Справа № 826/11826/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Горяйнова А.М., Желтобрюх
І.Л.

при секретарі: Гімарі Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
відповідача - Державної виконавчої
служби України на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
жовтня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Одеська ТЕЦ» до Державної виконавчої
служби України про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
виконавчої служби України про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
жовтня 2014 року - позов задоволено
частково, а саме:

- зобов'язано Державну виконавчу
службу України розглянути належним
чином скаргу від 10.07.2014 р. № 13/13-276 ПАТ
«Одеська ТЕЦ» та прийняти відповідне
рішення.

В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, представник відповідача
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та прийняти рішення, яким відмовити в
задоволенні позову у повному обсязі.
Вважає, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду - без змін
з таких підстав.

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року N 606-XIV (надалі - Закон N 606-XIV).

З метою забезпечення гарантій прав
громадян і юридичних осіб у
виконавчому провадженні ст. 6 Закону №
606-ХІV зобов'язано державного виконавця
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

У відповідності до Положення про
Державну виконавчу службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року N 385/2011
(надалі - Положення N 385/2011) Державна
виконавча служба України (ДВС України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра юстиції
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
організації примусового виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб) (далі - виконання
рішень) відповідно до законів.

ДВС України відповідно до покладених
на неї завдань організовує розгляд
звернень громадян та юридичних осіб з
питань, пов'язаних із діяльністю ДВС
України, структурних підрозділів
територіальних органів Мін'юсту
України, що забезпечують реалізацію
повноважень ДВС України (пп.10 п. 4
Положення N 385/2011).

ДВС України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через структурні
підрозділи головних управлінь юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, районних,
міських (міст обласного значення),
районних у містах, міжрайонних та
міськрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
ДВС України (п. 7 N 385/2011).

За змістом статті 82 Закону N 606-XIV
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Згідно з частиною 8 статті 82 Закону N
606-XIV скарга, подана у виконавчому
провадженні начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. За результатами розгляду
скарги начальник відділу виносить
постанову про її задоволення чи
відмову, яка в десятиденний строк може
бути оскаржена до вищестоящого органу
державної виконавчої служби або до
суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині 6 цієї
статті, розглядається начальником
відділу в порядку, встановленому
Законом України «Про звернення
громадян».

Отже, колегія суддів погоджується з
твердженням суду першої інстанції, що
аналіз змісту скарги позивача від 10
липня 2014 року № 13/13-276 свідчить, що вона
відповідає вимогам частини 7 статті 82
Закону N 606-XIV, а тому підлягає розгляду у
відповідності до вимог названого
Закону. Тобто за результатами розгляду
скарги відповідачем має бути винесено
постанову про її задоволення чи
відмову.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 Закону N 606-XIV
скарга на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
подається начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець. Рішення, дії чи
бездіяльність начальника відділу
можуть бути оскаржені до вищестоящого
органу державної виконавчої служби.
Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
розглядає виключно скарги на рішення,
дії чи бездіяльність начальників
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі.

Тобто, скарга на рішення, дії чи
бездіяльність начальника відділу
можуть бути оскаржені до вищестоящого
органу державної виконавчої служби, та
відповідно не можуть бути передані на
розгляд начальнику відділу, дії та
бездіяльність якого є предметом
оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до Голови Державної
виконавчої служби України Сторожука
Д.А. зі скаргою від 10 липня 2014 року №
13/13-276 в якій просить визнати
неправомірними дії Начальника
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Полякова В.В. зі
складання відповіді на скаргу ПАТ
«Одеська ТЕЦ» від 26.05.2014 р.

Однак в порушення положень частин
третьої та восьмої ст. 82 Закону N 606-XIV
Державною виконавчою службою України
не було винесено відповідної
постанови, а листом від 22.07.2014 р. №
14-0-34-4149/3.1 звернення Голови правління
ПАТ «Одеська ТЕЦ» скеровано Начальнику
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Полякову В.В., тобто до
посадової особи, дії та бездіяльність
якої оскаржуються.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що Державною виконавчою
службою України не було здійснено
державний нагляд та контроль за
додержанням законодавства про
виконавче провадження, не було
перевірено діяльність її
територіального відділу та не вжито
відповідних заходів щодо встановлення
порушень прав позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що оскільки
скарга ПАТ «Одеська ТЕЦ» від 10 липня 2014
р. № 13/13-276 відповідачем не була
розглянута, висновки суду першої
інстанції є обґрунтованими, а доводи
апеляційної скарги відповідача не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
212 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача -
Державної виконавчої служби України -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий - суддя:
Я.С. Мамчур

Судді:
А.М. Горяйнов

І.Л.
Желтобрюх

Ухвалу складено у повному обсязі 26.11.2014.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.