Справа № 826/8261/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/8261/14
у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Губська
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
Ольшевського А.А.

представника відповідача
Постоялкіної О.В.

представника третіх осіб
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД Міжрегіональні
ресурси" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТД
Міжрегіональні ресурси" до Державної
служби інтелектуальної власності
України, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6,
про визнання протиправними та
скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної служби інтелектуальної
власності України, треті особи - ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання протиправними та
скасування рішень Державної служби
інтелектуальної власності України №
15701/3 від 16.05.2014 р. за заявкою № m201313203 від
25.07.2013 р., № 15703/3 від 16.05.2014 р. за заявкою
№ m201313205 від 25.07.2013 р., № 15706/3 від 16.05.2014 р.
за заявкою № m 201313207 від 25.07.2013 р., № 15707/3
від 16.05.2014 р. за заявкою № m201313209 від
25.07.2013 р., № 15710/3 від 16.05.2014 р. за заявкою
№ m201313211 від 25.07.2013 р., № 15716/3 від 16.05.2014 р.
за заявкою № m201313200 від 25.07.2013 р., № 15717/3
від 16.05.2014 р. за заявкою № m201313202 від
25.07.2013 р., № 15702/3 від 16.05.2014 р. за заявкою
№ m201313204 від 25.07.2013 р., № 15704/3 від 16.05.2014 р.
за заявкою № m201313206 від 25.07.2013 р., № 15705/3
від 16.05.2014 р. за заявкою № m201313208 від
25.07.2013 р., № 15709/3 від 16.05.2014 р. за заявкою
№ m201313210 від 25.07.2013 р..

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 серпня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явився
представник позивача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду
з'явився, проти апеляційної скарги
заперечував та просив відмовити в її
задоволенні.

Також у судове засідання з'явився
представник третіх осіб, проти
апеляційної скарги заперечив та просив
відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду - без змін з
таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
згідно свідоцтва України на знак для
товарів та послуг № 179728 від 10.12.2013 року,
виданого Державною службою
інтелектуальної власності за заявкою
№ m201308156 від 08.05.2013 року, надано правову
охорону як знаку для товарів і послуг
комбінованому позначенню «НОВЕ
ПОЛІССЯ».

Право власності на Зареєстрований знак
належить громадянину України ОСОБА_7.

Відповідно до Ліцензійного договору №
11/12-01 від 11.12.2013 року, укладеного між
ОСОБА_7 та ТОВ «ТД Міжрегіональні
ресурси», останньому передано право на
використання (виключну ліцензію)
зареєстрованого знака при замовленні
виробництва та продажу товарів, а саме:
алкогольні напої (крім пива);
алкогольні напої, що сприяють
травленню; алкогольні напої, що містять
фрукти; алкогольні напої на травах;
анісова горілка; аперитиви; бренді;
вермути; вина; віскі; гідромель
(медівка); настоянки гіркі; горілки;
горілки ароматизовані; горілки
вишневі; горілки з лимоном; горілки з
перцем; горілки з хроном; горілки житні;
горілки пшеничні; горілки сливові;
горілки фруктові; джин (ялівцева
горілка); коктейлі; коньяки; м'ятні
горілки; наливки (алкогольні та
слабоалкогольні напої); напої
алкогольні перегінні; напої алкогольні
змішані, крім напоїв на основі пива;
настоянки (алкогольні та
слабоалкогольні напої);
слабоалкогольні напої; спиртні напої,
тобто товарів, які відносяться до 33
класу Міжнародної класифікації
товарів і послуг.

Відповідно до п. 1.3 вказаного Договору,
позивач є ексклюзивним дистриб'ютором
на території України продукції,
позначеної Зареєстрованим знаком,
зокрема горілки «НОВЕ ПОЛІССЯ» Вільна
класична».

Державною службою інтелектуальної
власності України було затверджено
висновки від 16.05.2014 року про
відповідність позначень умовам
надання правової охорони за
результатами кваліфікаційної
експертизи заявок про реєстрацію
знаків для товарів і послуг в Україні №
m201313203, № m201313205, № m201313207, № m201313209, №
m201313211, № m201313200, № m201313202, № m201313204, №
m201313206, № m201313208 та № m201313210 від 25.07.2013
року.

Заявниками за вищевказаними заявками,
як встановлено судом, є ОСОБА_5 та
ОСОБА_6.

Після затвердження вказані висновки
про відповідність позначень умовам
надання правової охорони набули
статусу Рішень про реєстрацію знаків
відповідно №№ 15701/3, 15703/3, 15706/3, 15707/3, 15710/3,
15716/3, 15717/3, 15702/3, 15704/3, 15705/3, 15709/3.

