Справа № 2а/0570/4778/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/52671/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

У квітні 2012 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року позовні вимоги задоволено
частково.

Скасовано постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№ 31753187 від 20 березня 2012 року. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 липня 2012
року рішення суду першої інстанції
змінено. Абзац другий викладено в іншій
редакції і визнано протиправною та
скасовано постанову відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№ 31753187 від 20 березня 2012 року. В іншій
частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з підстав порушення цими
судами норм матеріального та
процесуального права і прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами встановлено, що 20 березня 2012
року державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
Резуненко М.А. було винесено постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 31753187 з примусового
виконання виконавчого листа №
2а-13119/10/0570, виданого 19 січня 2012 року, про
зобов'язання підрозділу примусового
виконання рішень відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
поновити виконавче провадження ВП №
12182948 при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2а-31079.

З цієї постанови державного виконавця
вбачається, що виконавчий документ не
відповідає вимогам ч. 2 ст. 8 і ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки відділ
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції не
є юридичною особою і тому не може бути
стороною у виконавчому провадженні, а
також відсутній індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), які
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Статтею 2 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України і згідно
з ч.2 цієї статті здійснюється
державними виконавцями. Примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
"Про державну виконавчу службу".

Статтею 11 Закону передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

З матеріалів справи вбачається, що 19
січня 2012 року Донецьким окружним
адміністративним судом було видано
виконавчий лист № 2а-13119/10/0570, згідно
якого боржником є саме підрозділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області.

Відповідно частин 1, 2 ст. 257 КАС України
у разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.
Так само на відповідних суб'єктів
владних повноважень можуть бути
покладені обов'язки щодо забезпечення
виконання рішення. Судове рішення, яке
набрало законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

Частиною 5 ст. 8 Закону передбачено, що у
разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив. У разі якщо
сторона виконавчого провадження
змінила найменування (для юридичної
особи) або прізвище, власне ім'я чи по
батькові (для фізичної особи),
державний виконавець за наявності
підтверджуючих документів своєю
постановою, яка затверджується
начальником відділу, змінює назву
сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону у
виконавчому документі зазначаються:
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

Вказані норми містять виключення щодо
наявності індивідуального
ідентифікаційного номера стягувача і
боржника, а тому не зазначення у
виконавчому документі вказаних
реквізитів у даному конкретному
випадку не перешкоджає здійсненню
виконавчих дій.

У рішенні Європейського суду з прав
людини від 20.12.2007 року (справа Нефедов
проти України, заява № 30855/05) зазначено,
що заявник, маючи на руках виконавчий
лист, виданий на виконання остаточного
рішення суду, винесеного проти
державного органу, мав би бути
звільнений від обов'язку ініціювати
якусь процедуру щодо інших
адміністративних органів з метою
виконання рішення. Про це зазначено
також і у рішенні Європейського суду з
прав людини від 13.07.2006 року (справа
Васильєв проти України, заява № 10232/02).

Судами першої та апеляційної інстанцій
враховані наведені обставини і
зроблено правильний висновок про
наявність підстав для прийняття
рішення на користь позивача. Цей
висновок грунтується на повно та
всебічно встановлених обставинах
справи, які підтверджені належним
чином перевіреними і наявними у справі
доказами.

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують і не дають підстав
вважати, що цими судами при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
залишити без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер