Справа № 815/6401/14
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року
м. Одеса Справа № 815/6401/14
Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іванова Е.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні суду в м.
Одесі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки про визнання дій
протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки в якому просить визнати дії
Південної держінспекції протиправними
у частині перевищення строків надання
відповіді на запит до публічної
інформації, а саме коли й у яких
місцевих засобах масової інформації
Південна державна інспекція з ядерної
та радіаційної безпеки оприлюднила
Графік роботи її Громадської
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_1 зазначив, що він 03.10.2013р.
надіслав на адресу
Держатомрегулювання України запит до
публічної інформації з проханням серед
іншого надати йому копію наказу,
розпорядження, або т.п. про створення в
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
Громадської приймальні з надання
безоплатної первинної правової
допомоги. Держатомрегулювання
відповіддю від 04.10.2013 року №09-15/6990-32із
проінформував позивача, що
Держатомрегулювання України як
розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією
надсилає запит на публічну інформацію
до Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки, як того
вимагає ч. 3, ст.. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації», проте
відповіді від Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки він отримав з запізненням. В
зв'язку з чим позивач вважає, що
відповідачем порушенні вимоги п.1, ч. 1,
ст..3, п.2, ч. 1, ст.. 4, п.2, ч. 1, ст.. 5 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» та ст.. 2 Закону України
«Про інформацію». Відповіді від
Південної держінспекції у
встановлений для цього час я не
отримав.

Позивач у судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву, у якій
просив слухати справу за його
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, але надав до суду
письмові заперечення проти позову, які
мотивовані тим, що згідно вимог ст.20
Закону України "Про доступ до публічної
інформації", відповідь на запит
Південна держінспекція повинна була
надати протягом п'яти робочих днів з
дня отримання запиту, тобто до 16.10.2013р.
Враховуючи час поштового відправлення
та час доставки поштової
кореспонденції по м.Одеса, позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
ненадання відповіді, тобто про
порушення своїх прав, до 01.11.2013 року, а
отже пропустив строк звернення до суду.
Представник відповідача наполягав на
пропущенні позивачем строку звернення
до суду та не заперечував щодо
ненадання відповіді відповідачем у
встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов
до висновку про можливість розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив наступні обставини та
відповідні правовідносини.

Згідно приписів ст. 1 Закону
України №2939-VI від 13.01.2011 року "Про
доступ до публічної інформації"
публічна інформація це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Судом встановлено, що 03.10.2013 ОСОБА_1
надіслав на адресу
Держатомрегулювання України «Запит до
публічної інформації», з проханням
серед іншого надати йому копію наказу,
розпорядження, або т.п. про створення в
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
Громадської приймальні з надання
безоплатної первинної правової
допомоги (а.с. 5).

У відповіді Держатомрегулювання від
04.10.2013 № 09-15/6990-32із ОСОБА_1
поінформовано, що Держатомрегування
України, як розпорядник інформації,
який не володіє запитуваною
інформацією надсилає запит на публічну
інформацію до Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки, як того вимагає ч. 3, ст. 22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (а.с. 6).

26.03.2014 року позивач надіслав скаргу до
Держатомрегулювання України з метою
з'ясування причин не отримання
відповіді на запит (а.с. 7-8).

Листом Держатомрегулювання України
від 16.04.2014 року №09-14/2525-07із позивача
повідомили, що начальнику Південної
держінспекції надано доручення
провести з порушеного питання
перевірку та вжити відповідних
заходів, тобто з питання ненадання
відповіді на запит позивача до
публічної інформації (а.с. 9).

Та як зазначає позивач та
підтверджується матеріалами справи,
остаточну відповідь від Південної
держінспекції позивач отримав листом
від 20.08.2014 року №33-08/512 (а.с. 11).

Зі змісту вказаного листа від 20.08.2014
року №33-08/512 вбачається, що фактично це
є відповідь гр.. ОСОБА_1 на виконання
вимог листа Держатомрегулювання
України від 16.04.2014 року за №09-15/2524 щодо
розгляду скарги гр.. ОСОБА_1 від 26.03.2014
року та листа Держатомрегулювання
України від 04.10.2013 року за №09-17/6988-32із
щодо запиту гр.. ОСОБА_1 від 03.10.2013 року
щодо надання копій документів які
стосуються створення у Південній
держінспекції «Громадської приймальні
з надання безоплатної первинної
правової допомоги» та заходів, що
передбачені для функціонування
«Громадської приймальні з надання
безоплатної первинної правової
допомоги».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
регламентовано, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції
України, кожен має право вільно
збирати, зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес
визначає Закон України "Про доступ до
публічної інформації" від 13.01.2011 року №
2939-VI (далі Закон України № 2939-VI).

Згідно ст.1 Закону України № 2939-VI,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону України № 2939-VI
передбачено, що доступ до інформації
забезпечується шляхом, зокрема,
надання інформації за запитами на
інформацію.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України №
2939-VI розпорядниками інформації для
цілей цього Закону визнаються: суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів;
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Згідно частинами 2 та 3 ст. 13 Закону
України № 2939-VI, до розпорядників
інформації, зобов'язаних оприлюднювати
та надавати за запитами інформацію,
визначену в цій статті, у порядку,
передбаченому цим Законом,
прирівнюються суб'єкти господарювання,
які володіють: інформацією про стан
довкілля; інформацією про якість
харчових продуктів і предметів побуту;
інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян; іншою інформацією, що
становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації,
визначених у пунктах 2, 3, 4 частини
першої та в частині другій цієї статті,
вимоги цього Закону поширюються лише в
частині оприлюднення та надання
відповідної інформації за запитами.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України № 2939-VI,
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
передбачено, що розпорядник
інформації, який не володіє
запитуваною інформацією, але якому за
статусом або характером діяльності
відомо або має бути відомо, хто нею
володіє, зобов'язаний направити цей
запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну інспекцію ядерного
регулювання України, затвердженого
указом Президента України №403/2011 від
06.04.2011 року (далі Положення № 403/2011),
Держатомрегулювання України є
центральним органом виконавчої влади,
який є головним у системі центральних
органів виконавчої влади з формування
та реалізації державної політики у
сфері безпеки використання ядерної
енергії.

Відповідно до п. 8 Положення №403/2011,
Держатомрегулювання України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через утворені в установленому порядку
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на кілька
адміністративно-територіальних
одиниць) територіальні органи.

Держатомрегулюванням України створено
вісім територіальних органів -
державних інспекцій з ядерної та
радіаційної безпеки (далі
Держінспекції), зокрема, й Південну
державну інспекцію з ядерної та
радіаційної безпеки, повноваження якої
поширюється на Миколаївську,
Херсонську та Одеську області.

Свої повноваження державні інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
здійснюють відповідно до Положень,
затверджених Головою
Держатомрегулювання України та
розроблених відповідно до Положення
про державні регіональні інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
Держатомрегулювання України,
затвердженого наказом
Держатомрегулювання № 142 від 11.10.2011
року (далі Положення № 142).

Відповідно до п. 60 Положення №403/2011,
Держатомрегулювання України
організовує розгляд звернень громадян
з питань, пов'язаних з діяльністю
Держатомрегулювання України, її
територіальних органів, підприємств,
установ та організацій, що належать до
сфери її управління, а також стосовно
актів, які нею видаються.

Згідно ст. 23 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації можуть бути
оскаржені до керівника розпорядника,
вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1)
відмову в задоволенні запиту на
інформацію; 2) відстрочку задоволення
запиту на інформацію; 3) ненадання
відповіді на запит на інформацію; 4)
надання недостовірної або неповної
інформації; 5) несвоєчасне надання
інформації; 6) невиконання
розпорядниками обов'язку
оприлюднювати інформацію відповідно
до статті 15 цього Закону; 7) інші
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації, що порушили
законні права та інтереси запитувача.

Судом встановлено, що Південною
державною інспекцією з ядерної та
радіаційної безпеки порушенні вимоги
ст. 20 Закону України № 2939-VI, а саме
перевищений строк надання відповіді на
запит позивача до публічної
інформації, який був направлений на
адресу належного розпорядника
інформації листом від 04.10.2013 року
№09-17/6988-32із, отриманий відповідачем
09.10.2013 р. вхід № 33-12/621 та відповідь на
який було надано позивачу лише листом
від 20.08.2014 року №33-08/512, тобто більше ніж
через пів року, замість п'яти робочих
днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій або бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод, та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Враховуючи викладене, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись: ст., ст. 159 - 164, 167,
186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
задовольнити.

Визнати дії Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки протиправними у частині
перевищення строку надання відповіді
на запит до публічної інформації, щодо
копії наказу, розпорядження, або т.п.
про створення в Південній державній
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки Громадської приймальні з
надання безоплатної первинної
правової допомоги.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів
після отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Е.А.Іванов

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
задовольнити.

Визнати дії Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки протиправними у частині
перевищення строку надання відповіді
на запит до публічної інформації, щодо
копії наказу, розпорядження, або т.п.
про створення в Південній державній
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки Громадської приймальні з
надання безоплатної первинної
правової допомоги.