Справа № 308/3452/14
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м.Львів Справа № 876/10223/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
громадянина Афганістану ОСОБА_3 на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 25 березня 2014 року в
адміністративній справі № 308/3452/14-а за
позовом 94 прикордонного загону
Західного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
до громадянина Афганістану ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1., про примусове видворення,

В С Т А Н О В И В
:

19 березня 2014 року 94 прикордонний загін
Західного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
(далі - 94 прикордонний загін) звернувся
до Ужгородського міськрайонного суду з
зазначеним позовом, у якому просив
примусово видворити громадянина
Афганістану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 25 березня 2014 року позов
задоволено.

Не погодившись із прийнятою
постановою, її оскаржив відповідач,
який вважає, що рішення суду першої
інстанції прийняте за невідповідності
висновків суду обставинам справи та з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Тому, з підстав,
викладених в апеляційній скарзі,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 16.03.2014 року
відповідач був затриманий
прикордонним нарядом «Група
реагування» від відділу прикордонної
служби «Ужгород» за спробу незаконного
перетинання державного кордону з
України в Словаччину поза межами
пункту пропуску. На момент затримання
документів, що посвідчують особу не
мав.

17 березня 2014 року начальником 94
прикордонного загону відносно
відповідача було прийнято рішення про
примусове повернення за межі України,
останньому роз'яс-нено, що він
зобов'язаний покинути територію
України в термін до 19 березня 2014 року.
Однак, відповідач територію України не
покинув, у зв'язку з відсутністю у
нього документів, що дають право на
перетин Державного кордону як України
так і інших країн, та достатніх коштів.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що відповідач перебуває на
території України незаконно,
документів та коштів для виїзду з
території України не має,
працевлаштуватись на території
України не має змоги. Він також не
відноситься до осіб, яким надано
статут біженця та про набуття такого
статусу до компетентних органів не
звертався.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду вважає такі висновки суду першої
інстанції помилковими, виходячи з
наступного.

Правовий статус іноземців та осіб без
громадянства, які перебувають в
Україні, порядок їх в'їзду в Україну та
виїзду з України визначається Законом
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства».

Згідно статті 30 вказаного Закону,
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органи
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства, які
затримані ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону України) або органи
Служби безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

Разом з тим, як видно із довідки № 0000510
про звернення за захистом в Україні,
виданої управлінням Державної
міграційної служби України в
Чернігівській області, 20 червня 2014 року
позивач звернувся до вказаного органу
міграційної служби за захистом.

За приписами пункту 3 частини першої
статті 1 Закону України «Про біженців
та осіб, які потребують додаткового або
тимчасового захисту» довідка про
звернення за захистом в Україні - це
документ, що засвідчує законність
перебування особи на території України
на період, що розпочинається з моменту
звернення особи з відповідною заявою
про визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, і є
дійсною для реалізації прав і
виконання обов'язків, передбачених цим
Законом та іншими законами України, до
остаточного визначення статусу такої
особи чи залишення нею території
України.

Тобто, перебування особи в статусі
шукача статусу біженця (чи особи, яка
потребує додаткового захисту),
включаючи й процедуру оскарження
рішень щодо статусу біженця чи особи,
яка потребує додаткового захисту
(відповідно до статті 12 Закону України
«Про біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту»)
засвідчує законність перебування
такої особи на території України.

У зв'язку з наведеним вище, підстави для
задоволення позовних вимог щодо
примусового видворення відповідача за
межі України відсутні.

Відповідно до статті 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
через що постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
заявленого позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205
ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В
И В :

Апеляційну скаргу громадянина
Афганістану ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 25 березня 2014 року в
адміністративній справі № 308/3452/14-а
скасувати.

У задоволенні позову 94 прикордонного
загону Західного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України до громадянина
Афганістану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., про
примусове видворення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Постанова складена у повному обсязі 17
листопада 2014 року.