Справа № 806/4257/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" листопада 2014 р.
Справа № 806/4257/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"30" вересня 2014 р. у справі за позовом
Малого приватного підприємства "Сейко"
до Коростишівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Мале приватне
підприємство "Сейко" звернулося до суду
з вказаним позовом та просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Коростишівської
ОДПІ від 1 серпня 2014 року №, яким
позивачу нараховано пеню за порушення
термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, за
невиконання зобов'язання на загальну
суму 80633,33 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Коростишівська
об"єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову - про відмову В задоволенні позову.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
при винесенні оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення було
дотримано всіх вимог чинного
законодавства, а висновки суду не
відповідають обставинам, встановленим
під час перевірки.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питань дотримання вимог валютного
законодавства, а саме: термінів
розрахунків у сфері ЗЕД при виконанні
експортного договору від 22.10.2013 №9
укладеного ТОВ "Граніт-Альянс", м.
Москва вул.Сущевский Вал, д.3/5А (Росія)
за період з 22.10.2013 року по 01.07.2014 року, та
экспортного договору від 12.07.2011 №02
укладеного з ПП ОСОБА_5 АДРЕСА_1 (Росія)
за період з 11.10.2013 року по 16.01.2014 року,
складено акт від 25.07.2014 року №135/22/13564584,
у якому відображено порушення
позивачем ст.1 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", яке полягає у
порушенні термінів надходження
валютної виручки при виконанні
експортного договору від 12.07.2011 року
№02, укладеного з ПП ОСОБА_5 (Росія), та
експортного контракту від 22.10.2013 року
№9, укладеного з ТОВ "Граніт-Альянс"
(Росія).

1 серпня 2014 року, на підставі вказаного
акту, відповідачем було винесено
податкове повідомлення-рішення
№, яким позивачу нарахована пеня
за порушення термінів розрахунків у
сфері зовнішньоекономічної
діяльності, за невиконання
зобов'язання на загальну суму 80633,33 грн.

Суд першої інстанції, перевіряючи
спірне податкове повідомлення-рішення
на відповідність вимогам частини 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України дійшов висновків,
що у податкового органу були відсутні
підстави для нарахування позивачу пені
за порушення ст.1 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", оскільки
максимальний термін прострочення
надходження готівки становить 121 день,
що не перевищує 180 денний термін,
визначений законом.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з вказаним висновком,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" від
16.04.1991 № 959-XII, експорт (експорт товарів) -
продаж товарів українськими суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності
іноземним суб'єктам господарської
діяльності (у тому числі з оплатою в не
грошовій формі) з вивезенням або без
вивезення цих товарів через митний
кордон України, включаючи реекспорт
товарів.

Статтею 1 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" передбачено, що виручка
резидентів у іноземній валюті підлягає
зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

Згідно ч. 4 ст. 1 вказаного Закону
Національний банк України має право
запроваджувати на строк до шести
місяців інші строки розрахунків, ніж
ті, що визначені частиною першою цієї
статті.

Так, постановою правління
Національного Банку України від 14.05.2013
№ 163 "Про зміну строків розрахунків за
операціями з експорту та імпорту
товарів і запровадження обов'язкового
продажу надходжень в іноземній валюті",
яка набрала чинності 20.05.2013 року
встановлено, що розрахунки за
операціями з експорту та імпорту
товарів, передбачені в статтях 1 та 2
Закону України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті",
повинні здійснюватися у строк, що не
перевищує 90 календарних днів.

Постанову аналогічного змісту
прийнято правлінням Національного
Банку України від 14.11.2013 № 453, яка
набрала чинності 20.11.2013 року та діяла до
17.05.2014 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" порушення
резидентами строків, передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за
собою стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми
неодержаної виручки (вартості
недопоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).

Зокрема, відлік 90 днів починається з:

- у разі експорту продукції - з дати
митного оформлення (виписки вивізної
вантажної митної декларації)
продукції, що експортується. Датою
митного оформлення продукції, що
експортується, слід вважати дату
завершення оформлення ВМД, а саме
наявність на всіх її аркушах відбитку
особистої номерної печатки посадової
особи митниці, що здійснила митне
оформлення товарів;

- у разі експорту робіт (послуг),
прав інтелектуальної власності - з
моменту підписання акта або іншого
документа, що засвідчує виконання
робіт, надання послуг, експорт прав
інтелектуальної власності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
МПП "Сейко" було укладено експортний
договір №02 від 12.07.2011 року з ПП ОСОБА_5
АДРЕСА_1 (Росія), згідно умов якого,
позивач зобов"язувався відвантажити
продукцію (полірованні деталі
пам'ятників з габро Садового родовища)
ПП ОСОБА_5 на умовах поставки DDU - м.
Ростов - на - Дону, Росія, а покупець
проводить оплату за отриманий товар
готівкою або у безготівковій формі
шляхом перерахунку коштів на валютний
рахунок відправника в російських
рублях №?2568, відкритому в РУ
ПАТ „Приватбанк" м. Житомир (МФО 311744).
Валюта договору - російські рублі.

На виконання умов даного договору,
позивачем нерезиденту України ПП
ОСОБА_5 (Росія) було відвантажено товар
(поліровані деталі пам"ятників з габро
Садового родовища) на загальну суму 319
381,00 рос. руб, що еквівалентно 78 896,69 грн.

Граничний термін отримання валютної
виручки по експортному договору від
12.07.2011 №02 (ВМД від 11.10.2013 №101060001/2013/004538) -
09.01.2014 року, Проте, як встановлено під
час перевірки, кошти в сумі 219381,00 рос.
руб. надійшли на валютний рахунок
відправника в російських рублях
№?2568, відкритому в РУ ПАТ КБ
„Приватбанк" Житомир (МФО 311744) із
запізненням на 7 днів, а тому висновки
податкового органу щодо порушення
позивачем статті 1 Закону України вії 1
вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" (із зміна і доповненнями), є
правомірними.

Так само, є правомірними висновки
податкового органу щодо порушення
вимог зазначеного закону і при
виконанні умов по договору №9 від
22.10.2013, укладеного МПП "Сейко" з ТОВ
"Граніт-Альянс", м. Москва вул.Сущевский
Вал, д.3/5А (Росія).

Під час проведення перевірки
встановлено, що на виконання умов
даного договору, позивачем
нерезидентам України ТОВ
"Граніт-Альянс" (Росія) у період, що
перевірявся, було здійснено поставку
товару (продукція з натурального
граніту на загальну суму 2 517 030,34 рос.
руб, що еквівалентно 616 179,84 грн.

Граничними термінами отримання
валютної виручки по експортному
договору від 22.10.2013 р №9 є :

- по ВМД від 19.11.2013 №101060001/2013/005003
граничний термін надходження готівки
17.02.2014 року, нараховано пеню з 18.02.2014 по
07.03.2014 на суму заборгованості у валюті,
термін прострочених днів - 18;

- по ВМД від 20.11.2013 року №101060001/2013/005021
граничний термін надходження готівки
18.02.2014 року, нараховано пеню з 19.02.2014 по
07.03.2014 на суму заборгованості у валюті,
термін прострочених днів -17;

- по ВМД від 20.11.2013року №101060001/2013/005023
граничний термін надходження готівки
18.02.2014року, нараховано пеню з 19.02.2014 по
11.03.2014 на суму заборгованості у валюті,
терм прострочених днів - 21;

- по ВМД від 20.11.2013 року № 101060001/2013/005023
граничний термін надходження готівки
-12.03.2014 року, нараховано пеню з 13.03.2014р.
по 27.03.2014р. на суму заборгованості у
валюті, термін прострочених днів -15;

