Справа № 826/10056/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Губська О.А., Ключкович В.Ю.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у м.
Києві до Асоціації
«Українсько-Ізраїльська торгова
палата» про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Головне управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у м. Києві, звернулося в суд з позовом до
Асоціації «Українсько-Ізраїльська
торгова палата» про застосування до
відповідача заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю) у вигляді
повного зупинення його роботи за
адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 14/1,
шляхом відключення джерела
електроживлення, накладення печаток на
розподільчі електрощитки та двері
приміщень за вказаною адресою.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 вересня 2014 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, просив
скасувати ухвалене рішення, та
ухвалити нове - про задоволення
позовних вимог.

На розгляд справи в апеляційному
порядку сторони, належним чином
повідомлені, не з'явилися. Колегія
суддів, враховуючи, що в матеріалах
справи міститься достатньо доказів для
з'ясування всіх обставин, вважає за
можливе здійснювати розгляд справи у
відсутності сторін.

В зв'язку з неявкою сторін, на підставі
ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового
процесу технічними засобами не
здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
та вбачається з матеріалів справи, в
період із 13 по 26 червня 2014 року
позивачем проведено планову перевірку
приміщення відповідача, розташованого
за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 14/1.

За результатами перевірки 26 червня 2014
року складено акт № 20/700 згідно з
висновками якого, позивачем порушено
норми законодавства у сфері пожежної і
техногенної безпеки, а саме:

- не надано розрахунки допустимого
струмового навантаження електричних
мереж;

- не організовано та не проводяться
профілактичні огляди та
планово-попереджувальні ремонти
електромереж;

- допускається користування
пошкодженою електророзеткою у
приміщенні для охорони;

- електросвітильники у приміщеннях зі
зберіганням горючих та негорючих
матеріалів у горючій упаковці не
обладнано захисними плафонами;

- двері, що відокремлюють сходову
клітину від приміщень усіх поверхів, не
виконано глухими перегородками (не
засклені армованим склом);

- не надано результати іспитів зразків
ковроліну щодо токсичності продуктів
горіння та помірної димоутворювальної
здатності і відповідності групам
поширення полум'я РП1, РП2, прокладених
на шляху евакуації на 5-му поверсі;

- двері евакуаційних виходів із кожного
поверху, які відчиняються у напрямку не
по ходу евакуації, не перенавішено з
урахуванням їх відчинення таким чином,
щоб не перешкоджали вільній евакуації;

- допускається захаращення підвальних
приміщень і горища горючими
матеріалами та зберігання
матеріальних цінностей тощо;

- шляхи евакуації евакуаційної
сходової клітини із поверхів
захаращено матеріальними цінностями;

- стаціонарний турнікет влаштовано на
шляху евакуації із приміщень першого
поверху;

- сходові клітини не обладнано
евакуаційним освітленням;

- підвальні та складські приміщення,
які не мають віконних отворів та
природного освітлення, не обладнано
спеціальною системою димовидалення;

- у дверному прорізі підсобних,
складських приміщень не встановлено
протипожежні двері 2-го типу із класом
вогнестійкості ЕІ30 та сертифікатом
відповідності системи УкрСЕПРО;

- вестибюльні, що мають сполучення зі
сходовими клітинами, не відокремлено
від суміжних приміщень протипожежними
перегородками 1-го типу, а двері
приміщень, які мають вихід
безпосередньо у вестибюль, не виконано
протипожежними перегородками
2-го типу;

- у підвальних приміщеннях
комунікаційні отвори у протипожежних
перешкодах не зашпаровано наглухо
негорючим матеріалом, який забезпечує
межу вогнестійкості та димо- і газо- не
проникнення, що вимагається
будівельними нормами для цих перешкод;

- не надано експертний висновок по
проектній документації на влаштування
системи автоматичної пожежної
сигналізації від органів державного
пожежного нагляду;

