Справа № 810/3779/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2014 року 810/3779/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання
технічними засобами та ведення журналу
забезпечував секретар судового
засідання Сюр В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "П.М. Інвест" до
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року до Київського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "П.М.Інвест" з позовом
до Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень:

від 17.01.2014 № , згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг)" на
загальну суму 23335,00 грн., у тому числі:
18668,00 грн. - за основним платежем; 4667,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями;

від 17.01.2014 № , згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
прибуток приватних підприємств" на
загальну суму 24500,00 грн., з яких: 19600,00
грн. - за основним платежем; 4900,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафом).

В основу визначення податкових
зобов'язань згідно із зазначеними
повідомленнями-рішеннями податковим
органом покладено дані акта перевірки
про неправомірне віднесення позивачем
до складу валових витрат коштів,
сплачених контрагентам за виконані
роботи (надані послуги), а також
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість за рахунок
сум податку, сплачених контрагентам у
складі ціни робіт (послуг). Податковий
орган стверджував, що господарські
операції мали фіктивний характер:
роботи контрагентами фактично не
виконувались (послуги не надавались), а
договори та інші
фінансово-господарські документи
учасники господарських операцій
склали з метою незаконного отримання
податкової вигоди. Таким чином,
податковий орган дійшов висновку, що
позивач неправомірно сформував
податковий кредит з податку на додану
вартість і це призвело до заниження
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, а також зависив валові
витрати і це призвело до заниження
податкових зобов'язань з податку на
прибуток.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вважає висновки
податкового органу безпідставними.
Позивач стверджував, що укладені
договори мали реальний характер:
роботи виконані (послуги надані)
контрагентами у повному обсязі та
оплачені позивачем, ці факти
підтверджуються документально;
господарські операції належним чином
відображені у бухгалтерському обліку
та податковій звітності. Позивач
просив суд податкові
повідомлення-рішення визнати
протиправними і скасувати.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014
позовну заяву залишено без розгляду з
мотивів повторної неявки представника
позивача у судове засідання без
поважних причин.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.10.2014
скасовано ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 10.06.2013,
справу направлено до суду першої
інстанції для продовження судового
розгляду.

Ухвалою від 24.10.2014 справу прийнято до
провадження Київського окружного
адміністративного суду, продовжено
судовий розгляд.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, в
обґрунтування заперечень проти позову
зазначив, що податкові
повідомлення-рішення є законними і
обґрунтованими, тому просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши представлені документи та
інші зібрані по справі матеріали, суд
дійшов висновку, що позов задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "П.М.Інвест" є
юридичною особою, що зареєстрована
03.10.2002 Виконавчим комітетом
Бориспільської міської ради Київської
області, як платник податків перебуває
на обліку в Бориспільській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області. Позивач також
зареєстрований як платник податку на
додану вартість.

У грудні 2013 року посадовими особами
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питань документального
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «Сталісбуд», ТОВ «Делвар Груп»,
ТОВ «Купідус Гранд», ТОВ «Орбіс Еліт»,
ТОВ «Плуар Лтд», ТОВ «Крайдіс Інвест»,
ТОВ «РДК-Кепітал», ТОВ «Броузен Альянс»
ТОВ «Хорнер Еліт», їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період з 01.03.2012 по 31.07.2012 (акт перевірки
від 16.12.2013 № 338/22-1/31885068).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог:

пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на загальну
суму 18668,00 грн., у тому числі по періодах:
за березень 2012 року - на суму 6667,00 грн.;
за квітень 2012 року - на суму 1667,00 грн.; за
травень 2012 року - на суму 1667,00 грн.; за
червень 2012 року - на суму 1667,00 грн.; за
липень 2012 року - на суму 7000,00 грн.;

підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статі 139
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податкових
зобов'язань з податку на прибуток на
загальну суму 19600,00 грн., у тому числі по
періодах: за І квартал 2012 року - на суму
7000,00 грн.; за півріччя 2012 року - на суму
5250,00 грн.; за 9 місяців 2012 року - на суму
7350,00 грн.

Висновки податкового органу
пов'язуються з оцінкою господарських
операцій позивача з приводу придбання
послуг (ремонт офісної техніки;
прибирання офісних приміщень,
санвузлів, складського комплексу,
прилеглої території; оренда
навантажувача;
вантажно-розвантажувальні роботи) на
підставі договорів, укладених з ТОВ
«Сталісбуд», ТОВ «Делвар Груп», ТОВ
«Купідус Гранд», ТОВ «Орбіс Еліт», ТОВ
«Плуар Лтд», ТОВ «Крайдіс Інвест», ТОВ
«РДК-Кепітал», ТОВ «Броузен Альянс» ТОВ
«Хорнер Еліт». На думку посадових осіб
податкового органу, господарські
операції із зазначеними контрагентами
не мали реального характеру (товари не
вивозились і не зберігались, послуги не
надавалися), адже вони не мають для
цього адміністративно-господарських
можливостей: не виявлено офісних,
виробничих та/або складських
приміщень, відсутні основні засоби,
трудові ресурси, не встановлено
розумної економічної або іншої причини
(ділової мети).

Посадові особи відповідача також взяли
до уваги інформацію, що одержана від
слідчого СВ ПМ ДМІ у Дарницькому районі
м. Києва про обставини, встановлені під
час розслідування кримінальної справи
за ознаками складу злочину,
передбаченого частиною третьою статті
212 та частиною другою статті 205
Кримінального кодексу України щодо
фіктивного підприємництва шляхом
створення (придбання) певними
фізичними особами низки юридичних
осіб, у тому числі й ТОВ «Сталісбуд»,
ТОВ «Делвар Груп», ТОВ «Купідус Гранд»,
ТОВ «Орбіс Еліт», ТОВ «Плуар Лтд», ТОВ
«Крайдіс Інвест», ТОВ «РДК-Кепітал»,
ТОВ «Броузен Альянс» ТОВ «Хорнер Еліт»,
створення фінансового механізму
«конвертаційного центру» та
використання вказаних юридичних осіб у
взаємовідносинах з іншими платниками
податків для незаконного одержання
податкової вигоди та ухилення від
плати податків.

