Справа № 826/3572/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Шурка О.І.,

за участю
секретаря Рипік О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом Підприємства
з іноземними інвестиціями
«Лукойл-Україна» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві про визнання
протиправною та скасування постанови,
за апеляційною скаргою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14.07.2014 року, -

В С Т А Н О В И
Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови відповідача від 28.02.2013 року №
51/13 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
оскаржувана постанова складена
відповідачем на підставі положень
законодавства, яке не діяло на час
вчинення правопорушення, а тому є
протиправною та, як наслідок, підлягає
скасуванню.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.04.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013 року
у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.05.2014 року вищевказані
рішення скасовано, справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Зазначено, що ухвалені по справі
рішення належним чином не встановили
дійсний характер спірних
правовідносин, що виникли між
сторонами, від чого залежить висновок
про правомірність застосування норм
матеріального права до їх вирішення, а
тому висновок суду про безпідставність
позовних вимог є передчасним.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
14.07.2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального права, та прийняти
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог.

В судове засідання з'явився
представник позивача, який просив
залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Також з'явився представник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, яка не є учасником процесу.

Представник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України повідомив, що відповідно до п. 1
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.04.2014 року №150 «Питання
функціонування територіальних органів
Державної архітектурно-будівельної
інспекції» територіальний орган
Державної архітектурно-будівельної
інспекції - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві перебуває в стані припинення
як юридична особа публічного права. У
зв'язку з цим до суду подано клопотання
про заміну відповідача Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві на Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомлений по час та дату
слухання справи. Доказів того, що
вказану юридичну особу на час розгляду
справи ліквідовано до суду надано не
було.

Розглянувши клопотання про заміну
відповідача Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві на Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, колегія суддів дійшла
висновку про відмову у його
задоволенні, оскільки, представник
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України не надав доказів
наявності у нього повноважень, наданих
відповідачем стосовно вчинення
зазначених дій, доказів припинення
юридичної особи та встановлення його
правонаступників.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судів вважає, що справа підлягає
розгляду у відсутність відповідача,
який на час розгляду справи,
знаходиться в стані ліквідації (як
юридична особа) та не направив свого
представника в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
доводи скарги та подані письмові
заперечення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
винесена відповідачем постанова про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудування від 28.02.2013 року №
51/13, прийнята з порушенням вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком, з огляду на наступне

З матеріалів справи вбачається, що
посадовою особою відповідача
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
позивачем на об'єкті будівництва: АЗС
№1113 на проспекті Перемоги, 38 у
Шевченківському районі м. Києва.

За результатами перевірки складено акт
від 19.02.2013 року, яким встановлено, що на
автозаправній станції «Лукойл» №1113, а
саме у приміщенні літери «Б», позивачем
виконано будівельні роботи із
реконструкції АЗС без документів, які
надають право на виконання таких робіт,
а вказане приміщення експлуатується
без прийняття в експлуатацію, що є
порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Відповідно до акту від 19.05.2000 року № 115
про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта, на
АЗС розташовано паливно-роздавальні
колонки з можливістю заправки трьома
видами палива, однак, на час проведення
перевірки на АЗС використовуються
паливно-роздавальні колонки з
можливістю заправки чотирма видами
палива, що свідчить про здійснення
позивачем робіт з реконструкції АЗС в
частині зміни технологічного
обладнання без наявності необхідних
документів, що є порушенням ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

На підставі акту перевірки, 20.02.2013 року
відповідачем складено припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил б/н, яким
позивачу заборонено експлуатацію АЗС
починаючи із 20.02.2013 року та зобов'язано
позивача усунути виявлені у ході
перевірки порушення законодавства у
сфері містобудівної діяльності у
встановленому законодавством порядку.

20.02.2013 року відповідачем складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності б/н.

За результатами розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, 28.02.2013 року відповідачем
прийнято оскаржувану постанову, якою
позивача визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абзацом
3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», та
накладено на нього штраф у розмірі
1032300,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

Відповідно до п. 2 Порядку №553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт,
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Як вбачається з оскаржуваної
постанови, штраф застосований за
виконання будівельних робіт із
реконструкції автозаправної станції
(об'єкт відноситься до V категорії
складності відповідно до додатку «М»
ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної
документації на будівництво», та
постанови Кабінету Міністрів України
№557 від 27.04.2011 року «Про затвердження
порядку віднесення об'єктів
будівництва до IV і V категорії
складності») в частині зміни основних
техніко - економічних показників, а
саме: дві паливно - роздавальні колонки
з можливістю заправки чотирма видами
палива без документів, що надають право
на виконання будівельних робіт, що є
порушенням частини першої статті 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

З досліджених судовою колегією
матеріалів справи вбачається, що
будівельні роботи на автозаправній
станції «Лукойл» №1113 проводились у 2007
році. Даний факт підтверджено
наступними документами: договором від
27.08.2007 року №А2044 на виконання
будівельних робіт, календарним планом
робі, довідкою про вартість робіт і
актом приймання-передачі виконаних
робіт.

Разом з тим, відповідачем притягнуто
позивача до відповідальності
постановою від 28.02.2013 року.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції зазначено, що наведена
відповідачем редакція Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» відповідно до якої на
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
«виконання будівельних робіт без
отримання дозволу на їх виконання на
об'єктах V категорії складності - у
розмірі дев'ятисот мінімальних
заробітних плат» набрала чинності лише
з 19.01.2012 року.

Отже, відповідач при винесенні спірної
постанови керувався Законом України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», в редакції, яка на момент
вчинення правопорушення не набрала
чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що винесена відповідачем
постанова від 28.02.2013 року №51/13, прийнята
з порушенням вимог чинного, на момент
виникнення спірних правовідносин,
законодавства.

Доводи, наведені відповідачем в
апеляційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
задоволення позовних вимог, через що
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013
року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14.07.2014 року по справі за
адміністративним позовом Підприємства
з іноземними інвестиціями
«Лукойл-Україна» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві про визнання
протиправною та скасування постанови -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14.07.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 25.11.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я.М. Василенко

О.І. Шурко

Повний текст ухвали виготовлено 25.11.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Шурко О.І.