Справа № 2а-9023/2011
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-9023/2011
інстанції: Бесараб Н.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі
О.Г., Ганечко О.М.,
Літвіної Н.М., розглянувши у порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 14 листопада 2011 р. у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про визнання непрапвомірною відмови
щодо виплати щомісячної соціальної
допомоги, -

В С Т А Н О В И
Л А:

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 14.11.2011 року
визнано дії відповідача
неправомірними, зобов'язано здійснити
позивачу перерахунок та виплату
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням
виплачених сум.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що позивачу підвищення до
пенсії як дитині війни має
розраховуватися відповідно до
мінімальної пенсії за віком.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
у повному обсязі, виходячи з
наступного.

Колегією суддів встановлено, що
позивач має статус дитини війни.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідач здійснює такі
виплати у розмірі, передбаченому
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

З огляду на загальні засади пріоритету
законів над підзаконними актами,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, приймаючи рішення про
задоволення позовних вимог, правомірно
керувався положеннями Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», а
не приписами постанови Уряду.

При цьому, ст. 19 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії»
передбачено, що виключно законами
України визначається мінімальний
розмір пенсії за віком.

Оскільки будь-яким іншим законом, крім
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії не встановлений, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
правових підстав для застосування
будь-якої іншої величини, ніж
встановлена зазначеним законом, для
розрахунку підвищення пенсії позивачу
як дитині війни.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються висновками суду першої
інстанції, матеріалами справи та не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 207,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, постанову суду першої
інстанції - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.