За результатами перевірки
Бориспільська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийняла два податкових
повідомлення-рішення, а саме:

від 17.01.2014 № , згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг)" на
загальну суму 23335,00 грн., у тому числі:
18668,00 грн. - за основним платежем; 4667,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями;

від 17.01.2014 № , згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
прибуток приватних підприємств" на
загальну суму 24500,00 грн., з яких: 19600,00
грн. - за основним платежем; 4900,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафом).

Не погоджуючись з прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач оскаржив їх до суду.

З метою всебічного і повного з'ясування
обставин справи суд витребував від
позивача первинні
фінансово-господарські документи, що
підтверджують факти надання послуг
(виконання робіт), оплати їх вартості та
сплати сум податку на додану вартість у
складі ціни придбаних послуг (робіт).
Крім того, суд зобов'язав позивача
надати витяги та довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що містять
дані про ТОВ «Сталісбуд», ТОВ «Делвар
Груп», ТОВ «Купідус Гранд», ТОВ «Орбіс
Еліт», ТОВ «Плуар Лтд», ТОВ «Крайдіс
Інвест», ТОВ «РДК-Кепітал», ТОВ
«Броузен Альянс» ТОВ «Хорнер Еліт».

Суд на підставі зібраних по справі
доказів встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "П.М.Інвест" має на
балансі в якості основних фондів
нерухоме майно - адміністративну
будівлю площею 784,1 м2, цех підготовки та
складські приміщення площею 3411,5 м2,
прохідну площею 34,1 м2, що розташоване в
місті Бориспіль по вулиці Зої
Космодем'янської, будинок 17.

Основним видом діяльності позивача є
надання в оренду й експлуатація
власного чи орендованого нерухомого
майна.

Згідно з інвентарною відомістю
основних засобів станом на 01.03.2012
позивач також мав на балансі десять
одиниць комп'ютерів, один монітор та
чотири принтери загальною залишковою
вартістю 4614,40 грн.

Упродовж березня - липня 2012 року
позивач витратив на оплату послуг із
сервісного обслуговування
комп'ютерної техніки ТОВ «Сталісбуд»,
ТОВ «Плуар Лтд», ТОВ «Хорнер Еліт»
кошти у сумі 46000,00 грн., у тому числі ПДВ -
7666,67 грн.

Жодних розумних пояснень тій
обставині, чому витрати, понесені на
обслуговування комп'ютерів за п'ять
місяців, в одинадцять разів
перевищують вартість цієї техніки
позивач суду не надав.

В обґрунтування потреби у послугах із
сервісного обслуговування
комп'ютерної техніки позивач
представив суду акти обстеження,
складені комісією посадових осіб
позивача. Так, згідно з актом
обстеження від 01.03.2012 копір Ricon FT 4615
вийшов з ладу; згідно з актом від 01.04.2012
принтер Epson LX - 300 вийшов з ладу; згідно з
актом 01.05.2012 монітор TFT 19 Philips 192E2SB Black 5
вийшов з ладу; згідно з актом від 01.06.2012
десять одиниць комп'ютерів з метою
запобігання небажаним поломкам
потребують профілактики (очищення від
пилу, прочищення контактів на відео
карті та оперативній пам'яті, видалення
старої і нанесенні нової термопасти на
процесорах, перевірка температурного
режиму компонентів; перевірка жорстких
дисків та їх дефрагментація; пошук
вірусів тощо).

Так, у березні 2012 між позивачем
(замовник) і ТОВ «Сталісбуд»
(виконавець) укладено договір від 01.03.2012
№ 0103-2 про надання послуг із сервісного
обслуговування комп'ютерної техніки,
згідно з яким виконавець
зобов'язувався надати позивачу послуги
з технічного обслуговування та ремонту
комп'ютерної техніки та комп'ютерної
мережі позивача.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду акт від 30.03.2012 №
ОУ-300314, відповідно до якого
стверджується, що ТОВ «Сталісбуд»
надало позивачу послуги із сервісного
обслуговування комп'ютерної техніки за
березень 2012 року на суму 10000,00 грн., у
тому числі ПДВ - 1666,67 грн.

Однак, з дослідженого у судовому
засіданні акту надання послуг від
30.03.2012 № ОУ-300314 убачається, що він є
неконкретним, жодні відомості про те,
які саме послуги надавалися
виконавцем, які роботи виконувались, у
якому обсязі, яка комп'ютерна техніка
чи мережі обслуговувались, скільки
часу витрачено, які витратні матеріали
використано тощо, в акті не
відображено.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"Сталісбуд" кошти у сумі 6000,00 грн., у тому
числі ПДВ - 1000,00 грн., факт перерахування
коштів підтверджується копією
платіжного доручення.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«Сталісбуд» податкову накладну на суму
6000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1000,00 грн.
Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту, відобразив у
податковій декларації з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за березень 2012
року. Кошти, сплачені ТОВ «Сталісбуд»
(без ПДВ), позивач включив до складу
валових витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
І квартал 2012 року.

З приводу юридичної особи контрагента -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сталісбуд» суд
встановив наступне.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Сталісбуд» є юридичною особою, що
заснована ОСОБА_1; зареєстрована 29.07.2011
(номер запису: 1 028267); знаходиться
у місті Запоріжжя; основними видами
діяльності за кодами КВЕД визначено
наступні: ремонт, технічне
обслуговування і монтаж інших машин та
устаткування для сільського та
лісового господарства; будівництво
будівель; діяльність у сфері
інжинірингу (основний); розбирання та
знесення будівель; земляні роботи; інші
монтажні роботи; інші види оптової
торгівлі; керівником є ОСОБА_1. Вказана
юридична особа припинена 20.09.2012.

