Справа № 161/16579/14-а
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014
року
Справа №
161/16579/14-а

Провадження № 2-а/161/634/14

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
особі судді Філюк Т.М., розглянувши в
порядку письмового провадження справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Луцьку про визнання відмови в
перерахунку пенсії незаконною та
зобов’язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України у
м. Луцьку про визнання відмови в
перерахунку пенсії незаконною та
зобов’язання вчинити певні дії.

Свій позов мотивує тим, що він з 23
грудня 2006 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
м. Луцьку та отримує пенсію відповідно
до Закону України «Про державну
службу».

Однак при призначені їй пенсії
Управлінням Пенсійного фонду України у
м. Луцьку не було враховано інші
виплати в структурі заробітної плати,
які позивач отримувала виконуючи
обов’язки державного службовця і з
яких роботодавцем сплачувались
страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, а саме
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати.

Вказує, що в 01 вересня 2014 року звернувся
до відповідача із заявою про
перерахунок пенсії з врахуванням
вищезазначених грошових виплат, однак
Управління пенсійного фонду України у
м. Луцьку відмовило позивачу в
перерахунку пенсії, мотивуючи, що дані
грошові виплати не включаються до
заробітної плати при обчислені пенсії
держаному службовцю.

Зазначає, що з даним рішенням не згідна
вважає його неправомірним та
незаконним.

На підставі викладеного, просить
визнати незаконною відмову Управління
пенсійного фонду України у м. Луцьку в
перерахунку їй пенсії та зобов’язати
управління Пенсійного фонду України у
місті Луцьку провести перерахунок
пенсії з урахуванням сум матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати.

В судове засідання позивач та
представник відповідача не з’явилися,
подали клопотання про розгляд справи
за їхньої відсутності. Відповідно до ч.
3 ст. 122 КАС України судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження. В поданих суду
запереченнях, представник відповідача
вказував, що позов не визнає та
заперечує в його задоволенні.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку, що позов підставний та
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» (в редакції
станом на 07 лютого 2011 року), на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
більше 90 відсотків заробітної плати,
без обмеження граничного розміру
пенсії.

Судом встановлено, що 23 грудня 2006 року
ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до
вимог Закону України «Про державну
службу» в розмірі 90 відсотків від його
заробітної плати.

Також встановлено, що ОСОБА_1 01 вересня
2014 року звернувся до Управління
пенсійного фонду України у м. Луцьку з
приводу перерахунку його пенсії та
виплати недоплаченої пенсії з
врахуванням виплат матеріальної
допомоги на оздоровлення та індексації
заробітної плати (а.с. 9-10).

Відповідно до листа Управління
пенсійного фонду України у м. Луцьку №
392/Г-01 від 15 вересня 2014 року, ОСОБА_1 було
відмовлено в перерахунку пенсії,
оскільки немає законних підстав для
включення до заробітної плати при
перерахунку пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення соціально –
побутових питань, індексації
заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до довідки № 1913/3/9-04/3/2-14,
виданою 22 серпня 2014 року Департаментом
фінансів Волинської обласної
державної адміністрації, ОСОБА_1 за
період роботи з 01 грудня 2004 року по 30
листопада 2006 року було виплачено
матеріальну допомогу в сумі 3253 грн. та
індексацію заробітної плати в сумі 136,52
грн. (а.с. 12).

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці», визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»,
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та премія до свята
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим самим
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Дана правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
28 травня 2013 року за наслідками
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
грудня 2012 року та ували Вищого
адміністративного суду України від 23
жовтня 2012 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 244-2 КАС України,
Рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Керуючись ст.ст.9, 11, 158-163 КАС України,
Закону України «Про державну службу»,
Закону України «Про оплату праці»,
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України у
місті Луцьку в перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної
допомоги та індексації заробітної
плати, з яких були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
на загальнообов’язкове пенсійне
страхування.

Зобов’язати управління Пенсійного
фонду України у місті Луцьку провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
відповідно до вимог Закону України
«Про державну службу» в редакції
станом на 23 грудня 2006 року в розмірі 90%
від заробітної плати з урахуванням
матеріальної допомоги в сумі 3253 гривні
та індексацію заробітної плати в сумі
136 гривень 52 копійки, з яких були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески на
загальнообов’язкове пенсійне
страхування з 01 березня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Луцького міськрайонного
суду

ОСОБА_2