Вважаючи протиправними рішення про
реєстрацію знаків, позивач звернувся
до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, з яким погоджується
апеляційний суд, про відсутність
підстав для задоволення позову, при
цьому виходив з такого.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 10 Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг» (у редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
експертиза заявки має статус
науково-технічної експертизи,
складається з формальної експертизи та
кваліфікаційної експертизи
(експертизи по суті) і проводиться
закладом експертизи відповідно до
цього Закону та правил, встановлених на
його основі центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
інтелектуальної власності.

Кінцеві результати експертизи заявки,
що не вважається відкликаною або не
відкликана, відображаються в
обґрунтованому висновку експертизи за
заявкою, що набирає чинності після
затвердження його Установою. На
підставі такого висновку Установа
приймає рішення про реєстрацію знака
для всіх зазначених у заявці товарів і
послуг або про відмову в реєстрації
знака для всіх зазначених у заявці
товарів і послуг, або про реєстрацію
знака щодо частини зазначених у заявці
товарів і послуг та відмову в
реєстрації знака для іншої частини
зазначених у заявці товарів і послуг.
Рішення Установи надсилається
заявнику.

Отже, при здійсненні реєстрації знака
для товарів і послуг Державна служба
інтелектуальної власності України
виконує виключно технічні функції по
затвердженню висновків експертизи,
разом з тим, приймаючи рішення про
реєстрацію знака для товарів і послуг
або про відмову в реєстрації знака, не
може не враховувати висновки
експертизи, її результати.

Судом першої інстанції з наявних у
справі матеріалів встановлено, що
експертиза заявок, за якими прийняті
рішення, що оскаржуються, проведена в
порядку, встановленому статтею 10
Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг» та Правил
складання, подання та розгляду заявки
на видачу свідоцтва України на знак для
товарів і послуг, які затверджені
наказом Держпатенту України від 28
липня 1995 р. № 116, Затверджено в
Міністерстві юстиції України 2 серпня
1995 р. за N 276/812 (далі по тексту - Правила),
у строки, які практично існують або
встановлені статтею 10 цього Закону, про
що свідчать вихідні документи
(повідомлення про встановлену дату
подання, висновки формальної
експертизи, висновки кваліфікаційної
експертизи).

При цьому, як встановлено судом,
заперечення проти зазначених заявок з
боку будь-якої особи, можливість
подання яких передбачена частиною 8
статті 10 Закону України «Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг», не
подавалися.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, оскаржуване рішення
прийнято Державною службою
інтелектуальної власності України із
врахуванням висновків експертизи, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому відсутні
підстави для визнання їх протиправними
та скасування.

В матеріалах відсутні докази на
підтвердження позиції позивача щодо
порушення відповідачем процедури
прийняття рішень про реєстрацію знаків
для товарів і послуг за вищевказаними
заявками.

Стосовно доводів позивача відносно
того, що рішення прийняті з порушенням
п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг»,
комбіновані знаки за заявками № m201313203,
№ m201313205, № m201313207, № m201313209, № m201313211, №
m201313200, № m201313202, № m201313204, № m201313206, №
m201313208, № m201313210 та знаком для товарів і
послуг «Нове полісся» за свідоцтвом
№179728 є схожими поміж собою за
фонетичною ознакою, за візуальною
(графічною) ознакою та за смисловою
(семантичною) ознакою, то суд виходив з
такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг» - знак - це позначення, за яким
товари і послуги одних осіб
відрізняються від товарів і послуг
інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону, правова
охорона надається знаку, який не
суперечить публічному порядку,
принципам гуманності і моралі та на
який не поширюються підстави для
відмови в наданні правової охорони,
встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг» обсяг правової охорони, що
надається, визначається зображенням
знака та переліком товарів і послуг,
внесеними до Реєстру, і засвідчується
свідоцтвом.

Частиною 3 ст. 6 вказаного Закону
передбачено, що не можуть бути
зареєстровані як знаки позначення, які
є тотожними або схожими настільки, що
їх можна сплутати з: знаками, раніше
зареєстрованими чи заявленими на
реєстрацію в Україні на ім'я іншої
особи для таких самих або споріднених з
ними товарів і послуг.

Згідно з п. п. 4.3.2.4 Правил позначення
вважається тотожним з іншим
позначенням, якщо воно збігається з ним
у всіх елементах. Позначення
вважається схожим настільки, що його
можна сплутати з іншим позначенням,
якщо воно асоціюється з ним в цілому,
незважаючи на окрему різницю
елементів.

При перевірці позначень на схожість
необхідно: провести пошук схожих
позначень; визначити ступінь схожості
заявленого позначення та виявлених при
проведенні пошуку позначень; визначити
однорідність товарів і/або послуг, для
яких заявлено знак, в порівнянні з
товарами і/або послугами, для яких
зареєстровані або заявлені схожі
знаки, виявлені під час пошуку.