У квітні 2012 між позивачем (замовник) і
ТОВ «Плуар Лтд» (виконавець) укладено
договір від 01.04.2012 № 0104-1 про надання
послуг із сервісного обслуговування
комп'ютерної техніки, згідно з яким
виконавець зобов'язувався надати
позивачу послуги з технічного
обслуговування та ремонту комп'ютерної
техніки та комп'ютерної мережі
позивача.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду три акти надання
послуг (від 30.05.2012 № ОУ-300440, від 31.05.2012 №
ОУ-310510 та від 27.06.2012 № ОУ-270602),
відповідно до яких стверджується, що
ТОВ «Плуар Лтд» надало позивачу
послуги із сервісного обслуговування
комп'ютерної техніки на загальну суму
30000,00 грн., у тому числі ПДВ - на суму 5000,00
грн., з яких: за квітень 2012 року - на суму
10000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1666,67 грн.; за
травень 2012 року на суму 10000,00 грн., у тому
числі ПДВ - 1666,67 грн.; за червень 2012 року
на суму 10000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1666,67
грн.

Однак, з досліджених у судовому
засіданні актів надання послуг (від
30.05.2012 № ОУ-300440 від 31.05.2012 № ОУ-310510 та від
27.06.2012 № ОУ-270602) убачається, що вони є
неконкретним, жодні відомості про те,
які саме послуги надавалися
виконавцем, які роботи виконувались, у
якому обсязі, яка комп'ютерна техніка
чи мережі обслуговувались, скільки
часу витрачено, які витратні матеріали
використано тощо, в актах не
відображено.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"Плуар Лтд" кошти в загальній сумі 30000,00
грн., у тому числі ПДВ - 5000,00 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
копіями платіжних доручень.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«Плуар Лтд» три податкових накладних
на загальну суму 30000,00 грн., у тому числі
ПДВ - 5000,00 грн. Вказану суму податку на
додану вартість позивач включив до
складу податкового кредиту, відобразив
у податкових деклараціях з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за квітень,
травень та червень 2012 року. Кошти,
сплачені ТОВ «Плуар Лтд» (без ПДВ),
позивач включив до складу валових
витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
півріччя 2012 року.

З приводу юридичної особи контрагента -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Плуар Лтд» суд
встановив наступне.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Товариство
з обмеженою відповідальністю «Плуар
ЛТД» є юридичною особою, що заснована
нерезидентом - компанією ПРЕСТОН
БІЗНЕС ЛТД ІНК (Республіка Панама);
зареєстрована 02.02.2012 (номер запису в
ЄДР: 1 007733); знаходиться у місті
Києві; основними видами діяльності за
кодами КВЕД визначено наступні:
загальне прибирання будинків;
неспеціалізована оптова торгівля
(основний); інша діяльність у сфері
інформаційних технологій і
комп'ютерних систем; надання інших
інформаційних послуг, н. в. і. у.;
консультування з питань комерційної
діяльності й керування; рекламні
агентства; дослідження кон'юнктури
ринку та виявлення громадської думки;
керівником і ліквідатором є ОСОБА_3 з
01.10.2012. Вказана юридична особа
перебуває у стані припинення 31.01.2013.

У червні 2012 між позивачем (замовник) і
ТОВ «Хорнер Еліт» (виконавець) укладено
договір від 01.06.2012 № 01/07-12 про надання
послуг із сервісного обслуговування
комп'ютерної техніки, згідно з яким
виконавець зобов'язувався надати
позивачу послуги з технічного
обслуговування та ремонту комп'ютерної
техніки та комп'ютерної мережі
позивача.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду акт від 31.07.2012 №
ОУ-310719, відповідно до якого
стверджується, що ТОВ «Хорнер Еліт»
надало позивачу послуги із сервісного
обслуговування комп'ютерної техніки за
липень 2012 року на суму 10000,00 грн., у тому
числі ПДВ - 1666,67 грн.

Однак, з дослідженого у судовому
засіданні акту надання послуг від
31.07.2012 № ОУ-310719 убачається, що він є
неконкретним, жодні відомості про те,
які саме послуги надавалися
виконавцем, які роботи виконувались, у
якому обсязі, яка комп'ютерна техніка
чи мережі обслуговувались, скільки
часу витрачено, які витратні матеріали
використано тощо, в акті не
відображено.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"Хорнер Еліт" кошти у сумі 10000,00 грн., у
тому числі ПДВ - 1666,67 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
копією платіжного доручення.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«Хорнер Еліт» податкову накладну на
суму 10000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1666,67
грн. Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту, відобразив у
податковій декларації з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за липень 2012 року.
Кошти, сплачені ТОВ «Хорнер Еліт» (без
ПДВ), позивач включив до складу валових
витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за 9
місяців 2012 року.

З приводу юридичної особи контрагента -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хорнер Еліт» суд
встановив наступне.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Товариство
з обмеженою відповідальністю «Хорнер
Еліт» є юридичною особою, що заснована
нерезидентом - компанією "ДВД АГ"
(Республіка Панама); зареєстрована
02.04.2012 (номер запису в ЄДР: 1 001581);
знаходиться у місті Василькові
Київської області; основними видами
діяльності за кодами КВЕД визначено
наступні: неспеціалізована оптова
торгівля (основний); інша діяльність у
сфері інформаційних технологій і
комп'ютерних систем; рекламні
агентства; дослідження кон'юнктури
ринку та виявлення громадської думки;
керівником і ліквідатором є ОСОБА_3 з
30.10.2012. Вказана юридична особа
перебуває у стані припинення 06.03.2013.

Суд встановив, що договори та інші
фінансово-господарські документи, які
складені сторонами під час здійснення
господарських операцій з переліченими
контрагентами, є майже ідентичними,
розумних причин заміни виконавців
послуг, залучення контрагентів, які
знаходяться в інших регіонах, за одних
і тих же договірних умов позивач суду
не пояснив.

Упродовж березня - липня 2012 року
позивач витратив на оплату послуг з
прибирання офісних приміщень,
санвузлів та підлеглої території біля
адмінбудинку та складського комплексу
ТОВ «Купідус Гранд», ТОВ «Делвар Груп»,
ТОВ «Крайдіс Інвест» кошти у сумі 36000,00
грн., у тому числі ПДВ - 6000,00 грн.

Так, у листопаді 2011 між позивачем
(замовник) і ТОВ «Купідус Гранд»
(виконавець) укладено договір від 01.11.2011
№ 01/11-1 про надання клінінгових послуг,
згідно з яким виконавець
зобов'язувався щомісяця надати
позивачу послуги з прибирання офісних
приміщень, санвузлів та підлеглої
території біля адмінбудинку та
складського комплексу.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду акт від 30.03.2012 №
ОУ-300305 відповідно до якого
стверджується, що ТОВ «Купідус Гранд»
надало позивачу послуги з прибирання
офісних приміщень (620 м2) та території
складського комплексу за березень 2012
року на загальну суму 12000,00 грн., у тому
числі ПДВ - 2000,00 грн.

Однак, з дослідженого у судовому
засіданні акту надання послуг
убачається, що він є абстрактним, адже
не містить жодних конкретних
відомостей щодо факту надання послуг,
кількості прибирань, витраченого часу,
людських ресурсів тощо.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"Купідус Гранд" кошти у сумі 12000,00 грн., у
тому числі ПДВ - 2000,00 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
копією платіжного доручення.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«Купідус Гранд» податкову накладну на
суму 12000,00 грн., у тому числі ПДВ - 2000,00
грн. Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту, відобразив у
податковій декларації з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за березень 2012
року. Кошти, сплачені ТОВ «Купідус
Гранд» (без ПДВ), позивач включив до
складу валових витрат при визначенні
об'єкта оподаткування податком на
прибуток за І квартал 2012 року.

З приводу юридичної особи контрагента -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Купідус Гранд» суд
встановив наступне.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Товариство
з обмеженою відповідальністю «Купідус
Гранд» є юридичною особою, що заснована
ОСОБА_4; зареєстрована 01.08.2011 (номер
запису: 1 028269); знаходиться у
місті Запоріжжя; основними видами
діяльності за кодами КВЕД визначено
наступні: нотаріальна та інша юридична
діяльність; посередництво в торгівлі
товарами широкого асортименту
(основний); рекламна діяльність;
прибирання виробничих та житлових
приміщень, устаткування та
транспортних засобів; інша
видовищно-розважальна діяльність; інші
види оптової торгівлі; керівником є
ОСОБА_4. Вказана юридична особа
припинена 20.09.2012.

Суд також встановив, що ТОВ «Купідус
Гранд» і ТОВ «Сталісбуд» знаходились
за однією адресою у місті Запоріжжі по
вул. Леніна, буд. 111, припинені в один
день - 20.09.2012.

У квітні 2012 між позивачем (замовник) і
ТОВ «Делвар Груп» (виконавець) укладено
договір від 01.04.2012 № 01/12-1 про надання
клінінгових послуг, згідно з яким
виконавець зобов'язувався щомісяця
надати позивачу послуги з прибирання
офісних приміщень, санвузлів та
підлеглої території біля адмінбудинку
та складського комплексу.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду акт від 30.04.2012 №
ОУ-300403, відповідно до якого
стверджується, що ТОВ «Делвар Груп»
надало позивачу послуги з прибирання
офісних приміщень (620 м2) та території
складського комплексу за квітень 2012
року на загальну суму 12000,00 грн., у тому
числі ПДВ - 2000,00 грн.

Однак, з дослідженого у судовому
засіданні акту надання послуг
убачається, що він є абстрактним, адже
не містить жодних конкретних
відомостей щодо факту надання послуг,
кількості прибирань, витраченого часу,
людських ресурсів тощо.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"Делвар Груп" кошти у сумі 12000,00 грн., у
тому числі ПДВ - 2000,00 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
копією платіжного доручення.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«Делвар Груп» податкову накладну на
суму 12000,00 грн., у тому числі ПДВ - 2000,00
грн. Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту, відобразив у
податковій декларації з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за квітень 2012
року. Кошти, сплачені ТОВ «Делвар Груп»
(без ПДВ), позивач включив до складу
валових витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
півріччя 2012 року.

З приводу особи контрагента -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Делвар Груп» суд
встановив наступне.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Товариство
з обмеженою відповідальністю «Делвар
Груп» є юридичною особою, що заснована
нерезидентом - компанією ПРЕСТОН
БІЗНЕС ЛТД ІНК (Республіка Панама);
зареєстрована 02.04.2012 (номер запису: 1 007734); знаходиться у місті Києві;
основними видами діяльності за кодами
КВЕД визначено наступні: діяльність
посередників у торгівлі товарами
широкого асортименту; загальне
прибирання будинків; діяльність із
підтримання театральних і концертних
заходів; неспеціалізована оптова
торгівля (основний); інша допоміжна
діяльність у сфері транспорту; інша
діяльність у сфері інформаційних
технологій і комп'ютерних систем;
рекламні агентства; керівником є гр.
ОСОБА_3 з 01.10.2012.

Вказана юридична особа перебуває у
стані припинення 31.01.2013.

Суд встановив, що ТОВ «Делвар Груп» і
ТОВ «Плуар ЛТД» мають спільного
засновника - компанію ПРЕСТОН БІЗНЕС
ЛТД ІНК (Республіка Панама),
зареєстровані в один день - 02.04.2012, в них
один керівник - ОСОБА_3, рішення про
припинення також прийняті в один день -
31.01.2013.

