Справа № 572/4359/14-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2014 р.
Справа № 572/4359/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шевчук С.М.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області, ОСОБА_3 на постанову
Сарненського районного суду
Рівненської області від "13" жовтня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області про зобов'язання
нарахування та виплати пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного
суду Рівненської області від 13 жовтня
2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області в частині ненарахування та
невиплати ОСОБА_3 пенсії відповідно до
ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до
Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування", доплати до пенсії
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
починаючи з 11 березня 2014 року по 02
серпня 2014 року.

Зобов"язано Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_3 та виплатити
її, починаючи з 11 березня 2014 року по 02
серпня 2014 року відповідно до ст.ст.50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком відповідно до Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" з урахуванням
виплачених сум.

Зобов"язано Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області провести
перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_3
та виплатити її, починаючи з 11 березня
2014 року по 02 серпня 2014 року відповідно
до ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати з
урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити.

ОСОБА_3 не погоджуючись з прийнятим
рішенням, подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та ухвалити
нову постанову про задоволення позову
повністю, без обмеження будь-яким
строком.

Дослідивши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи та
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційних скарг виходячи з
наступного.

Встановлено, що позивач є пенсіонером
та перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області; проживає в с.Мале Вербче
Сарненського району Рівненської
області, яке відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 106 від
23.07.1991 року віднесено до зони
гарантованого добровільного
відселення; а також є потерпілим від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1-ї категорії та має другу групу
інвалідності.

Відповідач виплачував позивачу кошти у
сумах, які на думку позивача, є значно
нижчими, ніж передбачено ст.ст. 39, 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
у зв'язку з чим позивач звернувся до
суду за захистом своїх порушених прав.

Однак, ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що порядок
обчислення підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"(Закон №
796-ХІІ) в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв"язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими, зокрема, по ІІ
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (Закон № 796-ХІІ) визначено,
що особам, віднесених до категорії 1
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю у
розмірах: інвалідам ІІ групи - 75%
мінімальної пенсії за віком.

На виконання вказаного положеннь ст. 39,
50, 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Кабінетом Міністрів
України прийнято Постанову "Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 23.11.2011 року № 1210.

Відповідно до вказаної постанови
Кабінету Міністрів України, позивачу
провадиться нарахування та виплата
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення пункту 28 розділу II Закону
України "Про державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" № 107-VI, яким
були внесені зміни до ст. ст. 39, 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
які обмежували права громадян, щодо
виплати підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення, рішенням Конституційного
суду України у справі № 10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їхні окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Відтак, вище наведені положення
статтей 39, 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

Закони України "Про державний бюджет
України на 2011 рік", "Про державний
бюджет України на 2012 рік" та "Про
державний бюджет України на 2013 рік"
втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №
719-VII, що набрав чинності з 01 січня 2014
року, такі обмеження не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, починаючи з
01 січня 2014 року, є чинними і підлягають
застосуванню:

- стаття 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої підвищення до пенсії як
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення, не може
бути нижчим ніж дві мінімальні
заробітні плати;

- стаття 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначено, що особам,
віднесених до категорії 1
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю у
розмірах: інвалідам ІІ групи - 75%
мінімальної пенсії за віком;

- 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв"язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими,
зокрема, по ІІ групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статі 39,50,54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору. Проблеми надання бюджетних
коштів Управлінню для виконання
покладених на нього обов'язків у
справах цієї категорії виходять за
межі заявлених вимог і судом не
розглядалися.

Вимога ОСОБА_3 про здійснення виплати
без обмеження будь-яким строком
задоволенню не підлягає, адже пунктом
6-7 Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16
січня 2014 року №719-VII, який набув
чинності з 03.08.2014 року установлено, що
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, у період з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року підлягають застосуванню
норми Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" без будь-яких обмежень.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду 1-ї
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області, ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Сарненського
районного суду Рівненської області від
"13" жовтня 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
С.М. Шевчук

судді:
Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області вул. Суворова,
8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34500

4-третій особі: - ,