Справа № 813/3791/14
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 876/7545/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

представника апелянта
Тизьо Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року про повернення позовної заяви у
справі за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області до Головного управління
юстиції у Львівській області,
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
протиправними дій та скасування
постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області (далі -
ГУПФ України у Львівській області)
звернулося до суду з позовом до
Головного управління юстиції у
Львівській області, управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
державного виконавця при винесенні
постанови про накладення штрафу ВП №
41891349 від 08.05.2014 року, скасування такої
постанови.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року вказану позовну заяву залишено
без руху у зв'язку із недолученням
позивачем до позовної заяви доказів
про надіслання відповідачу копії
позовної заяви та доданих до неї
документів і надано до 05.06.2014 року строк
для усунення вказаних в ухвалі
недоліків.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року, у зв'язку з невиконанням вимог
ухвали від 27 травня 2014 року про
залишення позовної заяви без руху,
позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач - ГУПФ України у Львівській
області оскаржило ухвалу суду першої
інстанції. Вважає, що вона винесена з
порушенням норм процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати і
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що суддя
першої інстанції безпідставно
повернув адміністративний позов у
зв'язку із недолученням позивачем до
позовної заяви опису вкладення до
поштового відправлення, оскільки ст. 106
КАС України не ставить обов'язок
суб'єкта владних повноважень до
позовної заяви долучати опис вкладення
до поштового відправлення, про що
говорить і Вищий адміністративний суд
України у своєму інформаційному листі
№ 2091/11/13-11 від 16.11.2011 року.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу з
підстав, що у ній зазначені.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення апелянта, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Суддя першої інстанції, постановляючи
оскаржувану ухвалу про повернення
позовної заяви, виходив з того, що
позивач не виконав вимоги ухвали про
залишення позовної заяви без руху від 27
травня 2014 року, оскільки з наявної в
матеріалах справи копії поштової
квитанції про направлення
відповідачам рекомендованих листів, а
також з реєстру вихідної
кореспонденції не вбачається вмісту
поштових відправлень, що унеможливлює
перевірку судом дотримання позивачем
обов'язку додати до позовної заяви
доказ надіслання відповідачам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до
позовної заяви додаються її копії та
копії всіх документів, що приєднуються
до неї, відповідно до кількості
відповідачів і третіх осіб, крім
випадків подання адміністративного
позову суб'єктом владних повноважень.
Суб'єкт владних повноважень при
поданні адміністративного позову
зобов'язаний додати до позовної заяви
доказ надіслання рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
відповідачу і третім особам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

При цьому, з урахуванням Правил надання
послуг поштового зв'язку затверджених
постановою КМ України № 270 від 05.03.2009
року, факт надіслання позивачем
відповідачу та третім особам копій
позовної заяви та доданих до неї
документів, може підтверджуватися
описом вкладення до поштового
відправлення разом з розрахунковим
документом про надання послуг
поштового зв'язку.

Однак, даний документ не є єдиним
доказом, яким може підтверджуватися
факт надіслання позивачем відповідачу
та третім особам копій позовної заяви
та доданих до неї документів, оскільки
такий факт може підтверджуватись й
іншими доказами, зокрема письмовим
підтвердженням відповідача (розписка,
штамп про отримання, тощо), або третіх
осіб про отримання позовної заяви та
доданих до неї документів, про що було
роз'яснено позивачу суддею при
постановленні ухвали про залишення
позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України,
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків. Копія ухвали про залишення
позовної заяви без руху невідкладно
надсилається особі, що звернулася із
позовною заявою.

З аналізу даної норми КАС України, суд
апеляційної інстанції вбачає, що суддя,
залишаючи позовну заяву без руху,
зобов'язаний в ухвалі роз'яснити
позивачу порядок та спосіб усунення
недоліків позовної заяви.

Як вбачається з ухвали суду першої
інстанції від 27 травня 2014 року, суддя
належним чином роз'яснив позивачу
спосіб усунення зазначених в ухвалі
недоліків позовної заяви, зазначивши,
що з врахуванням вимог ч.3 ст. 106 КАС
України належним доказом надіслання
суб'єктом владних повноважень
відповідачу і третім особам у справі
копії позовної заяви та доданих до неї
документів може бути опис вкладення
разом з розрахунковим документом,
оскільки позивачем до позовної заяви
був долучений розрахунковий документ
(копія квитанції про оплату
рекомендованого листа), який, як
зазначає суд, є доказом оплати послуг
поштового зв'язку, однак він не дає
можливості суду перевірити вміст
поштового відправлення і не містить
повної адреси одержувача, а разом з
описом вкладення розрахунковий
документ може бути належним доказом
надіслання позовної заяви
відповідачам. Крім того, в ухвалі суддя
зазначає, що у матеріалах справи
відсутні будь-які докази скерування
пошти відповідачу-2, а також не долучено
жодного іншого належного доказу
надіслання відповідача позовної заяви
з доданими до неї матеріалами.

З матеріалів справи суд апеляційної
інстанції не вбачає, що позивачем
надано будь-які докази про направлення
копії позовної заяви відповідачу-2 -
управлінню ДВС ГУЮ у Львівській
області.

Відтак, суд апеляційної інстанції
погоджується із висновками суду першої
інстанції про наявність підстав для
повернення позовної заяви, оскільки
позивачем, як суб'єктом владних
повноважень, не були долучені до
матеріалів справи належні докази
надіслання відповідачам копій
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до вимог ч. 3 ст.
106 КАС України, не виконані вимоги
ухвали суду першої інстанції про
залишення позовної заяви без руху.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що
ухвала судді про залишення позовної
заяви без руху не оскаржена позивачем.

Щодо посилань апелянта на рекомендації
президії Вищого господарського суду
України № 04-06/113 від 19.07.2010 року колегія
суддів апеляційного суду зазначає, що
суд при прийнятті рішень в
адміністративному судочинстві
керується спеціальним законодавством,
в даному випадку спірні правовідносини
чітко і в повній мірі врегульовані КАС
України. Лист ВАСУ, на який посилається
апелянт, вказує на приєднання до
матеріалів позовної заяви опису
вкладення разом і розрахунковим
документом, як одного із можливих
способів підтвердження направлення
відповідачам копії позовної заяви, що
не суперечить позиції суду першої
інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність постановленої ухвали не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2014 року про повернення позовної
заяви у справі № 813/3791/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складення її в повному обсязі.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В.
Онишкевич

Ухвала складена в повному обсязі 14.11.2014
року