Справа № 2а-907/12/0970
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Справа №
116016/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга
О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді Запотічний
І.І.

секретар судового засідання Дутка І.С.

за участю представників:

від відповідача Дутка-Гефко Х.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу Коломийської об'єднаної
державної податкової інспекції
Івано-Франківської області ДПС на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
12.04.2012 року у справі № 2а-907/12/0970 за
позовом Приватного підприємства
«СВ-Трейд» до Коломийської об'єднаної
податкової інспекції
Івано-Франківської області ДПС про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А
Н О В И В :

Приватне підприємство «СВ-Трейд»
звернулось в суд з адміністративним
позовом до Коломийської об'єднаної
державної податкової інспекції
Івано-Франківської області ДПС про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення за №
від 12.03.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на наступне.
Оскаржуване податкове
повідомлення-рішення вважає
протиправним, так як не погоджується із
зафіксованими в акті перевірки
висновками, вважає їх
необґрунтованими, непідтвердженими
належними засобами доказування.
Вказує, що сторонами Договору поставки
товару № 14 від 03.05.2011 року та Договору
поставки № 2/08 від 02.08.2011 року повністю
виконані умови Договорів, а відтак
висновки відповідача про те, що
зазначені Договори не спрямовані на
реальне настання правових наслідків є
безпідставними.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
12.04.2012 року позов ПП «СВ-Трейд»
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції Івано-Франківської області
Державної податкової служби №
від 12.03.2012 року, згідно якого Приватному
підприємству «СВ-Трейд» збільшено суму
грощового зобов'язання з податку на
додану вартість на 39814,00 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) у сумі 17449,50 грн.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції Коломийська об'єднана
державна податкова інспекція
Івано-Франківської області ДПС подала
апеляційну скаргу. З посиланням на
невірне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права
просить таку постанову скасувати, та
прийняти нову, якою у задоволені позову
відмовити.

Представник відповідача
підтримує вимоги апеляційної скарги,
просить таку задовольнити, постанову
суду першої інстанції скасувати, та
прийняти нову, якою у задоволені позову
відмовити.

Інші особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання на виклик
суду не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи в їх відсутності
згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи апеляційної
скарги та правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги виходячи з
наступного.

Предметом документальної перевірки є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами). Така
перевірка здійснюється на підставі
податкових декларацій (розрахунків),
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків, а тому органи
державної податкової служби мають
право вимагати надання вказаних
документів під час перевірки.

З 20.02.2012 року по 24.02.2012 року
старшим державним податковим
ревізором-інспектором сектору
перевірок платників податків відділу
податкового контролю юридичних осіб
Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції Лукинюк Л.М.,
відповідно до наказу Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції № 133 від 02.02.2012 року, та
згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті
20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України, проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПП «СВ-Трейд» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ФОП ОСОБА_3, їх реальності та
повноти відображення в обліку за
червень 20011 року та з ТзОВ
«Техноторг-Ком», їх реальності та
повноти відображення в обліку за
серпень 2011 року.

За результатами перевірки
складено акт № 655/231/36480423 від 02.03.2012 року,
в якому зазначено наступні порушення: -
ст.ст. 203,215,216 ЦК України, в частині
недодержання вимог, додержання яких е
необхідним для чинності правочину;-
пункту 198.6 статті 198, пункту 201.11 статті
201 Податкового кодексу України,
внаслідок чого завищено податковий
кредит на загальну суму 39814,00 грн., та
відповідно занижено суму податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню до
сплати в бюджет, а саме за червень 2011
року - 4917,00 грн., за серпень 2011 року -
34897,00 грн.

За наслідками акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № від 12.03.2012
року, відповідно до якого позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
57263,50 грн.

Судом першої інстанції
встановлено, та підтверджено
матеріалами справи, що 03.05.2011 року ФОП
ОСОБА_3 (Постачальник) та ПП «СВ-Трейд»
(Покупець) укладено договір поставки
товару № 14, відповідно до якого
Постачальник зобов'язується в порядку
та на умовах Договору, передати у
власність Покупця товар, а останній
прийняти та оплатити товар.

Відповідно до зазначеного
Договору № 14, на підставі на накладної
№ 84 від 07.06.2011 року позивачем придбано
у ФОП ОСОБА_3 1000 кг яловичини за ціною
24,58 грн. за 1 кг на суму 29500,00 грн.
Останнім виписано податкову накладну
№ 4 від 07.06.2011 року. Позивач за
придбаний товар провів оплату.

02.08.2011 року ТзОВ «Техноторг-Ком»
(Постачальник) та ПП «СВ-Трейд»
(Покупець) укладено Договір поставки
№ 2/08, відповідно до якого Покупцем
придбано у Постачальника яловичину
вищого ґатунку, що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
видаткової накладної № 405 від 09.08.2011
року та податкової накладної № 405 від
09.08.2011 року. ПП «СВ-Трейд» проведено
оплату за придбаний товар, що
підтверджується платіжними
дорученнями № 301 від 08.09.2011 року, № 329
від 21.09.2011 року та 336 від 27.09.2011 року.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, що фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(п.2 ст.9 цього Закону).

