Справа № К/9991/30741/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/30741/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Слов'яносербському районі Луганської
області про перерахунок пенсії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Слов'яносербському районі
Луганської області (далі - УПФ), в якому
просив визнати незаконним рішення щодо
відмови у здійсненні перерахунку
пенсії відповідно до статті 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон
№796-XII) та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок такої.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що у період з 22 липня по
22 серпня 1986 року він брав участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, отримував
заробітну плату, а тому згідно вимог
статті 57 Закону №796-XII має право на
пенсію, виходячи із заробітку за
серпень місяць 1986 року в розмірі 1584,35
крб., що еквівалентно 0,01584 грн.,
починаючи з 1 грудня 2010 року.

Постановою Слов'яносербського
районного суду Луганської області від
27 січня 2011 року позовні вимоги
задоволено.

Оскаржуваною постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 квітня 2011 року постанову суду
першої інстанції скасовано і у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права просить його
рішення скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про часткове
задоволення скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і відмовляючи у задоволенні
позовних вимог апеляційний суд виходив
з того, що підстави для застосування
статті 57 Закону №796-XII, у частині
зарахування роботи позивача в зоні
відчуження у зазначений період,
відсутні, оскільки такий період міг
бути врахований виключно до кінця 2004
року згідно вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Проте до такого висновку апеляційний
суд дійшов без з'ясування дійсних прав
та обов'язків сторін, в порушення норм
матеріального і процесуального права
виходячи з наступного.

Як встановлено судами, підтверджується
матеріалами справи та не оспорюється
сторонами, ОСОБА_4 у період з 22 липня по
22 серпня 1986 року працював в зоні
відчуження, є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, віднесений до 2 категорії, та
перебуває на обліку в УПФ.

Після звернення позивача із
відповідною заявою про призначенні
пенсії згідно вимог статті 57 Закону
№796-XII, відповідач відмовив у такому на
підставі статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
(далі - Закон 1058-ІV).

Згідно з статтею 43 Закону 1058-ІV
перерахунок пенсій за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності цим
Законом, здійснюється за нормами цього
Закону на підставі документів про вік,
страховий стаж, заробітну плату (дохід)
та інших документів, що знаходяться на
час перерахунку в пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло раніше, а також додаткових
документів, держаних органами
Пенсійного фонду.

За нормами частини 2 статті 27 Закону
1058-ІV за бажанням застрахованої особи
частина розміру пенсії за віком за
період страхового стажу, набутого до
дня набрання чинності цим Законом, може
бути визначена відповідно до раніше
діючого законодавства, а частина
розміру пенсії за період страхового
стажу, набутого після набрання
чинності цим Законом, - відповідно до
цього Закону. При цьому частина розміру
пенсії за віком, обчислена за раніше
діючим законодавством, не може
перевищувати максимальних розмірів
пенсій, визначених законом для
відповідних категорій пенсіонерів, та
не може бути нижчою, ніж розмір
трудової пенсії за віком з урахуванням
цільової грошової допомоги на
прожиття, що діяли на день набрання
чинності цим Законом. Розмір пенсії за
віком, обчислений за раніше діючим
законодавством, підвищується з дня
набрання чинності цим Законом до дня її
призначення в порядку, передбаченому
частинами першою та другою статті 42
цього Закону.

Разом з тим, у відповідності до статті 57
Закону №796-XII (в редакції спірного
періоду) обчислення середньомісячного
заробітку провадиться відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» .

У разі обчислення пенсії відповідно до
частини другої статті 27 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за бажанням
того, хто звернувся за пенсією,
середньомісячний фактичний заробіток
для обчислення пенсії може визначатися
за будь-які 12 місяців підряд роботи на
територіях радіоактивного
забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією,
пропрацювала на територіях
радіоактивного забруднення: менше 12
місяців, - середньомісячний заробіток
визначається шляхом поділу загальної
суми заробітку за календарні місяці
роботи на кількість цих місяців; не
менше 30 календарних днів у двох
місяцях, - середньомісячний заробіток
визначається за будь-які фактично
відпрацьовані 30 календарних
днів роботи; менше місяця, -
середньомісячний заробіток
визначається за цей календарний місяць
з додаванням до заробітку на основній
роботі.

Порядок обчислення середньомісячного
заробітку для призначення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
призначеної відповідно до статті 54
цього Закону, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Особам, які брали участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році, а також в евакуації населення
на добровільній безплатній основі і
стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджено відповідними
документами, пенсія по інвалідності за
їх бажанням обчислюється з
п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, що був встановлений
на час їхнього перебування в зоні
відчуження.

Наведена норма права визначає порядок
підрахунку середнього заробітку для
обчислення пенсії громадянам, які
пропрацювали на територіях
радіоактивного забруднення більше 12
місяців, менше 12 місяців, але більше
одного місяця і менше одного
календарного місяця.

При цьому, стаття 57 цього Закону №796-XII
не встановлює прямого правила для
визначення середнього заробітку осіб,
які працювали на територіях
радіоактивного забруднення у двох
календарних місяцях підряд, але у
кожному з цих місяців менше місяця.

Разом з тим аналіз правил, встановлених
для підрахунку середнього заробітку
осіб, які пропрацювали на територіях
радіоактивного забруднення менше 12
місяців, але більше одного місяця і
менше одного календарного місяця, дає
підстави вважати, що середній
заробіток таких осіб визначається за
допомогою послідовного застосування
обох цих правил. При цьому календарний
місяць - це місяць за календарем
(січень, лютий, березень і т.д.), тобто
період з першого по останній день
кожного місяця у календарному році (з 1
по 31 (30) число).

Законом встановлено, що у випадках,
коли особа пропрацювала на вказаних
територіях менше місяця, пенсія може
обчислюватись із заробітку за цей
календарний місяць з додаванням до
заробітку на основній роботі.

Якщо особа працювала на територіях
радіоактивного забруднення у двох
календарних місяцях підряд, але в
кожному з них менше місяця, заробіток
за кожен із цих місяців визначається
шляхом додавання до заробітку на
основній роботі.

У такий спосіб визначається заробіток
за повні календарні місяці роботи на
територіях радіоактивного
забруднення. Для визначення середнього
заробітку загальну суму заробітку за
два місяці, визначену у зазначений
спосіб, необхідно поділити на два,
оскільки, у випадку коли особа, яка
звернулася за пенсією, пропрацювала на
територіях радіоактивного забруднення
менше 12 місяців, середньомісячний
заробіток визначається шляхом поділу
загальної суми заробітку за календарні
місяці роботи на кількість цих місяців.

Як суд першої так і суд апеляційної
інстанції не навели належних
обґрунтувань та розрахунків як саме
має обрахуватись розмір пенсії
позивача в залежності від періоду
роботи у зоні відчуження саме у 1986 році
за вказані місяці.

Колегія суддів звертає увагу, що у
відповідності з вимогами статті 22
Конституції України, якою передбачено,
що при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

У частині доводів відповідача щодо
застосування строків звернення із
адміністративним позовом до суду
згідно статей 99-100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
питання права на спірний перерахунок
безпосередньо пов'язане із визначенням
розміру заробітку, який визначався у
судовому порядку за рішенням суду. Тому
під час нового розгляду судам слід
з'ясувати також коли саме відбулося
порушення права позивача в межах
даного спору (дату виходу на пенсію,
дату звернення до пенсійного органу із
відповідною заявою та всіма
необхідними документами про
перерахунок пенсії, тощо).

Також судам слід звернути увагу на
розподіл судових витрат згідно вимог
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Неповне з'ясування судами попередніх
інстанцій дійсних обставин справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права призвело до
ухвалення рішень, які не відповідають
вимогам статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо законності і обґрунтованості.

Тому рішення судів підлягають
скасуванню, а справа згідно правил
частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
направленню на новий розгляд, оскільки
суд касаційної інстанції не може
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судових рішеннях.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Слов'яносербського
районного суду Луганської області від
27 січня 2011 року та постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2011
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало