Справа № 562/3652/13-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мичка
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" листопада 2014 р.
Справа № 562/3652/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі
Витрикузі В.П. ,

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_3

від позивача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Рівненській області на постанову
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від "19" червня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Рівненській області,
Управління Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі Рівненської
області визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 19.06.2014
року визнано протиправною відмову
Головного управління Пенсійного фонду
України в Рівненській області про
призначення пенсії, з урахуванням
положень ст.ст. 11,13,21,36 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" та виплату
недоплаченої пенсії та підвищення до
пенсії в розмірі 35%.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в Рівненській
області призначити та виплачувати
ОСОБА_3 пенсію з урахуванням положень
ст.ст.11,13,21,36 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", починаючи з дня звернення до суду
- 05 грудня 2013 року та стажу роботи
(загальний стаж 38 років 5 місяців 26
днів, понаднормовий стаж 24 років).

В апеляційній скарзі Головне
управління Пенсійного фонду України в
Рівненській області, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позову.

Перевіривши матеріали справи та
дослідивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з огляду
на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції покликався на те, що
пенсія позивача має бути призначена
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб".

Суд першої інстанції зобов'язав
Головне управління Пенсійного фонду
України в Рівненській області
призначити та виплачувати пенсію
позивачу з урахуванням положень
ст.ст.11,13,21,36 Закону України " Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб".

Однак, ст. 11 Закону України " Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" визначає пенсії особам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи", а саме, умови, норми і
порядок пенсійного забезпечення
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" і
цим Законом.

Стаття 13 Закону України " Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" визначає розмір пенсії за вислугу
років, а саме:

а) особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, які мають
вислугу 20 років і більше (пункт "а"
статті 12): за вислугу 20 років - 50
процентів, а звільненим у відставку за
віком або за станом здоров'я - 55
процентів відповідних сум грошового
забезпечення (стаття 43); за кожний рік
вислуги понад 20 років - 3 проценти
відповідних сум грошового
забезпечення;

б) особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, які мають
страховий стаж 25 років і більше, з яких
не менше 12 календарних років і 6 місяців
становить військова служба, служба в
органах внутрішніх справ, державній
пожежній охороні, Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, органах і
підрозділах цивільного захисту,
податковій міліції чи Державній
кримінально-виконавчій службі України
(пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25
років - 50 процентів і за кожний повний
рік стажу понад 25 років - 1 процент
відповідних сум грошового
забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, які звільняються з
військової служби на умовах Закону
України "Про державні гарантії
соціального захисту
військовослужбовців, які звільняються
зі служби у зв'язку з реформуванням
Збройних Сил України, та членів їхніх
сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20
років - 50 процентів відповідних сум
грошового забезпечення із збільшенням
цього розміру на 3 проценти за кожний
повний рік вислуги понад 20 років, але не
більше ніж 65 процентів відповідних сум
грошового забезпечення (стаття 43).

Статтею 21 Закону України " Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" встановлює розмір пенсії по
інвалідності, а саме, пенсії по
інвалідності військовослужбовцям,
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, призначаються в таких
розмірах:

а) інвалідам війни I групи - 100 процентів,
II групи - 80 процентів, III групи - 60
процентів відповідних сум грошового
забезпечення (заробітку);

б) іншим інвалідам I групи - 70 процентів,
II групи - 60 процентів, III групи - 40
процентів відповідних сум грошового
забезпечення (заробітку).

Стаття 36 Закону України " Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" визначає розмір пенсії в разі
втрати годувальника:

а) членам сімей військовослужбовців,
осіб, які мають право на пенсію за цим
Законом, які померли внаслідок
поранення, контузії чи каліцтва,
одержаних при захисті Батьківщини,
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи або виконанні інших
обов'язків військової служби
(службових обов'язків), або внаслідок
захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті, у
партизанських загонах і з'єднаннях та
підпільних організаціях і групах,
визнаних такими законодавством
України, ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи чи участю у
бойових діях у мирний час, - 40 процентів
заробітку годувальника на кожного
непрацездатного члена сім'ї. В таких же
розмірах, незалежно від причини смерті
годувальника, обчислюються пенсії
членам сімей померлих інвалідів війни
та членам сімей, до складу яких входять
діти, які втратили обох батьків;

б) сім'ям військовослужбовців, осіб, які
мають право на пенсію за цим Законом,
які померли внаслідок каліцтва,
одержаного в результаті нещасного
випадку, не пов'язаного з виконанням
обов'язків військової служби
(службових обов'язків), або внаслідок
захворювання, пов'язаного з
проходженням служби, - 30 процентів
заробітку годувальника на кожного
непрацездатного члена сім'ї.

Дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції дійшов до
висновку, що жодна з вищевказаних
статей Закону України " Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", що підтверджує наявність
необхідності для вислуги років періоду
проходження служби не може бути
застосована до ОСОБА_3, оскільки
відсутні дані щодо встановлення
інвалідності внаслідок поранення,
контузії або каліцтва при виконанні
службових обов'язків у період
проходження зборів.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_3 в період з 15 січня 1988 року по 18
травня 1988 року, приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як
військовослужбовець, що призваний на
військові збори на період ліквідації
аварії на ЧАЕС.

25 травня 1993 року ОСОБА_3 було видано
довічно посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС (категорія 3) (а.с.9).

31 грудня 2010 року позивачу ОСОБА_3
призначена пенсія за віком із
зниженням пенсійного віку як особі, яка
працювала за Списком №2 та є учасником
ліквідації аварії на ЧАЕС 3 категорії,
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", та відповідно до ст.55
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", яка виплачується згідно
вищевказаних законів управлінням
Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі.

ОСОБА_3 звертався із заявами про
перерахунок пенсії з урахуванням
положень Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", як до управління Пенсійного
фонду України в Здолбунівському
районі, так і до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Рівненській області. Йому було
відмовлено в задоволенні заяв,
оскільки на позивача не поширюються
норми Закону України " Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" щодо призначення пенсії за
вислугу років.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За наведених умов, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
задоволення позову про зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України в Рівненській області
призначити та виплачувати ОСОБА_3
пенсію з урахуванням положень
ст.ст.11,13,21,36 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", починаючи з дня звернення до суду
(05 грудня 2013 року) та стажу роботи -
загальний стаж 38 років 5 місяців 26 днів,
понаднормовий стаж 24 років.

Тому, постанова підлягає скасуванню, з
прийняттям нової про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, (201), 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Рівненській області задовольнити,
постанову Здолбунівського районного
суду Рівненської області від "19" червня
2014 р. скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "19" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне
управління Пенсійного фонду України в
Рівненській області вул. Короленка, 7,м.
Рівне,33028

4-Управління Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі Рівненської
області вул.
Г.Мазепи,2,м.Здолбунів,Рівненська
область,35705

- ,