Частиною 5 статті 8 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність» передбачено, що
підприємство самостійно визначає
облікову політику; обирає форму
бухгалтерського обліку як певну
систему регістрів обліку, порядку і
способу реєстрації та узагальнення
інформації в них з додержанням єдиних
засад, встановленим цим Законом, та з
урахуванням особливостей своєї
діяльності і технології обробки
облікових даних; розробляє систему і
форму внутрішньогосподарського
(управлінського) обліку, звітності і
контролю господарських операцій,
визначає права працівників на
підписання бухгалтерських документів.

Відповідно до вимог Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 року № 996-XIV, обґрунтування
відображення господарських операцій в
податковому обліку здійснюється на
підставі даних бухгалтерського обліку.

У статті 2 вказаного Закону
зазначено, що сфера дії Закону
поширюється на всіх юридичних осіб,
створених відповідно до законодавства
України, незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності (далі - підприємства), які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Відповідно до вимог п.3.2 ст. З
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно з п. 1.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 року, господарські
операції відображаються у
бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з п. 2 цього ж Положення
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

До матеріалів справи не надано
оригіналів (належно звірених копій)
письмових документів, а саме: первинних
документів, що дають змогу
ідентифікувати товар; факту
декларування контрагентом зобов'язань
по операції; товаро-транспортних
накладних, актів здачі-прийняття
робіт, не доведено факт використання
придбаного товару у господарській
діяльності позивача. Відтак, позивачем
не підтверджено реальності здійснення
господарських операцій з
контрагентами.

Окрім зазначеного колегія суддів
звертає увагу на той факт, що Договір
поставки № 2/08 від 02.08.2011 року від імені
Покупця не підписано директором ПП
«СВ-Трейд», у видаткових накладних,
долучених до матеріалів справи, є
тільки підписи, без зазначення прізвищ
осіб, які їх видавали, відсутня кругла
печатка підприємства. Не відображено у
наданих накладних, згідно яких
довіреностей та на чиє ім'я, через кого,
з працівників позивача, отримувались
ТМЦ.

Слід зазначити, що обов'язок
підтвердити правомірність та
обґрунтованість податкового кредиту
первинною документацією покладений на
платника-покупця товарів (робіт,
послуг), оскільки саме він виступає
суб'єктом, який обчислює кінцеву суму
податку, що підлягає сплаті до бюджету.
Отже, обов'язок довести правомірність
та обґрунтованість зменшення бази
оподаткування ПДВ, у тому числі шляхом
подання документів, які відповідають
критеріям статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», пункту 201.1 статті
201 Податкового кодексу України
належить саме позивачу у справі. При
цьому підтверджувальні документи
повинні відображати достовірну
інформацію та підтверджувати
реальність виконаної операції.

Задовольняючи даний позов, суд
виходи з того, що подані позивачем
первинні документи (податкові
накладні,договір поставки товару,
видаткові накладні) оформлені з
дотриманням вимог чинного
законодавства та підтверджують
реальний характер розглядуваних
операцій.

Водночас суд не взяв до уваги те,
що за відсутності у спірного
постачальника об'єктивних умов для
виконання розглядуваних операцій
наведені документи не є достатніми для
підтвердження як існування активу, так
і його фактичного руху на шляху до
платника податків-набувача.
Контрагенти позивача не подали
доказів транспортування товару у
процесі його поставки позивачеві, його
зберігання, прийняття за кількістю та
якістю уповноваженими особами.
Виявлені податковою інспекцією у
рамках здійснення заходів з
податкового контролю факти у
сукупності з фактом відсутності у
цього постачальника власних або
орендованих складських приміщень,
транспортних засобів підтверджує
неможливість реального виконання цих
поставок.

Відтак, операції що здійснюються
фактично самим платником податків, але
документально оформлюються як послуги,
надані сторонньою особою, є різновидом
нереальної господарської операції, яка
не може обумовлювати право платника на
податкову вигоду (зокрема, на
податковий кредит та на валові
витрати).

Слід зазначити, що у податкових
правовідносинах є неприпустимою
ситуація, яка дозволяла б
недобросовісним платникам за
допомогою інструментів, що
використовуються у цивільно-правових
відносинах, створювати ситуацію
формальної наявності права на
отримання податкової вигоди.

Оскільки подані позивачем докази
на підтвердження реального характеру
правовідносин зі спірним контрагентом,
не спростовують висновків
Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області Державної
податкової служби, зафіксованих в акті
перевірки, колегія суддів вважає за
необхідне скасувати ухвалену
постанову та відмовити у позові.

Відповідно до вимог ст. 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195,196, п.п. 3,4 ст.
198, п. 4 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 205 ст.ст.
207,254 КАС України, суд -

П О С Т
А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції Івано-Франківської області
задовольнити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
12.04.2012 року у справі № 2а-907/12/0970
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволені адміністративного позову
відмовити.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання постановою законної сили, а у
разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний
І.І.