Справа № 821/2087/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2087/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з неприбуттям учасників
процесу в судове засідання справа
розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Новокаховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 вересня
2014 року у справі за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до
Новокаховської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року фізична
особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_2
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Новокаховської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі
Новокаховська ОДПІ) про визнання
нечинним та скасування рішення №
від 20 червня 2013 року про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб (далі ПДФО), що
сплачується податковим агентом із
доходів платника податку за основним
платежем у сумі 32 662,5 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у сумі 8 165,63 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказував, що особисті
пояснення деяких зацікавлених осіб, з
якими у неї склались неприязливі
стосунки, не є належними доказами
виплати доходів найманим працівникам,
на підставі яких податкова інспекція
повинна була робити висновок про
порушення податкового законодавства,
докази того, що дві особи працювали у
позивача або докази укладення трудових
договорів в акті позапланової
невиїзної перевірки №659/172/НОМЕР_1
відсутні, до адміністративної
відповідальності за не оформлення
належним чином трудових відносин з
найманими працівниками позивачка не
притягувалася.

Позивачка прибула в судове засідання,
просила задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
мотивуючи тим, що спірне податкове
повідомлення-рішення є законним та
прийнятим відповідно до виявлених
порушень при проведені позапланової
невиїзної перевірки позивача. В
письмових запереченнях зазначає про
те, що при проведені перевірки було
виявлено виплата доходів двом найманим
працівникам за період 2010-2012 роки в
розмірі 217 750 грн., які не відображені в
документах податкового обліку, при
цьому приватним підприємцем, як
податковим агентом, при виплаті
зазначених сум доходів не утримано та
не перераховано ПДФО.

Представник відповідача прибув в
судове засідання, просив відмовити в
задоволенні позову.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 вересня
2014 року позов ФОП ОСОБА_2 задоволений.

Визнано протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області від 20 червня
2013року №.

В апеляційній скарзі Новокаховської
ОДПІ ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також у зв'язку з тим, що висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Новокаховської
ОДПІ, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ФОП ОСОБА_2 є платником єдиного податку.
Згідно баз даних ДПІ у м. Новій Каховці
ФОП ОСОБА_2 протягом 2010-2012 років працю
найманих працівників не
використовувала, доходи особам, що
перебували у трудових відносинах з
роботодавцем не виплачувала, ПДФО не
нараховувала та до бюджету не
перераховувала, податкові розрахунки
сум доходу, нарахованого на користь
платників податку і сум утриманого з
них податку до податкової інспекції не
надавались.

ДПІ у м. Н.Каховці Херсонської області
ДПС проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
позивача з питання дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01 квітня 2010 року по 28 лютого 2013 року (акт
від 10 червня 2013 року №659/172/НОМЕР_1).

Перевіркою виявлено, що згідно
пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вони з
вересня 2009 року по грудень 2012 року
працювали продавцями в магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1, який
належав позивачці, отримували
відповідно заробітну плату в сумі 4 000
грн. та 2 500 грн. щомісячно без
офіційного оформлення трудового
договору, що є порушенням
законодавства про оплату праці та
податкового законодавства.

Зважаючи на ці відомості, відповідач
дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_2 по
відношенню до вказаних осіб є
податковим агентом, який в силу
приписів ПК України зобов'язаний
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету ПДФО. Так
при виплаті сум доходів за період
квітень 2010 року - грудень 2012 року
підприємцем не утримано та не
перераховано ПДФО в сумі 32 662, 50 грн. чим
порушено вимоги пп.164.2.1 та 164.2.2 п.164.2 ст.
164, пп. 168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст. 176 ПК
України.

За результатами перевірки
відповідачем було сформовано спірне
податкове повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим
відповідачем, позивач оскаржив його до
суду.

Вирішуючи справу суд першої інстанції
виходив з того, що представником
відповідача не доведено у належний
спосіб обставин, що свідчать про
наявність трудових відносин між
позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та виплату
їм заробітної плати, а письмові
пояснення вказаних осіб, на дані яких
спирається відповідач, не є належними
та достатніми для висновку про
існування трудових відносин, їх
тривалість, умови, розмір оплати праці
тощо.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
69, 70, 71, 72, 86, КАС України, ст.ст. 164, 168 ПК
України.

В апеляційній скарзі Новокаховська
ОДПІ вказується, що пояснення ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, свідчать про факти
використання праці найманих
працівників без документального
оформлення згідно діючого
законодавства та виплати заробітної
плати без нарахування та сплати ПДФО.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно Розділу ІV ПК України
встановлено, що об'єктом оподаткування
ПДФО є доходи у вигляді заробітної
плати, інші виплати та винагороди,
нараховані (виплачені) платнику
податку його працедавцем відповідно до
умов трудового або цивільно-правового
договору.

Згідно із пп.163.1.1 п.163.1 ст. 163 ПК України,
об'єктом оподаткування резидента є
загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід.

У відповідності до положень п.164.1 ст. 164
ПК України, базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду.

Положеннями пп. 164.1.1-164.1.2 п.164.1 ст. 164 ПК
України закріплено, що загальний
оподатковуваний дохід складається з
доходів, які остаточно оподатковуються
під час їх нарахування (виплати,
надання), доходів, які оподатковуються
у складі загального річного
оподатковуваного доходу, та доходів,
які оподатковуються за іншими
правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця.

До загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються доходи у вигляді
заробітної плати, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового договору
(контракту) (пп.164.2.1 п. 164 ст. 164 ПК
України).

Оподаткування доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) платнику податку
податковим агентом визначено
положеннями п.168.1 ст. 168 ПК України.

Так, згідно із положень пп. 168.1.1 та пп.
168.1.2 п.168.1 ст. 168 ПК України передбачено,
що податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Одночасно, згідно положень п.51.1 ст. 51 ПК
України, податковий агент зобов'язаний
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків, а також сум
нарахованого та утриманого з них
податку органу державної податкової
служби за місцем свого обліку.

Виходячи з системного аналізу
вищенаведених положень Закону, судова
колегія дійшла висновку, що необхідною
умовою для утримання ПДФО є наявність
факту виплати такого доходу фізичній
особі податковим агентом (в тому числі
фізичною
особою-підприємцем-працедавцем) за
трудовою чи цивільно-правовою угодою.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст. 71 КАС
України).

Так, відповідно до ч.4 ст. 71 КАС України
встановлено, що суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Дослідивши наявні у справі докази в їх
сукупності за правилами ст. 86 КАС
України, судова колегія дійшла
висновку, що суб'єкт владних
повноважень у спірних правовідносинах
не забезпечив належної реалізації
владної управлінської функції.

Матеріалами справи підтверджено, що
єдиною та фактичною підставою, яка була
покладена в основу висновків
податкового органу про порушення
позивачем вимог діючого законодавства
та нарахування на їх підставі суми
грошового зобов'язання, слугували
виключно письмові пояснення гр. ОСОБА_3
та ОСОБА_4

Разом з тим, податковим органом, як під
час проведення перевірки, так і під час
судового розгляду, не було надано
жодних належних та допустимих доказів,
які б підтверджували викладені у
поясненнях обставини.

Зі змісту акта перевірки встановлено,
що у ході проведення контролюючого
заходу посадовими особами ДПІ аналіз
первинних документів податкового,
бухгалтерського та кадрового обліку
позивача на предмет їх відповідності
та повноти відображення усіх
показників не здійснювався. Перевірку
здійснено виключно на підставі
пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Апеляційна скарга Новокаховської ДПІ
також ґрунтується поясненнями
вищевказаних фізичних осіб.

В силу приписів ст. 256 ЦПК України факти,
що мають юридичне значення, у тому
числі факти перебування у трудових
відносинах, встановлюються в судовому
порядку.

Судова колегія зазначає, що
відповідачем як під час розгляду
справи у суді першої інстанції, так і
під час її апеляційного перегляду не
було надано доказів наявності судових
рішень, якими б було встановлено факт
перебування гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
трудових відносинах із позивачем у
наведені в акті перевірки періоди.

За таких підстав, висновки суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ФОП ОСОБА_2 до Новокаховської
ОДПІ про визнання нечинним та
скасування рішення є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Новокаховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: