організаціями
коштів на її виплату», включено в
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«б»-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за № 109/04 від
23.01.2014 пенсіонерів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7
ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» вказаним
пенсіонерам не видавало довідки про
підтвердження стажу роботи для
призначення пільгової пенсії за
рахунок коштів підприємства за формою
згідно з Додатком № 1 «Порядку подання
та оформлення документів для
призначення пільгової пенсії та
перерахування підприємствами та
організаціям коштів на їх виплату».

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
05.05.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився позивач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що така є необґрунтованою та
прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що у
резолютивних частинах рішень судів, на
підставі яких відповідачем призначено
пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, не
зазначено на підставі якої саме статті
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» слід призначити пенсію.
Апелянт вважає, що призначення пенсії
вказаним особам мало здійснюватись на
підставі ст. 100 вказаного Закону, згідно
якої підприємства не відшкодовують
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов задоволеним бути не може,
оскільки пенсії громадянам ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 призначені згідно
судових рішень відповідно до п. «б»-«з»
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», на підставі стажу
здобутого в ЗАТ «Прикарпатжитлобуд», а
тому позивач повинен відшкодовувати
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, у звязку з чим
Пенсійним органом правомірно
надіслано розрахунок за № 278/04 від
25.02.2014 до якого включено вказаних
пенсіонерів. Щодо включення до цього
розрахунку ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, то суд першої інстанції
зазначив, що по вказаних пенсіонерах
щомісячний розмір відшкодування
пільгових пенсій становить 0 грн.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV
(далі - Закон - N 1058-IV) пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів «в»
-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списками № 1
та № 2, покриваються підприємствами та
організаціями.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року N
1788-XII (далі - Закон N 1788-XII) визначено
категорії працівників, які мають право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
зокрема, в п.п. «б»-«з» частини першої
цієї статті.

На момент набрання чинності Законом №
1058-IV питання щодо відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII, було
врегульовано Законом України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26 червня 1997 року №
400/97-ВР, відповідно до пунктів 1 та 2
статті 1 якого відповідач є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону
№ 400/97-ВР встановлено ставку на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону.

Згідно пункту 6 Інструкції про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. N 21-1 (далі - Інструкція № 21-1),
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Розділу 15 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

За приписами пункту 6.4 вказаної
Інструкції № 21-1 розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно у повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствами до 20-го січня поточного
року протягом десяти днів з
новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (п. 6.8
Інструкції).

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність у Пенсійного
органу повноважень на складення та
надіслання підприємствам розрахунків,
складених відповідно до Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою ПФУ від 19 грудня 2003 року №
21-1, призначені працівникам відповідача
відповідно до пунктів «б»-«з» частини
першої статті 13 Закону № 1788-XII.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відділом надходження
доходів Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську складено
та надіслано ЗАТ «Прикарпатжитлобуд»
розрахунок від 25.02.2014 № 278/04 фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до п.п. «б»-«з»
частини першої статті 13 Закону № 1788-XII,
згідно якого до сплати з 2014 року,
становить 3 665, 48 грн. Відповідно до
вищевказаного розрахунку підприємство
щомісячно зобов'язано відшкодовувати
пільгові пенсії по списку № 2,
виплачені пенсіонерам ОСОБА_2 в розмірі
76, 90 грн, ОСОБА_6 - 2 035,18 грн, ОСОБА_7 - 1 630, 30
грн. За ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
щомісячний розмір відшкодування
пільгових пенсій становить 0 грн.

Із матеріалів справи встановлено, що
11.03.2009, 01.08.2012 та 25.01.2011 року до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську звернулися
громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з
заявами про призначення їм пенсій на
пільгових умовах по списку № 2. Однак,
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську надана відповідь,
в якій зазначено про неможливість
вирішення питання зарахування стажу
роботи в шкідливих умовах за списком №
2 у зв'язку відсутністю уточнюючих
довідок про пільговий стаж роботи
вищевказаних пенсіонерів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
вказані особи звернулись до
Івано-Франківського міського суду з
вимогами про визнання неправомірними
дій щодо відмови у призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах та
зобов'язання призначити і виплачувати
пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановами Івано-Франківського
міського суду за № 2а-897/2009 від 03.07.2009, №
2а-13034/2011 від 17.05.2012 та № 2а-6156/2011 від
25.05.2011 позови зазначених осіб
задоволено та зобов'язано УПФУ в м.
Івано-Франківську призначити їм пенсії
за віком на пільгових умовах по Списку
№ 2 з часу звернення з такими заявами
(а.с. 28-40).

Вказані судові рішення перебували на
виконання у органах ДВС, у зв'язку з чим,
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську призначено та
виплачується пенсія за віком на
пільгових умовах ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до статті 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, правомірність призначення
пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також
обставини щодо здобуття пільгового
стажу під час роботи у ЗАТ
«Прикарпатжитлобуд» встановлені
судовими рішеннями, які набрали
законну силу, а відтак не потребують
додаткового дослідження та
доказування. У зв'язку з чим, позивачем
правомірно витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій вказаним
особам включено до розрахунку від
25.02.2014 № 278/04.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання апелянта на те, що у
резолютивних частинах судових рішень
не зазначено статті Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
підставі якої слід призначити пенсію,
оскільки це випливає із мотивувальної
частини цих судових рішень, а саме
згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Апелянт у своїй апеляційній скарзі
зазначає, що стаж для призначення
пенсії його працівники набули до 01.01.1992
року (дата набрання чинності Закону
України «Про пенсійне забезпечення»), а
тому згідно ст. 100 цього Закону,
підприємство на якому вони працювали
звільняється від обов'язку
відшкодовувати витрати по виплаті і
доставці пенсії.

Проте, такі посилання є безпідставними,
оскільки призначення цим особам пенсії
здійснено на підставі пунктів «б»-«з»
частини першої статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення». Стаття 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» не підміняє ст. 13 цього
Закону в питаннях визначення кола осіб,
які мають право на призначення пенсії
за віком на пільгових умовах, а лише
вирішує питання щодо визначення
необхідного стажу та віку для
призначення вказаних пенсій. Відтак,
обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених ПФУ після 1
січня 2004 року витрат на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція
неодноразово була висловлена у
постановах Верховного Суду України,
зокрема, від 25 вересня 2012 року №№
21-251а12, 21-293а12, від 17.12.2013 року № 21-453а13.

Щодо зазначення у спірному розрахунку
пенсіонерів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, то суд апеляційної інстанції
зазначає, що щомісячний розмір
відшкодування пільгових пенсій
становить 0 грн. По вказаних
пенсіонерах заповнена графа 14**, сума в
якій, згідно примітки цього розрахунку,
передбачена для звірки із сумою,
сплаченою страхувальником за
попередній рік.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що зазначення
у спірному розрахунку пенсіонерів
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
зачіпає прав, свобод чи інтересів
позивача, оскільки відповідно до граф 1,
3-5 розрахунку, у підприємства фактично
не виникає жодних обов'язків.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування оскарженої
постанови, суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства
«Прикарпатжитлобуд» - залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 5 травня 2014
року у справі № 809/1049/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після
набрання нею законної сили, може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін