Справа № 872/11391/13
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Ясенової Т.І. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Завод "Дніпропластмас"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2013 року

до Публічного акціонерного товариства Завод "Дніпропластмас"

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська 13 грудня 2012 року звернулося до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства “Дніпропластмас” (далі ПАТ “Дніпропластмас”), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування коштів, призначених на покриття та виплату і доставку пенсій призначених за списком №2 за листопад 2012 року у розмірі 968,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2013 року позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості за листопад 2012 року у розмірі 968,00 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розрахунки та довідки управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська не є належними доказами понесення позивачем витрат на доставку пільгових пенсій, оскільки вони не є розрахунковими документами, що підтверджують факт сплати позивачем пільгових пенсій та витрат на їх доставку. Також відповідач вважає, що відшкодування підприємством витрат Пенсійному фонду на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що діяли до прийняття постанови №162 від 11.03.1994 року Кабінету Міністрів України, законодавством не передбачено. Крім того в доводах апеляційної скарги, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції відповідач посилається на те, що ПАТ “Дніпропластмас” не є правонаступником по правовідносинах, які є предметом спору по цієї справи та на те, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська ПАТ “Дніпропластмас” взагалі не надсилалися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідач зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та інших платежів до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська.

ПАТ “Дніпропластмас” зобов`язане вносити з коштів, призначених на оплату праці, плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 та списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування коштів, призначених на покриття та виплату і доставку пенсій призначених відповідно до пункту "б" – "з" статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються зібраними в справі доказами, відповідач доказів сплати заборгованості суду не надав.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 року № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 № 64/8663, (далі – Інструкція № 21-1) передбачена чітка процедура відшкодувань фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058.

В свою чергу пунктом 6.4 Інструкції № 21-1 передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Тобто вказаним пунктом Інструкції № 21-1 передбачена чітка процедура відшкодувань фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058, а саме визначення відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України сум до відшкодування у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та необхідності надсилання цих розрахунків підприємствам до 20-го січня поточного року.

Пунктом 6.8. Інструкції № 21-1 передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська було визначено та складено розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б" – "з" статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, згідно якого ПАТ “Дніпропластмас” необхідно було покрити витрати на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 968,00 грн., яка утворилася за період листопад 2012 року.

Однак позивачем не було надано суду та в матеріалах справи відсутні будь-які докази надсилання цього розрахунку ПАТ “Дніпропластмас”, як того вимагає процедура відшкодувань фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачена Інструкцією № 21-1.

Тобто, порушення позивачем процедури відшкодувань фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” фактично позбавило відповідача права на внесення до Пенсійного фонду місячної суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що зазначається в повідомленні.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська порушено процедуру відшкодувань фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що фактично позбавило відповідача права на внесення до Пенсійного фонду місячної суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства “Дніпропластмас” - задовольнити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 19 листопада 2014 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.О. Круговий