Справа № 803/2112/14
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року Справа № 803/2112/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання
Шепталовій А.П.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Зуєва А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась з адміністративним
позовом до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 04 липня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно акту від 13.06.2014 року №
2819/17.3/НОМЕР_1 документальної
позапланової перевірки фізичної особи
ОСОБА_3 з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011 року по 31.12.2013 року вбачається, що
анулювання ОСОБА_3 боргу АТ
«УкрСиббанк» здійснено за рахунок
раніше сформованого страхового
резерву.

Отже, заборгованість позивача за
кредитним договором перед ПАТ
«УкрСиббанк» не є прощеною
(анульованою), оскільки зобов'язання за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 28.12.2005 року перед
банком не припинялась. У ПАТ
«УкрСиббанк» залишається право
вимагати повернення несплаченої суми
кредиту, оскільки банком не приймалось
рішення про припинення зобов'язань
ОСОБА_3 за вказаним кредитним
договором. Таким чином, заборгованість
списана АТ «УкрСиббанк» за рахунок
коштів страхового резерву не є
анулюванням заборгованості.

Також, позивач наголошує, що основною
ознакою доходу платника податку, як
об'єкта та бази оподаткування податком
з доходу фізичних осіб, в тому числі і у
вигляді додаткового блага, є фактичне
отримання доходу платником податків в
грошовій, матеріальній чи
нематеріальній формі.

Таким чином, заборгованість перед
банком, відповідно до умов договору,
анульована за його рішенням, не є
доходом платника податків, який
підлягає оподаткуванню в розумінні
Податкового кодексу України, а відтак
не включення до складу річної
податкової декларації за 2011 рік суми
анульованої банком заборгованості є
правомірним, оскільки такі кошти не є
благом.

З урахуванням викладеного, позивач та
її представник в судовому засіданні,
вважають податкове
повідомлення-рішення № від 04
липня 2014 року протиправним та таким, що
підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судовому
засідання позов не визнав. В письмових
запереченнях акцентувала увагу суду на
тому, що Луцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ОСОБА_3 з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за
результатами якої складений акт від
13.06.2014 року №2819/17.3/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено та зафіксовано
в акті, що ОСОБА_3 у ІІІ кварталі 2011 року
отриманий дохід, як додаткове благо, в
розмірі 355 716 грн. від АТ «УкрСиббанк».

Згідно відомостей з центральної бази
даних Державного реєстру фізичних осіб
Міністерства доходів і зборів України
про суми виплачених доходів, також
вбачається, що ОСОБА_3 у ІІІ кварталі 2011
року отриманий дохід, як додаткове
благо, в розмірі 355 716 грн. від АТ
«УкрСиббанк».

З урахуванням того, що статтями п.164.2.17
ст.164, п.167.1 ст.167, ст.179 Податкового
кодексу України визначено, що сума
анульованого банком боргу
визначається як дохід, у зв'язку з чим
ОСОБА_3 зобов'язана була сплатити
податок на доходи фізичних осіб в
розмірі 60 283, 50 грн.

Проте, ОСОБА_3 декларацію про майновий
стан та доходи за 2011 рік не подавалась,
податок на доходи фізичних осіб не
сплачений, у зв'язку з чим, за
результатами проведеної перевірки,
підлягає донарахуванню податок на
доходи фізичних осіб в розмірі 60 283, 50
грн.

З урахуванням викладеного представник
відповідача вважає, що винесене
податкове повідомлення-рішення №
від 04 липня 2014 року відповідає
фактичним обставинам, є законним та не
підлягає скасуванню. У зв'язку з чим,
просила суд в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які взяли
участь у справі, дослідивши наявні у
матеріалах справи письмові докази,
судом встановлені наступні обставини.

Луцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ОСОБА_3 з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за
результатами якої складений акт від
13.06.2014 року № 2819/17.3/НОМЕР_1.

