Справа № 804/9219/13-а
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2014 рокусправа № 804/9219/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07 листопада 2013 року у справі

за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровській області, 3
осіб: Міністерства оборони України,
Генерального штабу Збройних Сил
України про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом до відповідача Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровській області (далі
- Гвардійська КЕЧ району
Дніпропетровської області),
правонаступником якої є
Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Дніпропетровська, 3 осіб: Міністерства
оборони України, Генерального штабу
Збройних Сил України, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просить визнати протиправною
бездіяльність начальника Гвардійської
КЕЧ району Дніпропетровської області
Зубкова Г.С., зобов'язати начальника
Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області вжити
заходів для передачі в приватну
власність квартири ОСОБА_2

Відповідач Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Дніпропетровська заперечував
проти адміністративного позову та
просив суд в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.11.2013 року адміністративний позов
ОСОБА_2 задоволено частково, визнана
протиправною бездіяльність
Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області, яка
виразилась в не розгляді заяви ОСОБА_2
(вхідний №380 від 02.04.2013р.) в порядку,
передбаченому Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», та не вжитті заходів
передбачених Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду", щодо приватизації квартири, яку
він займає на підставі ордеру №227 від
05.05.1993 р., на відповідача покладений
обов'язок розглянути заяву ОСОБА_2 в
порядку, передбаченому Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» та вжити заходів
передбачених Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», щодо приватизації квартири, яку
він займає на підставі ордеру №227 від
05.05.1993 р., в решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Дніпропетровська подано апеляційну
скаргу, в якій відповідач просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
проживають в АДРЕСА_1, загальною площею
46,94 кв.м.

Вселення в зазначену квартиру
відбулося на підставі ордеру №227 від
05.05.1993 року, виданого Гвардійською КЕЧ
району.

Не зважаючи на неодноразові звернення
ОСОБА_2 до начальника органу
приватизації Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області Зубкова Г.С.
з проханням оформити передачу в
приватну власність квартиру, що він
займає разом з членами своєї сім'ї, йому
відмовлено. Відмову мотивовано не
визначеністю статусу військового
містечка №3.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Правовий режим власності
визначається виключно законами (п. 7 ч. 1
ст. 92 Конституції України).

Правові основи приватизації житла, що
знаходиться в державній власності,
визначені у Законі України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», який прийнято 19.06.1992 року за №
2482-XXII (далі - Закон України №2482-XXII).

Відповідно до ст. 8 Закону України
№2482-XXII, визначено об'єкти, які не
підлягають приватизації, способи
приватизації, а також процедуру
проведення приватизації. Законом
передбачено, що за наслідками
вирішення питань про передачу у
власність квартир уповноваженні
органи приймають відповідні рішення.

Оскільки за наслідками розгляду заяви
позивача щодо приватизації квартири
відповідачем, як уповноваженим
органом, не було прийнято відповідного
рішення, то суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
невідповідність дій відповідача
вимогам Закону України №2482-XXII, що і
стало підставою для прийняття рішення
в частині зобов'язання Гвардійську КЕЧ
району Дніпропетровської області
розглянути заяву ОСОБА_2 в порядку,
передбаченому Законом України №2482-XXII.

Доводи відповідача про те, що квартира
в якій проживає позивач, знаходиться на
території закритого військового
поселення, у зв'язку з чим не може бути
об'єктом приватизації, не спростовують
вищезазначені висновки суду першої
інстанції, оскільки вказані обставини
не звільняють відповідача від
обов'язку розглянути заяву позивача у
порядку, визначеному Законом України
№2482-XXII.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, в частині зобов'язання
відповідача вжити заходів
передбачених Законом України №2482-XXII
щодо приватизації квартири, яку займає
позивач на підставі ордеру №227 від
05.05.1993 року, суд апеляційної інстанції
виходить з того, що вказані заходи
мають бути вжиті відповідачем у разі
встановлення, за наслідками розгляду
заяви позивача, правових підстав для
передачі у власність квартири.

В силу викладеного, суд апеляційної
інстанції погоджується із висновком
суду першої інстанції про визнання
протиправною бездіяльності
Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області, яка
виразилась в не розгляді заяви ОСОБА_2 в
порядку передбаченому Законом України
№2482-XXII та не вжитті відповідних
заходів, передбачених Законом України
№2482-XXII щодо можливості приватизації
квартири, яку він займає.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 7
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова