Справа № 162/586/14а,2а/162/79/14
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року

Справа № 876/7415/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 01.07.2014року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про стягнення нарахованої
пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

06.06.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до УПФУ, в
якому просив стягнути з відповідача
нараховану та невиплачену пенсію.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що постановою Любешівського
районного суду від 15.07.2011 року по справі
№ 2-а-2684/11 зобов"язано УПФУ в
Любешівському районі здійснити
перерахунок та виплату йому
державної пенсії в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 27 квітня
2011 року по день припинення права
на даний вид пенсії, на підставі
положень ст.ст. 50, 54 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням положення ч. 3 ст. 67
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
проведених виплат. Дану постанову
суду звернено до негайного виконання
та на виконання якої УПФ в
Любешівському районі нараховано
основну та додаткову пенсію на суму
24051,95 гривень але не виплачено.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 01.07.2014року
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії відповідача щодо
відмови у виплаті позивачу
заборгованості по пенсії в розмірі
24051,95 гривень, нарахованої відповідно
до вимог постанови Любешівського
районного суду від 15.07.2011 року по справі
№ 2-а-2684/11. Стягнуто з управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на користь позивача
заборгованості по пенсії в розмірі 24051
(двадцять чотири тисячі п"ятдесят одну)
гривню 95 копійок, нарахованої
відповідно до вимог постанови
Любешівського районного суду від 15.07.2011
року по справі № 2-а-2684/11. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції,УПФУ в Любешівському
районі Волинської області подало
апеляційну скаргу в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та винести нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення норм
матеріального і процесуального права
при винесенні судом постанови.

Сторони не заявляли клопотань про
розгляд справи за їх участю, тому
колегія суддів вважає за можливе
розглядати страву в порядку
письмового провадження згідно ст.197 КАС
України, за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення. При цьому суд
виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є особою, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
віднесено до категорії 1, що
підтверджується копією посвідчення.
Позивачу встановлено ІІ групу
інвалідності на захворювання, що
пов'язано з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС. Позивач
знаходиться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області.

Колегія суддів вважає, що пенсія
позивача у відповідності до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як інваліда ІІ групи не може бути
нижчою від восьми мінімальних пенсій
за віком, цією ж нормою передбачено, що
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із Законом про Державний бюджет
України та не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.50 даного Закону
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам ІІгрупи, віднесеним
до першої категорії, виплачується у
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.
Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою,
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 105 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що
страхувальники мають право на
оскарження дій (бездіяльності)
виконавчих органів Пенсійного фонду у
судовому порядку.

Згідно постанови Любешівського
районного суду від 15.07.2011 року
зобов"язано УПФ в Любешівському районі
здійснити перерахунок та виплату йому
державної пенсії в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі75 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 27
квітня2011 року по день припинення права
на даний вид пенсії, на підставі
положень ст.ст. 50, 54 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням положення ч. 3 ст. 67 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та проведених виплат. Дану постанову
звернено до негайного виконання та на
її підставі 15.07.2011 року видано
виконавчий лист № 2-а-2684/11, якого
направлено до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до постанови про закінчення
виконавчого провадження ВДВС
Любешівського РУЮ від 31.10.2011 року
виконавче провадження з примусового
виконання вказаного виконавчого листа
закінчено, оскільки УПФ в
Любешівському районі проведено
нарахування підвищення до пенсії
(пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров"ю, доплати до пенсії)
в розмірі 24051,95 грн, але не виплачено
через відсутність бюджетних
фінансувань. Даний факт також
підтверджується повідомленням УПФ в
Любешівському районі від 26.05.2014 року №
131/К-01.

Згідно Закону України „Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
Рішення є обов'язковим для виконання
Україною відповідно до статті 46
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка гарантує, що
Високі Договірні Сторони
зобов'язуються виконувати остаточні
рішення Суду в будь-яких справах, у яких
вони є сторонами.

У своєму рішенні в справі „Кечко проти
України" від 08 листопада 2005 року,
Європейський Суд з прав людини звертає
увагу на те, що у межах свободи дій
держави визначати, які надбавки
виплачувати своїм працівникам з
бюджету. Держава може вводити,
припиняти або закінчувати виплату цих
надбавок. Проте, якщо правове
положення, що діє, передбачає виплату
певних надбавок, і дотримані всі
вимоги, необхідні для цього, органи
державної влади не можуть свідомо
відмовляти в цих виплатах, поки
відповідне положення є таким, що діє (п.
23). Одночасно Європейський Суд з прав
людини не прийняв аргумент уряду
України щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
засобів як на причину невиконання
своїх зобов"язань (п. 26).

З врахуванням наведеного колегія
суддув вважає що судом першої
інстанції вірно дано висновок, що УПФ в
Любешівському районі, який є органом,
що виплачує пенсію, не може посилатись
на відсутність бюджетних фінансувань,
як на причину невиконання своїх
зобов"язань по виплаті заборгованості
по пенсії, а тому підставно задоволено
позовні вимоги позивача про стягнення
з УПФ в Любешівському районі
заборгованості по пенсії в сумі 24051,95
грн., яка виникла в процесі виконання
рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного колегія
суддів приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на правильно встановлених
обставинах справи та з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд першої інстанції в повному
обсязі захистив права та законні
інтереси позивача як постраждалого від
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, інваліда ІІ групи, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200 п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 01.07.2014року
у справі №162/586/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.І. Запотічний

судді
О.І. Довга

А.М.
Ліщинський