У липні 2012 між позивачем (замовник) і
ТОВ «Крайдіс Інвест» (виконавець)
укладено договір від 01.07.2012 № 01/07-1 про
надання клінінгових послуг, згідно з
яким виконавець зобов'язувався
щомісяця надати позивачу послуги з
прибирання офісних приміщень,
санвузлів та підлеглої території біля
адмінбудинку та складського комплексу.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду акт від 31.07.2012 №
ОУ-310710, відповідно до якого
стверджується, що ТОВ «Крайдіс Інвест»
надало позивачу послуги з прибирання
офісних приміщень (620 м2) та території
складського комплексу за липень 2012
року на загальну суму 12000,00 грн., у тому
числі ПДВ - 2000,00 грн.

Однак, з дослідженого у судовому
засіданні акту надання послуг
убачається, що він є абстрактним, адже
не містить жодних конкретних
відомостей щодо факту надання послуг,
кількості прибирань, витраченого часу,
людських ресурсів тощо.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"Крайдіс Інвест" кошти у сумі 12000,00 грн.,
у тому числі ПДВ - 2000,00 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
копією платіжного доручення.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«Крайдіс Інвест» податкову накладну на
суму 12000,00 грн., у тому числі ПДВ - 2000,00
грн. Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту, відобразив у
податковій декларації з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за липень 2012 року.
Кошти, сплачені ТОВ «Крайдіс Інвест»
(без ПДВ), позивач включив до складу
валових витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за 9
місяців 2012 року.

З приводу юридичної особи контрагента -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крайдіс Інвест» суд
встановив наступне.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Товариство
з обмеженою відповідальністю «Крайдіс
Інвест» є юридичною особою, що
заснована нерезидентом - компанією "ДВД
АГ" (Республіка Панама); зареєстрована
02.04.2012 (номер запису: 1 001586);
знаходиться у місті Василькові
Київської області; основними видами
діяльності за кодами КВЕД визначено
наступні: діяльність посередників у
торгівлі товарами широкого
асортименту; загальне прибирання
будинків; неспеціалізована оптова
торгівля (основний); інша допоміжна
діяльність у сфері транспорту;
рекламні агентства; керівником є гр.
ОСОБА_3 з 30.10.2012. Статус відомостей - не
підтверджено, записи про припинення
або банкрутство в ЄДР відсутні.

Суд встановив, що ТОВ «Крайдіс Інвест»
і ТОВ «Хорнер Еліт» мають спільного
засновника - компанію "ДВД АГ"
(Республіка Панама), зареєстровані в
один день - 02.04.2012, в них один керівник -
ОСОБА_3 і знаходяться вони за однією
адресою у місті Василькові по вул.
Соборній, буд. 72. Очевидним є також те,
що вони зареєстровані в один день з ТОВ
«Делвар Груп» і ТОВ «Плуар Лтд», мають
спільного керівника - ОСОБА_3.

Суд встановив, що договори та інші
фінансово-господарські документи, які
складені сторонами під час здійснення
господарських операцій з переліченими
контрагентами, є майже ідентичними,
розумних причин заміни виконавців
послуг, залучення контрагентів, які
знаходяться в інших регіонах, за одних
і тих же договірних умов позивач суду
не пояснив.

У лютому та липні 2012 року позивач
витратив на оплату послуг ТОВ «Орбіс
Еліт» і ТОВ «РДК-Кепітал» з оренди
обладнання (електронавантажувачів)
кошти у сумі 24000,00 грн., у тому числі ПДВ -
4000,00 грн.

Так, у лютому 2012 між позивачем
(суборендар) і ТОВ «Орбіс Еліт»
(орендодавець) укладено договір
суборенди від 01.02.2012 № 01/02-12, згідно з
яким орендодавець надав, а суборендар
прийняв у тимчасове платне
користування обладнання - два
електронавантажувача EP16 №Т 2006 р.
Договором передбачено, що орендна
плата становить 12000,00 грн. на місяць, у
тому числі ПДВ - 2000,00 грн.

На підтвердження факту передачі
техніки в суборенду позивач представив
суду відповідний акт - додаток до
договору.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду акт від 30.03.2012 №
ОУ-300306, відповідно до якого
стверджується, що ТОВ «Орбіс Еліт»
надало позивачу послуги суборенди
навантажувачів за березень 2012 року на
загальну суму 12000,00 грн., у тому числі
ПДВ - 2000,00 грн.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"Орбіс Еліт" кошти у сумі 12000,00 грн., у
тому числі ПДВ - 2000,00 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
копією платіжного доручення.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«Орбіс Еліт» податкову накладну на
суму 12000,00 грн., у тому числі ПДВ - 2000,00
грн. Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту, відобразив у
податковій декларації з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за березень 2012
року. Кошти, сплачені ТОВ «Орбіс Еліт»
(без ПДВ), позивач включив до складу
валових витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
І квартал 2012 року.

З приводу юридичної особи контрагента -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Орбіс Еліт» суд
встановив наступне.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Товариство
з обмеженою відповідальністю «Орбіс
Еліт» є юридичною особою, що заснована
ОСОБА_4; зареєстрована 01.08.2011 (номер
запису: 1 028269); знаходиться у
місті Запоріжжя; основними видами
діяльності за кодами КВЕД визначено
наступні: організація перевезення
вантажів; дослідження кон'юнктури
ринку та виявлення суспільної думки;
консультування з питань комерційної
діяльності та управління; рекламна
діяльність; інші види оптової торгівлі
(основний); дослідження і розробки в
галузі природничих наук; керівником є
ОСОБА_5.

Вказана юридична особа припинена
20.09.2012. У цей же день припинені ТОВ
«Купідус Гранд» і ТОВ «Сталісбуд», які
знаходились також у місті Запоріжжі і
мали взаємовідносини з позивачем.

У лютому 2012 між позивачем (суборендар) і
ТОВ «РДК-Кепітал» (орендодавець)
укладено договір суборенди від 01.07.2012 №
01/07-12, згідно з яким орендодавець надав,
а суборендар прийняв у тимчасове
платне користування обладнання - два
електронавантажувача EP16 №Т 2006 р.
Договором передбачено, що орендна
плата становить 12000,00 грн. на місяць, у
тому числі ПДВ - 2000,00 грн.

На підтвердження факту передачі
техніки в суборенду позивач представив
суду відповідний акт - додаток до
договору.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду акт від 31.07.2012 №
ОУ-310709, відповідно до якого
стверджується, що ТОВ «РДК-Кепітал»
надало позивачу послуги суборенди
навантажувачів за липень 2012 року на
загальну суму 12000,00 грн., у тому числі
ПДВ - 2000,00 грн.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"РДК-Кепітал" кошти у сумі 12000,00 грн., у
тому числі ПДВ - 2000,00 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
копією платіжного доручення.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«РДК-Кепітал» податкову накладну на
суму 12000,00 грн., у тому числі ПДВ - 2000,00
грн. Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту, відобразив у
податковій декларації з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за липень 2012 року.
Кошти, сплачені ТОВ «РДК-Кепітал» (без
ПДВ), позивач включив до складу валових
витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за 9
місяців 2012 року.

З приводу юридичної особи контрагента -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РДК-Кепітал» суд
встановив наступне.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Товариство
з обмеженою відповідальністю
«РДК-Кепітал» є юридичною особою, що
заснована нерезидентом - компанією "ДВД
АГ" (Республіка Панама); зареєстрована
02.04.2012 (номер запису: 1 001583);
знаходиться у місті Василькові
Київської області; основними видами
діяльності за кодами КВЕД визначено
наступні: діяльність посередників у
торгівлі товарами широкого
асортименту; неспеціалізована оптова
торгівля (основний); діяльність у сфері
права; дослідження кон'юнктури ринку та
виявлення громадської думки; ремонт і
технічне обслуговування машин і
устаткування промислового
призначення; керівником є гр. ОСОБА_3.
Вказана юридична особа перебуває у
стані припинення 06.03.2013.

Суд встановив, що ТОВ «РДК-Кепітал», ТОВ
«Крайдіс Інвест» і ТОВ «Хорнер Еліт»
мають спільного засновника - компанію
"ДВД АГ" (Республіка Панама),
зареєстровані в один день - 02.04.2012, в них
один керівник - ОСОБА_3 і знаходяться
вони за однією адресою у місті
Василькові по вул. Соборній, буд. 72.

Суд встановив, що договори та інші
фінансово-господарські документи, які
складені сторонами під час здійснення
господарських операцій з переліченими
контрагентами, є майже ідентичними,
розумних причин заміни виконавців
послуг, залучення контрагентів, які
знаходяться в інших регіонах, за одних
і тих же договірних умов позивач суду
не пояснив.

У березні та липні 2012 року позивач
витратив на оплату послуг ТОВ
«Сталісбуд» і ТОВ «Броузен Альянс» з
розвантаження, навантаження,
переміщення та складування вантажу
кошти у сумі 20000,00 грн., у тому числі ПДВ -
3333,34 грн.

Так, у листопаді 2011 між позивачем
(замовник) і ТОВ «Сталісбуд»
(виконавець) укладено договір про
надання послуг від 29.11.2011 № 01/07-12, згідно
з яким згідно з яким виконавець
зобов'язувався надати позивачу послуги
з розвантаження, навантаження,
переміщення та складування вантажу
позивача.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду акт від 30.03.2012 №
ОУ-300312, відповідно до якого
стверджується, що ТОВ «Сталісбуд»
надало позивачу послуги за березень 2012
року на суму 10000,00 грн., у тому числі ПДВ -
1666,67 грн.

Однак, з дослідженого у судовому
засіданні акту надання послуг від
30.03.2012 № ОУ-300312 убачається, що він є
неконкретним, жодні відомості про те,
які саме роботи виконувались у якому
обсязі, скільки часу витрачено, які
людські ресурси тощо, в акті не
відображено.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"Сталісбуд" кошти у сумі 10000,00 грн., у
тому числі ПДВ - 1666,67 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
копією платіжного доручення.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«Сталісбуд» податкову накладну на суму
10000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1666,67 грн.
Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту, відобразив у
податковій декларації з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за березень 2012
року. Кошти, сплачені ТОВ «Сталісбуд»
(без ПДВ), позивач включив до складу
валових витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
І квартал 2012 року.

Як вже зазначалось вище, ТОВ
«Сталісбуд» знаходилось у місті
Запоряжжя, зареєстроване 29.11.2011, а
припинено 20.09.2012, поряд з послугами із
сервісного обслуговування
комп'ютерної техніки та комп'ютерних
мереж надавало позивачу послуги з
розвантаження, навантаження,
переміщення та складування вантажу.

Відомості про ТОВ «Сталісбуд» судом
наводились вище при дослідженні
обставин надання позивачу послуг із
сервісного обслуговування
комп'ютерної техніки та комп'ютерних
мереж.

У липні 2012 між позивачем (замовник) і
ТОВ «Броузен Альянс» (виконавець)
укладено договір про надання послуг
від 01.07.2012 № 01/07-12, згідно з яким згідно з
яким виконавець зобов'язувався надати
позивачу послуги з розвантаження,
навантаження, переміщення та
складування вантажу позивача.

На підтвердження факту надання послуг
позивач надав суду акт від 31.07.2012 №
ОУ-310719, відповідно до якого
стверджується, що ТОВ «Броузен Альянс»
надало позивачу послуги (вантажно
розвантажувальні роботи) за липень 2012
року на суму 10000,00 грн., у тому числі ПДВ -
1666,67 грн.

Однак, з дослідженого у судовому
засіданні акту надання послуг від
31.07.2012 № ОУ-310719 убачається, що він є
неконкретним, жодні відомості про те,
які саме роботи виконувались у якому
обсязі, скільки часу витрачено, які
людські ресурси тощо, в акті не
відображено.

В оплату за виконані надані послуги
позивач перерахував на рахунок ТОВ
"Броузен Альянс" кошти у сумі 10000,00 грн.,
у тому числі ПДВ - 1666,67 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
копією платіжного доручення.

На підтвердження розрахунку між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни наданих
послуг за вказаною господарською
операцією позивач отримав від ТОВ
«Броузен Альянс» податкову накладну на
суму 10000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1666,67
грн. Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту, відобразив у
податковій декларації з податку на
додану вартість та реєстрі отриманих
податкових накладних за липень 2012 року.
Кошти, сплачені ТОВ «Броузен Альянс»
(без ПДВ), позивач включив до складу
валових витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за 9
місяців 2012 року.

З приводу юридичної особи контрагента -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Броузен Альянс» суд
встановив наступне.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Товариство
з обмеженою відповідальністю «Броузен
Альянс» є юридичною особою, що
заснована нерезидентом - компанією "ДВД
АГ" (Республіка Панама); зареєстрована
02.04.2012 (номер запису в ЄДР: 1 001585);
знаходиться у місті Василькові
Київської області; основними видами
діяльності за кодами КВЕД визначено
наступні: знесення; підготовчі роботи
на будівельному майданчику;
неспеціалізована оптова торгівля;
діяльність у сфері інжинірингу,
геології та геодезії, надання послуг
технічного консультування в цих сферах
(основний); установлення та монтаж
машин і устаткування; керівником є
ОСОБА_3. Вказана юридична особа
перебуває у стані припинення 06.03.2013.

Суд встановив, що ТОВ «Броузен Альянс»,
ТОВ «РДК-Кепітал», ТОВ «Крайдіс Інвест»
і ТОВ «Хорнер Еліт» мають спільного
засновника - компанію "ДВД АГ"
(Республіка Панама), зареєстровані в
один день - 02.04.2012, в них один керівник -
ОСОБА_3 і знаходяться вони за однією
адресою у місті Василькові по вул.
Соборній, буд. 72.

Суд встановив, що договори та інші
фінансово-господарські документи, які
складені сторонами під час здійснення
господарських операцій з переліченими
контрагентами, є майже ідентичними,
розумних причин заміни виконавців
послуг, залучення контрагентів, які
знаходяться в інших регіонах, за одних
і тих же договірних умов позивач суду
не пояснив.

Узагальнюючи наведену інформацію, суд
встановив наступне:

ТОВ «Броузен Альянс», ТОВ
«РДК-Кепітал», ТОВ «Крайдіс Інвест» і
ТОВ «Хорнер Еліт», ТОВ «Делвар Груп»,
ТОВ «Плуар ЛТД» зареєстровані в один
день - 02.04.2012, в них один керівник і
ліквідатор - ОСОБА_3, рішення про їх
припинення прийняті в один день - 31.01.2013;

ТОВ «Броузен Альянс», ТОВ
«РДК-Кепітал», ТОВ «Крайдіс Інвест» і
ТОВ «Хорнер Еліт» мають спільного
засновника - компанію "ДВД АГ"
(Республіка Панама), знаходились за
однією адресою у місті Василькові по
вул. Соборній, буд. 72;

ТОВ «Делвар Груп» і ТОВ «Плуар ЛТД»
мають спільного засновника - компанію
ПРЕСТОН БІЗНЕС ЛТД ІНК (Республіка
Панама), рішення про їх припинення
прийняті в один день - 31.01.2013;

ТОВ «Делвар Груп» і ТОВ «Плуар ЛТД»
мають спільного засновника - компанію
ПРЕСТОН БІЗНЕС ЛТД ІНК (Республіка
Панама), зареєстровані в один день -
02.04.2012, в них один керівник - ОСОБА_3,
рішення про їх припинення прийняті в
один день - 31.01.2013;

ТОВ «Орбіт Еліт», ТОВ «Купідус Гранд» і
ТОВ «Сталісбуд» знаходяться у місті
Запоріжжі, при чому ТОВ «Купідус Гранд»
і ТОВ «Сталісбуд» - за однією адресою: м.
Запоріжжя, вул. Леніна, буд. 111; усі ці
контрагенти проіснували не більше року
від дня заснування і припинені в один
день - 20.09.2012 через декілька місяців
після здійснення господарських
операцій;

операції з усіма контрагентами (окрім
ТОВ Плуар Лтд») мали разовий характер,
усі юридичні особи контрагентів
припинено або перебувають у стані
припинення, проіснували не більше року
від дня заснування;

договори та інші представлені
позивачем фінансово-господарські
документи, складені за результатами
господарських операцій з переліченими
контрагентами є майже ідентичними,
документи є неконкретними і не
дозволяють дійти висновку про
реальність господарських операцій;

позивач не зміг навести розумні мотиви
для обґрунтування зміни частої зміни
контрагентів для надання одних і тих
послуг абсолютно однакових за змістом
з однакових договірних умов.

Суд також враховує відомості, надані
відповідачем, про відсутність у ТОВ
«Сталісбуд», ТОВ «Делвар Груп», ТОВ
«Купідус Гранд», ТОВ «Орбіс Еліт», ТОВ
«Плуар Лтд», ТОВ «Крайдіс Інвест», ТОВ
«РДК-Кепітал», ТОВ «Броузен Альянс» ТОВ
«Хорнер Еліт»
адміністративно-господарських
можливостей для здійснення
господарських операцій з надання
послуг (відсутність офісних,
виробничих та/або складських
приміщень, основних засобів, трудових
ресурсів).