Згідно з п. п. 4.3.2.6 Правил - словесні
позначення, заявлені як знаки,
порівнюються з словесними та
комбінованими позначеннями, до
композиції яких входять словесні
елементи.

При встановленні схожості словесних
позначень враховується звукова
(фонетична), графічна (візуальна) та
смислова (семантична) схожість.

Як зазначив відповідач, наявність або,
навпаки, відсутність у позначеннях
смислового значення може сприяти
визнанню порівнюваних позначень
несхожими, не дивлячись на їх звукову
схожість.

Під час встановлення схожості
позначення, що порівнюються, повинні
розглядатися в цілому, без поділення на
окремі елементи.

Видаються безпідставними посилання
апелянта на те, що знак для товарів і
послуг «НОВЕ ПОЛІССЯ» за свідоцтвом №
179728 та оскаржувані позначення за
заявками схожі поміж собою за
фонетичною ознакою, зважаючи на те, що
основним словесним елементом в
позначеннях за заявками є слово
«ПОЛІССЯ», яке фонетично повністю
входить в позначення «НОВЕ ПОЛІССЯ»,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що словесна частина знаків
за заявками інша, ніж зазначена
позивачем, а саме: за заявкою № m201313203 -
«Етнос Полісся особлива Вірність
традиціям»; за заявкою № m201313205 - «Етнос
Полісся на березових бруньках Вірність
традиціям»; за заявкою № m201313207 - «Етнос
Полісся медова з липою Вірність
традиціям»; за заявкою № m201313209 - «Етнос
Полісся калган та перець Вірність
традиціям»; за заявкою № m201313211- «Етнос
Полісся житня Вірність традиціям»; за
заявкою № m201313200 - «Етнос Полісся
оригінальна»; за заявкою № m201313202 -
«Етнос Полісся особлива»; за заявкою №
m201313204 - «Етнос Полісся на березових
бруньках»; за заявкою № m201313206 - «Етнос
Полісся медова з липою»; за заявкою №
m201313208 - «Етнос Полісся калган та
перець»; за заявкою № m201313210- «Етнос
Полісся житня».

Отже, жодне із зазначених словесних
позначень не містять у своєму складі
словесного позначення «НОВЕ ПОЛІССЯ»,
у зв'язку з чим колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав
вважати, що словесні позначення за
заявками та словесне позначення знака
за свідоцтвом № 179728 схожі за
фонетичними ознаками.

Крім того, судом встановлено, що
комбіновані позначення за заявками
мають у своєму складі різні словесні
елементи, які відтворені із
застосуванням різних графічних
засобів, різного розміру і кольору та
розташовані в різних частинах
комбінованого позначення. Комбіновані
позначення за заявками виконані в
різному поєднанні кольорів і мають
додаткові зображення, які пов'язані із
зазначенням складової товару, назва
якої міститься у відповідному
словесному елементі цієї серії знаків.

Отже відсутні підстави вважати, що
комбіновані позначення за заявками та
знак за свідоцтвом № 179728 схожі
настільки, що їх можна сплутати
візуальною (графічною) ознакою.

Обґрунтованим є висновок суду першої
інстанції про те, що знаки за заявками
та за свідоцтвом № 179728 в цілому не є
схожими за семантичним значенням.

В той же час, у матеріалах відсутні
докази, які б свідчили про допущення
порушень законодавства під час
проведення експертизи вищевказаних
заявок № m201313203, № m201313205, № m201313207, №
m201313209, № m201313211, № m201313200, № m201313202, №
m201313204, № m201313206, № m201313208, № m201313210.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що
висновки експертизи про відповідність
позначень за заявками умовам надання
правової охорони, встановленим пунктом
1 статті 5 Закону України «Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг» є
правомірними, а прийняті на їх підставі
рішення не порушують положень п. 3 ст. 6
Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг», суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку, що Державна служба при
прийнятті рішень про реєстрацію
знаків, діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Законом та вказаними вище Правилами.

За таких обставин, відповідачем
доведено, що висновки ДП «Український
інститут промислової власності» про
відповідність позначення умовам
надання правової охорони за
результатами кваліфікаційної
експертизи складені з дотриманням
вимог законодавства, на підставі, в
межах та у спосіб, що передбачені
Законом та вказаними вище Правилами.

Таким чином, правові підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТД
Міжрегіональні ресурси" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 12 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД Міжрегіональні
ресурси" до Державної служби
інтелектуальної власності України,
треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
визнання протиправними та скасування
рішень - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 серпня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 21
листопада 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Грибан І.О.

Бєлова Л.В.