Справа № 761/25846/14-а
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/585/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Бульбі І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві, 3-я
особа: Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії та
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача, просив визнати
протиправними дії останнього, що
полягають у зменшенні розміру його
пенсії з 1 січня 2012 року, у припиненні з 1
січня 2012 року врахування чинної
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року при обчисленні його пенсії; у
застосуванні з 1 січня 2012 року при
обчисленні його пенсії положень ЗУ
«Про Державний бюджет на 2012 рік», «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» та
пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року №393. Просив
також зобов'язати відповідача
продовжувати враховувати з 1 січня по 31
грудня 2012 року, з 1 січня по 31 грудня 2013
року, з 1 січня 2014 року чинну постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року; продовжувати з 1 січня по 31
грудня 2012 року, з 1 січня по 31 грудня 2013
року, з 1 січня 2014 року обчислювати його
пенсію з грошового забезпечення за
його останньою перед звільненням
штатною посадою, з урахуванням всіх
основних, додаткових видів грошового
забезпечення та премії. Крім того,
просив зобов'язати відповідача
утримуватися від зменшення розміру
його пенсії, перерахованої та
обчисленої на підставі постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року за період часу з 1 січня по 31
грудня 2012 року, з 1 січня по 31 грудня 2013
року, з 1 січня 2014 року; зобов'язати
виплатити йому суму пенсії,
протиправно недоплачену з 1 січня по 31
грудня 2012 року, з 1 січня по 31 грудня 2013
року, з 1 січня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на положення
Закону України від 9 квітня 1992 року №
2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», ЗУ «Про міліцію».

При цьому ним зазначено на те, що
він проходив службу в органах
внутрішніх справ України, був
звільнений в запас наказом ГУ МВС
України в Одеській області від 31 серпня
2011 року №499-о/с і йому з 31 серпня 2011 року
призначена пенсія за вислугу років на
підставі Закону № 2262-XII.

Безпосередньо перед звільненням
зі служби його грошове забезпечення за
останньою щтатною посадою складалося
з: щомісячних основних видів грошового
забезпечення, а саме: посадового окладу
- 950 грн., окладу за спеціальним званням -
135 грн., надбавки за вислугу років 40% - 434
грн., а також зі щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення, таких як
надбавки за виконання особливо
важливих завдань 50% - 759,50 грн., надбавки
за службу у спецпідрозділі по БОЗ 50% - 475
грн., надбавки за роботу в умовах
режимних обмежень 15% - 142,50 грн., премії -
5792 грн., а всього становило 8687, 50 грн. за
повний місяць.

Таким чином, загальний розмір
його пенсії, виходячи з розміру його
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
повинен дорівнювати 7819,20 грн.

В той же час, починаючи з 31 серпня
2011 року, відповідачем призначено
пенсію у значно меншому розмірі - 3996,06
грн. на місяць.

У зв'язку з тим, що відповідач
відмовився добровільно припинити
порушення його прав, він звернувся з
відповідним позовом до
Шевченківського районного суду міста
Києва з адміністративним позовом.

20 липня 2012 року Шевченківський
районний суд м. Києва розглянув спір і
відмовив у задоволенні позову.

21 листопада 2013 року Київським
апеляційним адміністративним судом
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва було скасовано та позов
задоволено.

Незважаючи на це, відповідач
продовжує порушувати його права щодо
перерахунку та виплати пенсії в
розмірі, визначеному законом.

В судовому засіданні позивач
підтримав позов та просив його
задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав та просив відмовити в його
задоволенні.

Представник 3-ї особи до судового
засідання не з'явився, сповіщений
належним чином про місце та час
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомляв.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
проходив службу в органах внутрішніх
справ України і йому з 31 серпня 2011 року
призначена пенсія за вислугу років
згідно Закону № 2262-XII на підставі
документів, направлених Головним
управлінням Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області.

У подальшому ОСОБА_1 звертався до
Шевченківського районного суду міста
Києва з позовом до Головного
управління пенсійного фонду України в
м. Києві про визнання протиправними дій
останнього при обчисленні пенсії щодо
визначення розміру додаткових видів
грошового забезпечення з середньої
суми за 24 останніх календарних місяці
служби перед його звільненням та
зобов'язання здійснити перерахунок
раніше призначеної пенсії та обчислити
її з розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, з врахуванням окладів за
посадою, військового звання,
процентної надбавки за вислугу років,
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії з 31 серпня 2011
року.

Постановою Шевченківського
районного суду міста Києва від 20 липня
2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 листопада 2013 року було скасовано
вищевказану постанову суду 1-ї
інстанції та позов задоволено.

У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про
виконавче провадження» старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Новак Г.М. 28 лютого 2014 року на
підставі виконавчого листа, виданого 24
лютого 2014 року Шевченківським райсудом
м. Києва, було відкрито виконавче
провадження щодо примусового
виконання рішення суду.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження являє собою завершальну
стадію судового провадження, а тому
виконання судового рішення в
адміністративній справі здійснюється
в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст.12 вказаного Закону
сторони виконавчого провадження мають
право ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Таким чином, примусове виконання
рішення суду здійснюється в порядку,
передбаченому ЗУ «Про виконавче
провадження», в рамках виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа. Вчинення дій, спрямованих на
виконання рішень судів, в тому числі,
застосування заходів впливу в разі їх
невиконання чи неналежного виконання є
виключно компетенцією органів
державної виконавчої служби. Отже,
суб'єкт владних повноважень не може
бути зобов'язаний виконувати рішення
суду шляхом ухвалення судом іншого
рішення.

За таких обставин суд приходить
до висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 2, 10, 11, 17-19, 86, 128, 158-163, 167, 185, 186, 254
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві, 3-я
особа: Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії та
стягнення коштіввідмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Києва у
порядку ст. 186 КАС України.

Суддя: