Справа № 809/2312/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 р.

Справа № 876/8172/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

з участю представників: позивача
ОСОБА_1, відповідача Капусняка М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на ухвалу Івано - Франківського
окружного адміністративного суду від 29
липня 2014 року про відмову в
забезпеченні позову у
адміністративній справі №809/2312/14 за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Державного агентства земельних
ресурсів в Івано - Франківській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Івано -
Франківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Держземагенства
в Івано-Франківській області про
визнання протиправними дій щодо
відмови в наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства, та
зобов'язання відповідача надати дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства.

Одночасно позивач просив забезпечити
позов шляхом заборони Головному
управлінню Державного агентства
земельних ресурсів в Івано -
Франківській області проводити дії,
пов'язані із наданням дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства:
площами 8,5565 га та 25,6117 га, які
знаходяться за межами населеного
пункту с. Камінне, Камінецької
сільської ради, Надвірнянського
району; площами 24,0788 га та 8,0582 га, які
знаходяться за межами населеного
пункту с. Гаврилівка, Надвірнянського
району; площами 82,4297 га, 35,9556 га, 63,775 га
та 33,4789 га, які знаходяться за межами
населеного пункту с. Волосів,
Надвірнянського району; площами 12,829 га
та 29,5934 га, які знаходяться за межами
населеного пункту с. Воронів,
Незвиської сільської ради,
Городенківського району; площами 46,1068
га та 12,2398 га, які знаходяться за межами
населеного пункту с. Незвисько,
Незвиської сільської ради,
Городенківського району; площами 28,4895
га, 18,4974 га та 50,2055 га, які знаходяться за
межами населеного пункту смт.
Чернелиця, Чернелицької сільської
ради, Городенківського району; площею
12,00 га, яка знаходиться за межами
населеного пункту с. Хмелеве,
Чернелицької сільської ради,
Городенківського району; площею 26,5242
га, яка знаходиться за межами
населеного пункту с. Жуків, Жуківської
сільської ради, Тлумацького району;
площею 14,5436 га, яка знаходиться за
межами населеного пункту с. Ямниця,
Тисменицького району.

Ухвалою Івано - Франківського
окружного адміністративного суду від 29
липня 2014 року відмовлено у
забезпеченні позову.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, позивачем подана апеляційна
скарга, в якій вказує на те, що ухвала
суду є незаконною, прийнятою з
порушенням норм матеріального права та
невірним встановленням обставину
справі. Просить ухвалу суду першої
інстанції скасувати та винести нову
ухвалу, якою клопотання про
забезпечення позову задовольнити з
підстав та у спосіб, визначений в
поданому клопотанні.

В судовому засіданні апеляційного
представник позивача апеляційну
скаргу підтримав з підстав зазначених
у скарзі, просив ухвалу суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
ухвалу про задоволення клопотання про
забезпечення позову.

Представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечив, просив
скаргу залишити без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 117 КАС України
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 «Про практику застосування судами
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
та Постанови Пленуму Вищого
Адміністративного Суду України від
06.03.2008 року №2 «Про практику
застосування адміністративним судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства під час
розгляду адміністративних справ», при
розгляді заяв про забезпечення позову
суд (суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №2 від
06.03.2008р., застосування судом таких
заходів забезпечення, які за змістом є
ухваленням рішення без розгляду справи
по суті, не відповідає меті
застосування правового інституту
забезпечення позову. Забезпеченням
позову у такий спосіб суди виходять за
межі підстав забезпечення позову, що є
неприпустимим.

Інститут забезпечення
адміністративного позову є однією з
гарантій захисту прав, свобод та
законних інтересів юридичних та
фізичних осіб - позивачів в
адміністративному процесі, механізмом,
який покликаний забезпечити реальне та
неухильне виконання судового рішення
прийнятого в адміністративній справі.

Позивачем не подано суду доказів
наявності очевидної небезпеки правам,
свободам та інтересам позивача,
неможливості чи ускладнення захисту їх
без вжиття заходів забезпечення
позову.

З урахуванням наведеного вище, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції та вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 199, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а ухвалу Івано -
Франківського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року про відмову в забезпеченні позову
у адміністративній справі №809/2312/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 25.11.2014р.