Справа № 357/1595/14-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1595/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Шостака О.О.,

Суддів:
Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від "12" березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Біла Церква про визнання
протиправними дій та зобов"язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в місті Біла Церква про
стягнення з неї грошових коштів у
розмірі 66563 грн.57 коп. за переплату по
пенсії по причині надання нею
недостовірних даних до органу ПФУ,
згідно рішення суду від 21.05.2012 року з
неї стягнуто грошові кошти в розмірі 14
796,12 грн., в задоволенні інших вимог
відмовлено, ухвалою апеляційного суду
рішення суду першої інстанції залишено
без змін, але не зважаючи на судові
рішення відповідач продовжує
стягувати з неї кошти у розмірі 20%
розміру пенсійного забезпечення, хоча
нею подано заяву про припинення
стягнення, станом на грудень 2013 року з
неї стягнуто всього грошових коштів в
сумі 19897,52 грн., тобто більше ніж за
рішенням суду, а тому діями відповідача
їй наноситься матеріальна та моральна
шкода, позивач просила суд визнати дії
УПФУ в м. Білій Церкві щодо стягнення з
неї грошових коштів у розмірі 20% пенсії
протиправними, зобов'язати відповідача
припинити стягнення з неї грошових
коштів згідно її заяви від 08.07.2010 року,
зобов'язати відповідача відшкодувати
їй надміру стягнені грошові кошти.

Постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від "12" березня 2014
року в задоволені позову було
відмолвено.
Не
погоджуючись з таким судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить апеляційну інстанцію
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нову про
задоволення позову. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Як
встановлено по справі, позивач
перебуває на обліку в УПФУ в м. Білій
Церкві та одержує пенсію за віком з
01.04.1992 року, призначену відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що стверджується копією
пенсійного посвідчення позивачки та
копією протоколу комісії по
призначенню пенсій № 9/80 від 17.04.1992
року.
Згідно копії заяви позивачки
від 01.04.1992 року про призначення пенсії
за віком в матеріалах справи, нею було
вказано на те, що пенсія від іншого
відомства їй не призначалася.
Проте, з 01.12.1989 року було
призначено пенсію Білоцерківським
райвійськкоматом по втраті
годувальника згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», про що вона не
повідомила органи ПФУ при призначенні
їй пенсії за віком.

Внаслідок таких дій позивачки виникла
переплата пенсії на суму 77 515 грн.71 коп.
за період з 01.04.1992 року по 30.04.2010 року, що
стверджується розрахунком переплати
від 09.07.2010 року, який було проведено
відповідачем. 08.07.2010 року позивач
написала письмову заяву на ім'я
начальника УПФУ в м. Білій Церкві щодо
утримання з її пенсії по 10% щомісячно на
погашення переплати, яка виникла в
зв'язку з тим, що вона одержувала
одночасно дві пенсії, що слідує з копії
цієї заяви. А
09.07.2010 року управлінням ПФУ в м.Білій
Церкві прийнято рішення за № 478 про
відрахування з пенсії позивачки по 20%
щомісячно на погашення переплати
пенсії в сумі 77515 грн.71 коп., що
стверджується копією цього рішення.

На підставі вказаного рішення органу
ПФУ з пенсії позивачки відраховано
станом на 04.03.2014 року 21225 грн.71 коп.,
залишок переплати пенсії становить
56290 грн. УПФУ
в м.Білій Церкві звернулося до суду з
адміністративним позовом про
стягнення незаконно виплаченої суми
пенсії, згідно постанови
Білоцерківського міськрайонного суду
від 21.05.2012 року по справі № 1003/7130/12
2-а/1003/5762/12 позов було задоволено
частково, стягнуто з поозивача на
користь УПФУ в м. Білій Церкві
спричинені матеріальні збитки в сумі
14796 грн.12 коп.
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.10.2013 року
постанову суду першої інстанції від
21.05.2012 року залишено без змін, тобто, ця
постанова набрала законної сили.
При цьому судами першої і апеляційної
інстанції було встановлено, що позивач
свідомо ввела орган, який призначав
пенсію, в оману щодо неотримання нею
іншої пенсії, внаслідок чого їй
протиправно на протязі тривалого часу
виплачувалося пенсійне забезпечення
від двох установ, а тому суди прийшли до
висновку про необхідність повернення
на рахунок УПФУ надміру виплачених сум
пенсії.

