Справа № 286/3042/14-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2014 р.
Справа № 286/3042/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "23" червня 2014
р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про визнання
незаконним рішення та скасування
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 23 червня 2014
року в задоволенні позову управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області до
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про визнання
незаконним рішення та скасування
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від
29.05.2014 року (ВН №43498097) - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції покликався
на те, що оскаржувана постанова про
відкриття виконавчого провадження
прийнята з дотриманням вимог Закону
України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком, виходячи з
наступного.

Встановлено, що 29 травня 2014 року
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №43498097 з виконання
виконавчого листа №2-2315/10, виданого
Овруцьким районним судом Житомирської
області 22.05.2014 року про стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі на користь ОСОБА_3
доплату до пенсії відповідно до ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з
22.05.2008 року по 30.04.2010 року в сумі 36143грн.
Ухвалою №286/9195/13-ц виданою 21.01.2014 року
Овруцьким районним судом Житомирської
області змінено стягувача - ОСОБА_3 на
його правонаступника - ОСОБА_4.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно з ст.3 Закону України "Про
виконавче провадження" у випадках,
передбачених законом, рішення судів та
інших органів щодо стягнення коштів
виконуються органами доходів і зборів,
банками та іншими фінансовими
установами. Рішення зазначених органів
можуть виконуватися відповідно до
закону також іншими органами,
установами, організаціями, посадовими
особами та громадянами. Рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку. Органи, установи,
організації та особи, зазначені в
частинах першій і другій цієї статті,
не є органами примусового виконання,
крім органів та посадових осіб, які
виконують рішення про притягнення до
кримінальної або адміністративної
відповідальності .

Приписами ст.17 цього Закону визначено,
що примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом;
зокрема підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, як виконавчі
листи, що видаються судами. Вимоги до
виконавчого документа наведені у ст.18
Закону України "Про виконавче
провадження".

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Приписами частини другої статті 25
Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Перелік випадків відмови у відкритті
провадження визначений статтею 26
Закону України "Про виконавче
провадження".

Згідно приписів ч.1 ст.26 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: 1)
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 61) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Вирішуючи позов, суд першої інстанції
дійшов вірних висновків, що доказів
того, що виконавчий документ не
відповідає вимогам, передбаченим
Законом України "Про виконавче
провадження", закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання чи він пред'явлений до
виконання до невідповідного органу
державної виконавчої служби, або ж
доказів наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження,
позивачем суду не надано. Тому, суд
першої інстанції дійшов обґрунтованих
висновків про те, що спірна постанова
про відкриття виконавчого провадження
від 29 травня 2014 року прийнята з
дотриманням вимог Закону України "Про
виконавче провадження".

Доводи апеляційної скарги, що
відповідно до Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" та Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ відповідач зобов'язаний був
прийняти постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження не
дають підстав для висновків. що судом
першої інстанції було неправильно
застосовано норми матеріального права
чи порушено норми процесуального права
.

Згідно приписів ст.3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Стягувач за рішенням суду
про стягнення коштів з державного
органу звертається до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, у строки, встановлені
Законом України "Про виконавче
провадження", із заявою про виконання
рішення суду.

Проте, приписами п.3 Прикінцевих та
Перехідних положень вказаного Закону
визначено, що виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що,
оскільки виконавчий лист по справі №
2-2315/10, на підставі якого відкрито
виконавче провадження про стягнення
коштів з Управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі, видано
судом 22 травня 2014 року, тобто, в період
до набрання чинності Законом України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень", тому у державного
виконавця були всі законні підстави
для відкриття виконавчого провадження.

З огляду на вищенаведене, постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, а постанова суду першої
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "23" червня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області
вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район,
Житомирська область,11100

3- відповідачу/відповідачам:
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області м-н.
Соборний,1,м.Житомир,10014

- ,