Справа № 333/4118/14-а
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/4118/14-а
Провадження № 2а/333/100/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2014 року
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.,

при секретарі
Пасюті К.О.,

за участі позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Східної Митниці Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовними вимогами до
Східної Митниці Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання дій протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне.

30.03.2014 року ОСОБА_1 в'їхав на митну
територію України на службовому
автомобілі «Мерседес», який
зареєстрований на території
Республіки Болгарія, належить на праві
власності юридичній особі -
нерезиденту. Проте службовою особою
Відповідача йому було неправомірно
відмовлено в митному оформленні
митного режиму - тимчасове ввезення та
примушено здійснити оформлення митної
декларації для письмового
декларування товарів, що переміщуються
через митний кордон України
громадянами для особистих, сімейних та
інших потреб, не пов'язаних зі
здійсненням підприємницької
діяльності, в режимі «транзит». Під час
здійснення митного оформлення ОСОБА_1
було заявлено митний режим - «тимчасове
ввезення», та було надано відповідні
документи: реєстраційні документи
юридичної особи «ЕКАС» ЕООО -
нерезидента, який на праві власності
належить транспортний засіб,
зареєстрований на території
Республіки Болгарія, довіреність від
20.03.2014 року на право управління
транспортним засобом з правом
тимчасового ввезення, договір № 220917-1
від 20.03.2014 року між «ЕКАС» ЕООО та
ОСОБА_1, посвідчення на відрядження
видане «ЕКАС» ЕООО. Проте, всупереч
вимогам Конвенції про тимчасове
ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), посадовою
особою відповідача йому було
відмовлено в оформленні митного режиму
- «тимчасове ввезення» і взагалі було
відмовлено в пропуску транспортного
засобу, без відповідного оформлення
картки відмови. Натомість позивача
змусили заповнити митну декларацію
(затверджено Постановою КМУ № 431 від
21.05.2012р.) з позначенням режиму
переміщення - «транзит», а також внести
до декларації дані, які не відповідають
поданим документам. Про відсутність
транзитного переміщення свідчить і
зазначена в декларації країна
призначення -Україна. Таким чином
вважає, що відповідачем неправомірно
здійснено митне оформлення ввезення
транспортного засобу в режимі -
«транзит». У зв'язку з чим просить суд
визнати протиправним дії Східної
митниці Головного управління
Міндоходів у Донецькій області з
оформлення в митному режимі -
«транзит», транспортного засобу марки
«Мерседес», 2001 року випуску, кузов №
НОМЕР_3, який на праві власності
належить нерезиденту - «ЕКАС» ЕООО,
зареєстрованому на території
Республіки Болгарія, та зобов'язати
Східну митницю Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
здійснити оформлення транспортного
засобу марки «Мерседес» 2001 року
випуску, кузов № НОМЕР_1, який на праві
власності належить нерезиденту -
«ЕКАС» ЕООО, зареєстрованому на
території Республіки Болгарія, в
митному режимі - тимчасове ввезення, із
застосуванням пільги щодо тимчасового
ввезення відповідно до норм
Стамбульської конвенції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав в повному обсязі з
підстав, викладених у ньому, просив суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі зазначивши.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 пояснив, що навесні 2014 року він з
ОСОБА_1 та водієм перетнули кордон
України. Повертаючись, ОСОБА_1 пішов на
митницю оформлювати документи.
Повернувшись, ОСОБА_3 повідомив йому, що
на «тимчасове ввезення» не надали
дозвіл, оформлення здійснено в режимі
«транзит».

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та давши оцінку доказам у їх
сукупності, дійшов наступного
висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 90 МК України транзит - це
митний режим, відповідно до якого
товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем між
двома органами доходів і зборів
України або в межах зони діяльності
одного органу доходів і зборів без
будь-якого використання цих товарів,
без сплати митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 92 МК України
митний режим транзиту може бути
застосований як до товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що безпосередньо
ввозяться на митну територію України,
так і до таких, що перебувають на митній
території України. У митний режим
транзиту можуть бути поміщені товари,
транспортні засоби комерційного
призначення незалежно від їх митного
статусу.