В акті перевірки від 13.06.2014 року
№2819/17.3/НОМЕР_1 зафіксовано, що згідно
відомостей з центральної бази даних
Державного реєстру фізичних осіб
Міністерства доходів і зборів України
про суми виплачених доходів, ОСОБА_3 у
ІІІ кварталі 2011 року отриманий дохід,
як додаткове благо, в розмірі в розмірі
355 716 грн. від АТ «УкрСиббанк».

Відповідно до результатів зустрічної
звірки, наданої СДПІ ОВП у місті
Харкові МГУ Міндоходів, встановлено, що
дохід нарахований ОСОБА_3 у вигляді
суми боргу, анульованого кредитом за
самостійним рішенням АТ «УкрСиббанк»,
з врученням боржнику відповідного
повідомлення про таке анулювання
(прощення) боргу та включенням сум
анульованого боргу до податкового
розрахунку за формою 1 ДФ за підсумками
звітного періоду, у якому борг було
анульовано. (а.с.14-15)

З урахуванням встановлених вище
обставин, в акті перевірки від 13.06.2014
року №2819/17.3/НОМЕР_1 відповідачем
зроблений висновок про те, що за
порушення п.164.2.17 ст.164, п.167.1 ст.167, ст.179
Податкового кодексу України, за
результатами перевірки підлягає
донарахуванню сума податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 60 283, 52 грн.
(а.с.15)

На підставі акту перевірки від 13.06.2014
року №2819/17.3/НОМЕР_1 Луцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
винесене податкове
повідомлення-рішення № від 04
липня 2014 року, яким збільшено грошове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 60 283 гривні 52
копійки та застосовані штрафні санкції
в розмірі 15 240 грн. 88 коп. (а.с.5)

Суд вважає повідомлення-рішення
№ від 04 липня 2014 року законним та
таким, що відповідає суті виявленого
порушення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 27.09.2011 року
начальником Волинського центру
управління кредитною заборгованістю
клієнтів РБ Департаменту роботи з
простроченою заборгованістю АТ
«УкрСиббанк» направлено позивачу
повідомлення про анулювання боргу, в
порядку пп. «д» пп.164.2.17 ст.162
Податкового кодексу України. (а.с.22)

З вказаного повідомлення вбачається,
що АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення
про анулювання кредитної
заборгованості ОСОБА_3, яка складається
із 252 163 грн. 98 коп. основного боргу, 2 680
грн. 20 коп. понесених АТ «УкрСиббанк»
судових витрат та 100 871 грн. 44 коп.
штрафних санкцій.

Також, у повідомленні про анулювання
боргу ОСОБА_3 роз'яснено, що згідно
пп.164.2.17 ст.162 Податкового кодексу
України анульована сума
заборгованості є її доходом, отриманих,
як додаткове благо, у зв'язку з чим
ОСОБА_3 необхідно сплатити податок з
такого доходу та відобразити його у
річній декларації з податку на доходи
фізичних осіб.

ОСОБА_3 повідомлення про анулювання
боргу отримано 27.09.2011 року, про що
свідчить її особистий підпис на
вказаному письмовому повідомленні.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи відомостей з центральної бази
даних Державного реєстру фізичних осіб
ДПА України про суми виплачених
доходів, ОСОБА_3 у ІІІ кварталі 2011 року
отриманий дохід, як додаткове благо, в
розмірі в розмірі 355 716 грн. від АТ
«УкрСиббанк». При цьому, із зазначеної
суми доходу не було сплачено або
утримано податку на доходи фізичних
осіб. (а.с.17-18)

Луцькою ОДПІ направлено лист від 15.04.2014
року №3289/В/03-18-17-3 на адресу ОСОБА_3 в
якому повідомила про отримання
позивачем у 2011 року доходу у вигляді
додаткового блага, а також те, що
декларація про майновий стан та доходи
ОСОБА_3 до податкового органу не
подавалась. Крім того, у зазначеному
листі Луцькою ОДПІ запропоновано
ОСОБА_3 протягом 10 робочих днів, від дня
отримання запиту, надати пояснення та
документальне підтвердження щодо
одержаних доходів. (а.с.30)

Проте, ОСОБА_3 вимоги листа Луцької ОДПІ
від 15.04.2014 року №3289/В/03-18-17-3 виконані не
були. Отриманий дохід, як додаткове
благо, в розмірі 355 716 грн. від АТ
«УкрСиббанк» в декларації про майновий
стан та доходи не відображено. Податок
з отриманого доходу до бюджету не
сплачено.