- не надано акт приймання системи
автоматичної пожежної сигналізації в
експлуатацію із підписами
представників органів державного
пожежного нагляду;

- у будівлі не передбачено влаштування
внутрішнього протипожежного водогону
із мінімальними витратами води на
внутрішнє пожежогасіння;

- пожежні крани не перевірено на
працездатність шляхом пуску води із
реєстрацією результатів у журналі
обліку технічного обслуговування.
Перевірки необхідно проводити не рідше
одного разу на шість місяців;

- шафки пожежних кранів не мають
отворів для провітрювання, не
пристосовані для опломбування та
візуального огляду їх без розкривання;

- оформлення дверцят шаф пожежних
кранів не виконано відповідно до вимог
після літерного індексу ПК: вказати
порядковий номер крана та номер
телефону для виклику пожежної охорони;

- не укладено договір на технічне
обслуговування внутрішніх пожежних
кранів зі спеціалізованою
організацією, яка отримала ліцензію на
право виконання цих робіт, та не
проведено їх перевірку на
працездатність шляхом пуску води із
реєстрацією результатів у журналі
обліку технічного обслуговування;

- допускається встановлення
вогнегасників у важкодоступних місцях;

- приміщення не забезпечено
нормативною кількістю первинних
засобів пожежегасіння
(вогнегасниками);

- існуючі вогнегасники не пройшли
технічне обслуговування у
відповідності до правил експлуатації
вогнегасників;

- не надано журнал інструктажів;

- у приміщеннях на 3-му поверсі на видних
місцях у повному обсязі не навішено
інструкції про заходи пожежної
безпеки, таблички із зазначенням осіб,
відповідальних за протипожежний стан,
та таблички із зазначенням телефону
для виклику пожежної охорони;

- приміщення не забезпечено знаками
безпеки.

Позивач, вважаючи, що такі порушення
законодавства загрожують здоров'ю та
життю людей, звернувся до суду з
позовною заявою про застосування до
відповідача заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю) у вигляді
повного зупинення його роботи шляхом
відключення джерела електроживлення,
накладення печаток на розподільчі
електрощитки та двері приміщень за
вказаною адресою.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що відсутні обґрунтовані
підстави для застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) у вигляді повного зупинення
роботи відповідача за адресою: м. Київ,
вул. Мечникова, 14/1.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає Закон України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі -
Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» держаний нагляд (контроль)
- діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятого рівня небезпеки для
населення, навколишнього природного
середовища; засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю)
- є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду
(контролю) - процедура здійснення
державного нагляду (контролю),
визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед
іншого здійснюється за принципами
пріоритетності безпеки у питаннях
життя і здоров'я людини, функціонування
і розвитку суспільства, середовища
проживання і життєдіяльності перед
будь-якими іншими інтересами і цілями у
сфері господарської діяльності, що
передбачено частиною 1 статті 3 Закону
№ 877.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону
№ 877 виключно законами встановлюються:
- органи, уповноважені здійснювати
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності;- види
господарської діяльності, які є
предметом державного нагляду
(контролю); - повноваження органів
державного нагляду (контролю) щодо
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг; - вичерпний
перелік підстав для зупинення
господарської діяльності; - спосіб
здійснення державного нагляду
(контролю); - санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Частиною 5 статті 4 Закону № 877
передбачено, що повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування.

Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Якщо законом передбачено, що
обґрунтованість вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування має бути підтверджена
судом, орган державного нагляду
(контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону
№ 877 на підставі акту, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Також, згідно зі статтею 39 Закону
України «Про охорону праці», посадові
особи центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері охорони праці, мають право
забороняти, зупиняти, припиняти,
обмежувати експлуатацію підприємств,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
робочих місць, будівель, споруд,
приміщень, випуск та експлуатацію
машин, механізмів, устаткування,
транспортних та інших засобів праці,
виконання певних робіт, застосування
нових небезпечних речовин, реалізацію
продукції, а також скасовувати або
припиняти дію виданих ними дозволів і
ліцензій до усунення порушень, які
створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 67
Кодексу цивільного захисту України до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить:
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного
захисту України передбачено, що у разі
встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до частині 1 статті 70
Кодексу цивільного захисту України
підставою для звернення центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є, в
тому числі: недотримання вимог
пожежної безпеки, визначених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами, стандартами, нормами і
правилами; порушення вимог пожежної
безпеки, передбачених стандартами,
нормами і правилами, під час
будівництва приміщень, будівель та
споруд виробничого призначення;
нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій;
неготовність до використання за
призначенням аварійно-рятувальної
техніки, засобів цивільного захисту, а
також обладнання, призначеного для
забезпечення безпеки суб'єктів
господарювання; проведення робіт з
будівництва будинків та споруд,
розміщення інших небезпечних об'єктів,
інженерних і транспортних комунікацій,
які порушують встановлений
законодавством з питань техногенної
безпеки порядок їх проведення або
проведення яких створює загрозу
безпеці населення, суб'єктам
господарювання, обладнанню та майну, що
в них перебувають.

Позивач, в обґрунтування позову
стверджував, що усі перелічені в акті
перевірки порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки створюють реальну
загрозу життю та здоров'ю людей (людям,
які працюють, перебувають на
підприємстві, а також особам, які
будуть здійснювати гасіння виниклої
пожежі).

Разом з тим, в акті перевірки не
міститься обґрунтування того, що всі
перелічені порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки створюють реальну
загрозу життю та здоров'ю людей.

Крім того, контролюючим органом не
надано жодних доказів на підтвердження
існування реальної загрози життю та
здоров'ю людей та не доведено належним
чином факт створення відповідачем
загрози життю та здоров'ю людей у
зв'язку із експлуатацією приміщень,
розташованих за адресою : м. Київ, вул.
Мечникова, 14/1.

Втім, законодавець пов'язує настання
реальної загрози життю та здоров'ю
людей від пожежі з обставинами, які
можуть призвести до займання та
розповсюдження вогню. Очевидно, що сама
система пожежної сигналізації,
обладнання приміщень протипожежними
перегородками, евакуаційне освітлення
сходових клітин, тощо, у займанні і
розповсюдженні вогню безпосередньо
участі не приймає.

Чинне законодавство не відносить
тільки обставини відсутності
обладнання приміщень протипожежними
перегородками, установками
автоматичної пожежної сигналізації у
виробничих та складських приміщеннях
тощо до тих обставин, які створюють
реальну загрозу життю та здоров'ю людей
(людям, які працюють, перебувають на
підприємстві, а також особам, які
будуть здійснювати гасіння виниклої
пожежі).

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечується позивачем, на
момент розгляду справи судом першої
інстанції переважну більшість
порушень норм законодавства у сфері
пожежної і техногенної безпеки
відповідачем усунуто.

Разом з тим, відповідно до припису
Печерського районного управління ГУ
ДСНС від 27.06.2014 № 20/700 щодо усунення
недоліків, які були виявлені на час
здійснення перевірки, зазначено строк
його виконання відповідачем до 14.08.2014
року. Отже, на момент звернення до суду
з позовом (11.07.2014) строки, зазначені у
приписі для усунення недоліків, не
закінчилися.

Враховуючи, що позивачем не доведено
належним чином того, що перелічені в
акті перевірки порушення відповідачем
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки
створюють реальну загрозу життю та
здоров'ю людей та те, що відповідачем
частково усунені порушення, зазначені
в акті, а інша частина - в процесі
усунення, і строк їх усунення на час
звернення позивача до суду не
закінчився, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
застосування заходів реагування у
вигляді зупинення діяльності.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують .

На підставі вищенаведеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10 вересня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.А.Губська

Суддя
В.Ю.Ключкович

Повний текст виготовлено - 21.11.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Губська О.А.

Ключкович В.Ю.