Справа № 0908/2492/12 2а/0908/379/12
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Справа № 110723/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
24.05.2012 року в справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області до міського
відділу державної виконавчої служби
Калуського міськрайонного управління
юстиції Головного управління юстиції
Івано-Франківської області про
скасування постанови від 29.03.2012 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2012 року управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
звернулося до суду з позовом до
міського відділу державної виконавчої
служби Калуського міськрайонного
управління юстиції Головного
управління юстиції Івано-Франківської
області про скасування постанови від
29.03.2012 року.

Позивач просив визнати дії в.о.
начальника МВ ДВС Калуського
міськрайонного управління юстиції
Дзундзи Т.Я. щодо винесення постанови
про скасування процесуального
документа від 29.03.2012 року незаконними
та скасувати дану постанову.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
24.05.2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області, яке
в апеляційній скарзі просить її
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення позовних вимог.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідно до постанови Калуського
міськрайонного суду ОСОБА_2 було
проведено перерахунок пенсії, а
виконання виконавчого листа щодо
виплати заборгованості в сумі 14 585, 96
грн. відповідно до ст. 63 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» буде
проведено після відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Тому постанова про закінчення
виконавчого провадження від 29.12.2011
року по виконавчому листу № 2-а-82/2010
винесена законно, а оскаржувана
постанова відповідача від 29.03.2012 року,
якою скасовано постанову від 29.12.2011
року, є неправомірною.

Особи, які беруть участь у справі, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, в судове
засідання не прибули, клопотань про
розгляд справи за їх участі на адресу
суду не надходило, що дає підстави для
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними в ній
матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 24.06.2011 року
державним виконавцем було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому листу №
2-а-82, виданому 1.06.2011 року Калуським
міськрайонним судом
Івано-Франківської області, про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші виплатити
ОСОБА_2 у зв'язку із проведенням
перерахунку пенсії, недоотримані суми
пенсії з урахуванням проведених
виплат.

Згідно розпорядження № 200535 від 11.07.2011
року, в порядку виконання виконавчого
листа управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші було проведено
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 17.12.2008 року
по 31.12.2009 року .

Відповідно до постанови про закінчення
виконавчого провадження від 29.11.2011
року, виконавче провадження по
виконавчому листу № 2-а-82, виданому
1.06.2011 року Калуським міськрайонним
судом, закінчено, оскільки перерахунок
здійснено згідно листа ПФУ № 12183/06 від
28.12.2011 року; виконати рішення в
повному обсязі без участі боржника
неможливо з поважних причин .

20.03.2012 року прокурором м. Калуша
винесено протест на незаконні дії
державного виконавця міського відділу
ДВС Калуського МРУЮ 24.10.2011 року по
виконанню виконавчого листа № 2-а-82/2010,
виданого 1.06.2011 року .

За наслідками протесту прокурора 29.03.2012
року в.о. начальника МВ ДВС Калуського
міськрайонного управління юстиції
Дзундзою Т.Я. було винесено постанову
про скасування процесуального
документа ВП № 27273888, якою було
скасовано постанову від 29.12.2011 року про
закінчення виконавчого провадження.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
постанова відповідача про скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження прийнята правомірно,
оскільки рішення суду про перерахунок
та виплату ОСОБА_2 пенсії в повній мірі
виконано не було, тому немає підстав
для закінчення виконавчого
провадження.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 2 Закону
України «Про виконавче провадження»
(тут і далі в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно з ч.1 ст. 255 КАС України, постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь в справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

Згідно п. 7 ст. 7 КАС України
обов'язковість судових рішень є одним з
принципів адміністративного
судочинства.

Аналогічне випливає з п. 9 ст. 129
Конституції України.

Як передбачено ст. 4 Закону України «Про
державну виконавчу службу», державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання судових
рішень, постановлених іменем України,
та рішень інших органів (посадових
осіб), виконання яких покладено на
державну виконавчу службу, у порядку
передбаченому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами,
і накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Згідно ч. 1 ст. 11 цього ж Закону,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Як видно з матеріалів справи, виконавче
провадження по виконавчому листу №
2-а-82, виданому 1.06.2011 року Калуським
міськрайонним судом було закінчено
згідно постанови державного виконавця
від 29.12.2011 року, оскільки перерахунок
пенсії стягувачу було здійснено згідно
листа ПФУ № 12183/06 від 28.12.2011 року;
виконати рішення в повному обсязі
без участі боржника неможливо з
поважних причин.

Однак, колегія суддів вважає, що
позивач як боржник у виконавчому
провадженні не виконав рішення суду,
оскільки реальних дій направлених на
безпосереднє виконання постанови суду
в адміністративній справі не вчинив.
Здійснений позивачем перерахунок
пенсії носить формальний характер, а
посилання на відсутність коштів не є
підставою для невиконання рішення
суду.

Як зазначено в рішенні Європейського
Суду з прав людини від 3.11.2004 року в
справі Михайленко та інші проти
України, відсутність ресурсів для
оплати заборгованості, присудженої
рішенням суду, не може бути підставою
для зволікання з його виконанням.

За таких обставин, постанова в.о.
начальника МВ ДВС Калуського
міськрайонного управління юстиції
Дзундзи Т.Я. про скасування
процесуального документа від 29.03.2012
року ВП № 27273888, якою було скасовано
постанову про закінчення виконавчого
провадження є правомірною та прийнята
відповідачем обґрунтовано.

В зв'язку з цим, постанова суду першої
інстанції відповідає матеріалам
справи, наявним в ній доказам,
правильно застосованим нормам
матеріального та процесуального права,
тому підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Доводи апелянта висновків суду першої
інстанції не спростовують, тому
підставою для задоволення апеляційної
скарги бути не можуть.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області залишити без задоволення.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
24.05.2012 року в справі № 0908/2492/2012 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський