Справа № 464/10159/14-а
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр.№ 2-а/464/233/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді
Чорна С.З.

при секретарі
Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
державного виконавця та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження, -

в с т а н о в и в :

УПФУ у Галицькому районі м.Львова
звернувся до суду з позовною заявою до
ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області, в
якій просить визнати дії державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області неправомірними та скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 01.10.2014р. ВП № 44895585,
покликаючись на те, що виконавчий лист
має пред’являтися центральному органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів та те
що завершене виконавче провадження, в
якому здійснено перерахунок пенсії, не
може бути розпочате.

Представник позивач подав суду заяву
згідно якої позовні вимоги підтримав
та просить здійснювати розгляду справи
у його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з’явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, причини неприбуття не
повідомив. Тому, згідно з вимогами ч.ч.2,
4 ст.128 КАС України, суд вважає за
можливе розглядати справу у його
відсутності на підставі наявних в
справі доказів, без фіксування
судового процесу технічними засобами
згідно ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи,
з’ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

01.10.2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області відкрито виконавче
провадження (ВП № 44895585) з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-1505/10,
виданого 13.01.2014р. Сихівським районним
судом м.Львова, про стягнення з
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова на користь
ОСОБА_1 нарахованої та невиплаченої
суми державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров’я в
розмірі 39 953,06 грн.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Згідно з ч.ч.1, 2 цього Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом. До
виконавчих документів цим Законом
віднесені, зокрема, виконавчі листи, що
видаються судами (п.1 ч.2 ст.17 цього
Закону).

Разом з тим, Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012р., який
набрав чинності 01.01.2013р., встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов’язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.3 вказаного
Закону виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України «Про
виконавче провадження», із заявою про
виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
Державної казначейської служби
України документи та відомості,
необхідні для перерахування коштів,
згідно з переліком, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Крім того, п.3 Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників № 845
від 03 серпня 2011р. передбачено, що
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Відповідно до матеріалів справи,
боржником за виконавчим листом №
2а-1505/2010 вданим 13.01.2014р. є управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова.

Таким чином, примусове виконання
стягнення коштів з управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова, яке є державним
органом, починаючи з 01.01.2013р., повинне
здійснюватись Державною казначейською
службою України, а в державного
виконавця відсутні правові підстави
для виконання такого виконавчого
документа.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України та ч.3 ст.2 КАС України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов’язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об’єктивному
дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та доказів зібраних у справі,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
до задоволення та слід визнати
протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження від
01.10.2014р. ВП № 44895585, скасувавши останню.

На підставі ст.19 Конституції України,
Закону України «Про виконавче
провадження», Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та керуючись ст.ст.1-2, 6,
9, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

позов задоволити.

Визнати протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови від
01.10.2014 року про відкриття виконавчого
провадження ВП № 44895585.

Скасувати постанову державного
виконавця від 01.10.2014 року про відкриття
виконавчого провадження ВП № 44895585.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання її копії до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Сихівський районний суд м.Львова.

Головуючий: