Справа № 2а/2218/17238/11
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/2218/17238/11

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

14 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Гонтарука В. М. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради
Хмельницької області про перерахунок
пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2011 року позивач звернулась до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради Хмельницької області про
визнання дій відповідача
протиправними; зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити позивачу недоплачену
частину щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести років
за період з 11 квітня 2011 року по 11 жовтня
2011 року включно, з урахуванням
виплачених коштів.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 листопада 2011 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 30 листопада
2011 року як таку, що винесена з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, прийнявши нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити повністю, а
рішення суду першої інстанції -
скасувати, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач має дитину -
доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 9).

Управлінням праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради Хмельницької області
позивачу призначена щомісячна грошова
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн.

Позивач звернулася до Управління праці
та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради
Хмельницької області з заявою про
надання їй довідок щодо розміру
допомоги по догляду за дитиною.

Відповідно до довідок про доходи сім'ї
№ 3807, № 3808, № 3809, виданих Управлінням
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачувалася
позивачу у розмірі 130, 00 грн. (а.с. 13-15).

Не погодившись із таким розміром,
позивач звернулася до суду.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що допомога
по догляду за дитиною виплачується
позивачу у розмірі, встановленому
чинним законодавством України.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

З матеріалів адміністративної справи
встановлено, що відповідно до
розпорядження Хмельницького міського
голови від 31.05.2010 року № 190-в "Про
надання відпустки для догляду за
дитиною" ОСОБА_2 надано відпустку по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 05 липня 2010 року по 12
травня 2013 року включно (а.с. 10), тобто на
момент виходу позивача у відпустку по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку ОСОБА_2 була працюючою
та відповідно застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особою.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40-44
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Водночас частиною третьою статті 45
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" від 27 квітня 2010 року
№ 2154-VI було визначено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
(далі -Порядок) був затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на
виконання Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" (пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
статті 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" не приймався.

За змістом пункту 17 цього Порядку право
на виплату допомоги мають особи,
зазначені в статті 13 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
яка на час виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
на виконання статті 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
Кабінет Міністрів України не визначав.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного суду України від
25.12.2012 року по адміністративні справі
№21-410а12.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що для вирішення спору
стосовно виплати допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якою в даному
випадку є позивач, повинні
застосовуватися норми спеціального
закону, тобто Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".

Таким чином, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції не в повному обсязі
з'ясував усі обставини справи та
порушив норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим оскаржуване
рішення необхідно скасувати з
прийняттям нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради
Хмельницької області про перерахунок
пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради щодо виплати
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку не в
повному розмірі протиправними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради
перерахувати та виплатити ОСОБА_2
державну допомогу по догляду за
донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11 квітня
2011 року по 11 жовтня 2011 року включно в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, з урахуванням
виплачених сум.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Гонтарук В. М.

Драчук Т. О.