- по ВМД від 21.11.2013 року №101060001/2013/005054
граничний термін надходження готівки
-19.02.2014року, нараховано пеню з 20.02.2014 по
27.03.2014 на суму заборгованості у валюті,
термін прострочених днів - 36;

- по ВМД від 21.11.2013 року №101060001/2013/005054
граничний термін надходження готівки
-28.03.2014року, нараховано пеню з 29.03.2014 по
13.05.2014 на суму заборгованості у валюті,
термін прострочених днів - 46;

- по ВМД від 21.11.2013 року №101060001/2013/005056
граничний термін надходження готівки
-19.02.2014року, нараховано пеню з 20.02.2014 по
13.05.2014 на суму заборгованості у валюті,
термін прострочених днів - 83;

- по ВМД від 21.11.2013 року №101060001/2013/005056
граничний термін надходження готівки
-14.05.2014 року, нараховано пеню з 15.05.2014 по
10.06.2014 на суму заборгованості у валюті,
термін прострочених днів - 27;

- по ВМД від 25.11.2013 року № 101060001/2013/005118
граничний термін надходження готівки
-23.02.2014 року, нараховано пеню з 24.02.2014 по
10.06.2014 на суму заборгованості у валюті,
термін прострочених днів - 107.

- по ВМД від 02.12.2013 року № 101060001/2013/005244
граничний термін надходження готівки
-02.03.2014 року, нараховано пеню з 03.03.2014 по
01.07.2014 на суму заборгованості у валюті,
термін прострочених днів -121.

Отже, кошти в сумі 1 463 114,97рос.руб.
надійшли на валютний рахунок МПП
"Сейко" в російських рублях №?2568,
відкритому в ПАТ КБ "Приватбанк" м.
Житомир (МФО 311744) із запізненням, чим
порушено статтю 1 Закону України від 23
вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" (із змінами і доповненнями).

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 ПК
України встановлено, що згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Відповідно до пункту 58.1 ст.58 ПК України
у разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

З урахуванням вищезазначеного,
Коростишівська ОДПІ при винесенні
податкового повідомлення - рішення
діяла в межах повноважень у спосіб та в
порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги дійшов помилкових
висновків, що податкове повідомлення -
рішення винесено всупереч ст.58 ПК
України, оскільки в ньому не зазначено,
що позивачем порушено терміни
розрахунків в іноземній валюті,
визначених, постановами Правління
Національного банку України.

Зі змісту приписів Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" право Національного
Банку України щодо запровадження інших
строків розрахунків, ніж ті, що
визначені ч. 1 ст. 1 даного Закону
закріплено на законодавчому рівні, та
вказана норма діє з 17.11.2012 року,
незалежно від дати укладання
зовнішньоекономічного договору, якщо
авансовий платіж за імпортним
договором або поставка товару за
експортним договором здійснюються в
період дії постанови Правління
Національного банку України, то на такі
операції розповсюджуються вимоги щодо
завершення цих операцій у 90-денний
строк.

Доказів на підтвердження того, що
строки, передбачені статтями 1 і 2 цього
Закону або встановлені Національним
банком України відповідно до статей 1 і
2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх
порушення в цей період не сплачується у
зв"язку з розглядом повноважними судом
позову про стягнення заборгованості з
нерезидента не надано, а тому підстави
для задоволення позову відсутні.

Враховуючи вищезазначене та
відповідно до вимог ст.202 КАС України,
колегія суддів приходить до висновку,
що судове рішення підлягає скасуванню
як таке, що ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
з прийняттям нового - про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
задовольнити, постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"30" вересня 2014 р. скасувати та прийняти
нову.

Відмовити Малому приватному
підприємству "Сейко" у задоволенні
позову до Коростишівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "20" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Мале приватне
підприємство "Сейко" вул.
Горького,70,м.Коростишів,Житомирська
область,12504

3- відповідачу Коростишівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області
вул.Шевченка,1,м.Коростишів,Житомирська
область,12501

4- представник позивача адвокат ОСОБА_7
АДРЕСА_2 - ,