Стягуючи з ОСОБА_2 на користь УПФУ в
м. Білій Церкві переплату в сумі тільки
14796 грн.12 коп., суд застосував строки
звернення до суду, визначені ст. 99 КАС
України, та послався на те, що ці строки
пропущені позивачем при зверненні до
суду з позовом без поважних причин.
Позивач, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги щодо визнання
протиправними дій відповідача
стосовно стягнення з позивачки коштів
на погашення переплати в розмірі по 20 %
щомісячно на підставі рішення органу
ПФУ посилався на те, що підставою для
такого відрахування може бути тільки
судове рішення, крім того, судом було
стягнуто визначену суму грошових
коштів, а тому відрахування від пенсії
позивачки в більшому розмірі є
протиправним.
Однак, згідно
приписів ст.6 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та ст.10 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
особі, яка має одночасно право на
різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за її вибором.

Постановою управління ПФУ
від 21.03.2003 року № 6-4, яку зареєстровано в
Мінюсті України 15.05.2003 року за № 374/7695,
було затверджено Порядок
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення.

Згідно п.3 цього Порядку, повернення
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" у
випадках виявлення подання
громадянами недостовірних відомостей
про заробітну плату чи інший дохід,
стаж роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміни у складі сім'ї
тощо. Суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку,
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.
Відрахування
на підставі рішень органу, що
призначає пенсії провадиться в
розмірі не більше 20 процентів
пенсії понад відрахування з інших
підстав. В усіх випадках звернення
стягнень на пенсію за пенсіонером
зберігається не менш як 50 процентів
належної пенсії.

У разі припинення
виплати пенсії (внаслідок
відновлення здоров'я тощо) до
повного погашення заборгованості
решта заборгованості стягується в
судовому порядку.
Відповідно до ст.50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому
порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень. Розмір
відрахування з пенсії обчислюється з
суми, що належить пенсіонерові до
виплати. З пенсії може бути відраховано
не більш як 50 відсотків її розміру:
на утримання членів сім'ї (аліменти),
на відшкодування збитків від
розкрадання майна підприємств і
організацій, навідшкодування
пенсіонером шкоди, заподіяної
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, а також у зв'язку зі смертю
потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати
в передбачених законом випадках.
З усіх інших видів
стягнень може бути відраховано не
більш як 20 відсотків пенсії.
Отже, згідно приписів
вищенаведених правових норм, УПФУ в м.
Білій Церкві при виявленні вказаної
вище переплати пенсії, яка виникла з
вини позивача, на що вказувалося вище в
постанові, мало право приймати рішення
про відрахування з її пенсії 20 %
щомісячно на погашення переплати,
тобто, при винесенні цього рішення
відповідач діяв в межах своїх
повноважень та у спосіб, передбачений
законодавством.

Наявність судового рішення про
стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ в м.
Білій Церкві визначеної в рішенні суми
грошових коштів не свідчить про
протиправність рішення УПФУ від 09.07.2010
року № 478, на підставі якого
проводиться відрахування з пенсії
позивачки на погашення переплати,
також це рішення не є перешкодою для
продовження відрахування з пенсії на
підставі рішення органу ПФУ.

Крім того, вказане
рішення органу УПФУ позивачем не
оскаржувалося, хоча вона знала про
нього, оскільки з її пенсії щомісячно
проводилося відрахування коштів на
погашення переплати, питання щодо
законності чи незаконності цього
рішення не було предметом судового
розгляду під час вирішення в судах
справи за позовом УПФУ в м.Білій Церкві
до позивача про стягнення незаконно
виплаченої суми пенсії у зв'язку з
наданням недостовірних даних.
Таким
чином, як вказано вище в постанові, саме
на підставі рішення органу ПФУ може
проводитися відрахування з пенсії в
розмірі 20 % у разі виникнення переплати
пенсії внаслідок зловживання з боку
пенсіонера /подання ним недостовірних
відомостей/, стягнення таких сум ніяким
строком не обмежено, а тому дії
відповідача суд вважає протиправними і
такими, що не суперечать вимогам
діючого законодавства.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Керуючись, ст.ст. 2,
41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2
- відмовити.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від "12" березня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.