Судом також взято до уваги інформацію,
що одержана від слідчого СВ ПМ ДМІ у
Дарницькому районі м. Києва про
обставини, встановлені під час
розслідування кримінальної справи за
ознаками складу злочину, передбаченого
частиною третьою статті 212 та частиною
другою статті 205 Кримінального кодексу
України щодо фіктивного
підприємництва шляхом створення
(придбання) певними фізичними особами
низки юридичних осіб, у тому числі й ТОВ
«Сталісбуд», ТОВ «Делвар Груп», ТОВ
«Купідус Гранд», ТОВ «Орбіс Еліт», ТОВ
«Плуар Лтд», ТОВ «Крайдіс Інвест», ТОВ
«РДК-Кепітал», ТОВ «Броузен Альянс» ТОВ
«Хорнер Еліт», створення фінансового
механізму «конвертаційного центру» та
використання вказаних юридичних осіб у
взаємовідносинах з іншими платниками
податків для незаконного одержання
податкової вигоди та ухилення від
плати податків.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Як вже зазначалось судом, податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість прийнято податковим органом у
зв'язку з включенням позивачем до
складу податкового кредиту сум податку
на додану вартість, сплачених ТОВ
«Сталісбуд», ТОВ «Делвар Груп», ТОВ
«Купідус Гранд», ТОВ «Орбіс Еліт», ТОВ
«Плуар Лтд», ТОВ «Крайдіс Інвест», ТОВ
«РДК-Кепітал», ТОВ «Броузен Альянс» ТОВ
«Хорнер Еліт» у складі ціни придбаних
послуг (робіт) за господарськими
операціями, які в дійсності не
відбувались (є фіктивними).

Таким чином, вирішення даної справи
залежить від доведеності суду факту
надання позивачу послуг (виконання
робіт), за результатами здійснення яких
податковим органом прийняті
оспорювані податкові
повідомлення-рішення.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З приводу податкових зобов'язань з
податку на додану вартість суд
зазначає наступне.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування ПДВ є операції платників
податку, зокрема, з постачання послуг,
місце постачання яких розташоване на
митній території України, відповідно
до статті 186 цього Кодексу.

Порядок формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
визначено статтею 198 Податкового
кодексу України, згідно з якою право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема, з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/ послуг, що
підтверджено податковою накладною
(пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу
України на час вчинення спірних
операцій та видачі податкової
накладної).

В силу положень пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6 статті 201
Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Однак, сама по собі податкова накладна
не утворює підстави для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Аналіз положень податкового
законодавства дозволяє дійти висновку,
що право на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
виникає у платника податків за
наявності сукупності таких елементів:
(1) наявності у сторін спеціальної
податкової правосуб'єктності (особа, що
видає податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник ПДВ); (2)
фактичного (реального) здійснення
оподатковуваних операцій
постачальником на користь покупця; (3)
наявності причинно-наслідкового
зв'язку між операцією з придбання
товарів чи послуг та потребою
використання в господарській
діяльності; (4) документального
підтвердження факту здійснення
господарської операції сукупністю
належним чином складених (оформлених)
первинних та інших документів (у т.ч.
платіжних), які зазвичай супроводжують
операції певного виду та підтверджують
їх фактичне виконання; (5) наявності у
покупця належним чином складеної
податкової накладної (має усі
обов'язкові реквізити).

Відсутність хоча б одного з наведених
елементів, навіть за наявності певних
первинних документів, виключає
можливість формування платником
податків валових витрат при обчисленні
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Суд на підставі оцінки наявних у справі
матеріалів та доказів у їх сукупності
встановив, що фактично послуги (роботи)
ТОВ «Сталісбуд», ТОВ «Делвар Груп», ТОВ
«Купідус Гранд», ТОВ «Орбіс Еліт», ТОВ
«Плуар Лтд», ТОВ «Крайдіс Інвест», ТОВ
«РДК-Кепітал», ТОВ «Броузен Альянс» ТОВ
«Хорнер Еліт» позивачу не надавались, а
особи, які заснували вказаних
контрагентів, мали злочинну мету -
фіктивне підприємництво та ухилення
від сплати податків. Представлені
позивачем суду первинні
фінансово-господарські документи до
уваги судом не приймаються, адже
складені формально задля створення
ілюзії здійснення господарських
операцій і жодним чином не доказують
факту надання послуг (виконання робіт)
переліченими контрагентами.

Це означає, що висновки податкового
органу про порушення позивачем вимог
пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на загальну
суму 18668,00 грн., є правильними, а
прийняте відповідачем податкове
повідомлення-рішення від 17.01.2014 №
, - правомірним.

З приводу податкових зобов'язань з
податку на прибуток суд зазначає
наступне.

Суб'єкти господарювання - юридичні
особи, які провадять господарську
діяльність як на території України, так
і за її межами, є платниками податку на
прибуток (пункт 133.1 статті 133
Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 134 Податкового
кодексу України у цьому розділі
об'єктом оподаткування є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135 - 137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

В силу підпункту 139.1.9. пункту 139.1 статті
139 Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до статті 3 Закону України
від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства.

Статтею 9 Закону України від 16.07.1999 №
996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

В даній справі судом встановлено, що
первинні фінансово-господарські
документи, представлені позивачем
суду, в дійсності не доказують факту
надання позивачу послуг ТОВ
«Сталісбуд», ТОВ «Делвар Груп», ТОВ
«Купідус Гранд», ТОВ «Орбіс Еліт», ТОВ
«Плуар Лтд», ТОВ «Крайдіс Інвест», ТОВ
«РДК-Кепітал», ТОВ «Броузен Альянс» ТОВ
«Хорнер Еліт». Таким чином, ці
документи не відтворюють реального
стану речей і фіксують обставини, які у
дійсності не відбувались.

Це означає, що висновки податкового
органу про порушення позивачем вимог
підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статі 139
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податкових
зобов'язань з податку на прибуток на
загальну суму 19600,00 грн., є правильними,
а прийняте відповідачем податкове
повідомлення-рішення від 17.01.2014 №
, - правомірним.

За наведених обставин, позов не
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Відповідач не надав суду доказів
понесення ним судових витрат, тому
підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 18 листопада 2014 р.