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового
кодексу України базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом. Загальний
оподатковуваний дохід - будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Зі змісту п.п. «д» п.164.2.17 ст.164
Податкового кодексу України
вбачається, що до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податку включаються дохід,
отриманий платником податку як
додаткове благо (крім випадків,
передбачених статтею 165 цього Кодексу)
у вигляді суми боргу платника податку,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.
Якщо кредитор повідомляє платника
податку - боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

Згідно п.п.«б» п.176.2 ст.176 ПК України
особи, які відповідно до цього Кодексу
мають статус податкових агентів,
зобов'язані подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до контролюючого органу за
місцем свого розташування. Такий
розрахунок подається лише у разі
нарахування сум зазначених доходів
платнику податку податковим агентом
протягом звітного періоду.
Запровадження інших форм звітності з
зазначених питань не допускається.

З наявного в матеріалах справи
повідомлення від 27.09.2011 року начальника
Волинського центру управління
кредитною заборгованістю клієнтів РБ
Департаменту роботи з простроченою
заборгованістю АТ «УкрСиббанк»
вбачається, що АТ «УкрСиббанк»
анульовано кредитну заборгованість
ОСОБА_3, в загальному розмірі в розмірі
355 716 грн.

На думку суду, регламент п.п. «д» п.164.2.17
ст.164 Податкового кодексу України
визначає будь-яке рішення банку щодо
анулювання, прощення, списання або
відшкодування банком за рахунок його
резерву боргу платника податку,
визначає суму такого боргу як дохід
платника податку, з подальшим
обов'язком сплатити податок на доходи
фізичних осіб із суми доходу.

Однак, доказів сплати податку на доходи
фізичних осіб із зазначеної суми, суду
позивач не надала, а відтак Луцькою
ОДПІ правомірно застосовано до спірних
правовідносин п.п. «д» п.164.2.17 ст.164
Податкового кодексу України та
правомірно збільшено ОСОБА_3 грошове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 60 283 гривні 52
копійки та застосовані штрафні санкції
в розмірі 15 240 грн. 88 коп.

З урахуванням обставин встановлених
під час розгляду справи, пояснень
представника позивача та представника
відповідача, а також з урахуванням
наявних у матеріалах справи письмових
доказів, суд вважає, що податкове
повідомлення-рішення Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції № від 04 липня 2014 року
винесене у спосіб, що передбачені
Конституцією, законами України, у межах
повноважень та з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

В свою чергу правові підстави якими
позивач обґрунтовує власну позицію не
знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду справи, у зв'язку з
чим у задоволенні позову слід
відмовити.

За правилами частини третьої статті 4
Закону України "Про судовий збір", під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено 10
відсотків розміру ставки судового
збору, встановленого для вимог
майнового характеру - 182 грн. 70 коп. за
подання адміністративного позову
майнового характеру з ціною позову 75
524, 40 грн. судовий збір має бути
сплачений в розмірі 1 827 грн. (1 218 грн. х
1,5).

Отже, оскільки в задоволенні позову
майнового характеру позивачу
відмовлено, з позивача слід стягнути до
Державного бюджету України 1 644 грн. 30
коп. (1 827 грн. - 182 грн. 70 коп. = 1 644 грн. 30
коп.)

Керуючись частиною 3 статті 160, статтею
162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України на підставі
Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в дохід Державного
бюджету України несплачений судовий
збір в розмірі 1 644 гривні 30 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде складено 12 листопада 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ю.Ю. Сорока