Згідно з ч. 4 ст. 92 МК України для
поміщення товарів та/або транспортних
засобів комерційного призначення у
митний режим транзиту особа, на яку
покладається дотримання вимог митного
режиму, повинна: подати органу доходів
і зборів митну декларацію (документ,
який відповідно до статті 94 цього
Кодексу використовується замість
митної декларації),
товарно-транспортний документ на
перевезення та рахунок-фактуру (інвойс)
або інший документ, який визначає
вартість товару; у випадках, визначених
законодавством, надати органу доходів
і зборів дозвільний документ на
транзит через митну територію України,
який видається відповідними
уповноваженими органами; у випадках,
встановлених цим Кодексом, забезпечити
виконання зобов'язання із сплати
митних платежів.

Статтею 94 МК України встановлені
документи, що використовуються для
декларування товарів, транспортних
засобів комерційного призначення у
митний режим транзиту. Незалежно від
виду транспорту для декларування у
митний режим транзиту товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення може використовуватися
книжка А.Т.А. або книжка CPD. У випадках,
передбачених міжнародними договорами
України, укладеними відповідно до
закону, для декларування у митний режим
транзиту товарів, транспортних засобів
комерційного призначення
використовуються документи,
передбачені такими договорами.

Дозволяється тимчасове ввезення
громадянами-нерезидентами на митну
територію України транспортних
засобів особистого користування (крім
яхт та інших плавучих засобів для
дозвілля та спорту, що класифікуються у
товарній позиції 8903 згідно з УКТ ЗЕД) на
строк до одного року.

Обов'язковою умовою допуску зазначених
транспортних засобів до тимчасового
ввезення на митну територію України є
реєстрація цих транспортних засобів в
уповноважених органах іноземних
держав.

Громадянин (як резидент так і
нерезидент) може тимчасово в'їжджати на
територію України на транспортному
засобі комерційного призначення зі
звільненням від оподаткування і без
застосування гарантії за умови, що
вказаний транспортний засіб
знаходиться у власності
(користуванні) юридичної особи, яка
зареєстрована на території іншої
держави, та використовується в
комерційних цілях (платне перевезення
осіб або промислове чи комерційне
платне або безоплатне перевезення
товарів).

При цьому громадянин, який возить
транспортний засіб комерційного
призначення на митну територію
України, повинен мати: документи, що
підтверджують здійснення цим
громадянином діяльності на користь
юридичної особи - власника
(користувача) транспортного засобу;
належний дозвіл користувача права на
тимчасове ввезення транспортного
засобу; документи на транспортний
засіб, що підтверджують його
реєстрацію в іншій державі на ім'я
особи, яка зареєстрована або постійно
проживає за межами України; документи
на транспортний засіб, що
підтверджують мету його тимчасового
ввезення; документи, що підтверджують
комерційне використання транспортного
засобу.

Як вбачається з матеріалів справи,
надані позивачем документи, а саме:
посвідчення № 5140 від 19.04.2013 року,
довіреність від 20.03.2014 року відповідно
до якої ОСОБА_1 надано право керувати
автомобілем марки «Мерседес»,
реєстраційний номер НОМЕР_5, двигун №
НОМЕР_2, рама № НОМЕР_4 року, посвідчення
про відрядження, копія договору № 220917-1
від 20.03.2014 року жодним чином не
підтверджують комерційне використання
зазначеного транспортного засобу на
території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 МК України у
митний режим тимчасового ввезення з
умовним повним звільненням від
оподаткування митними платежами
поміщуються виключно товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, зазначені у статті 189
цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до
Конвенції про тимчасове ввезення (м.
Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених
цими Додатками, а також повітряні
судна, які ввозяться на митну територію
України українськими авіакомпаніями
за договорами оперативного лізингу.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 189 МК України
транспортні засоби комерційного
призначення, що використовуються для
переміщення товарів та/або пасажирів
через митний кордон України, можуть
тимчасово ввозитися на митну територію
України без справляння митних платежів
та без застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності.
Тимчасове ввезення транспортних
засобів комерційного призначення на
митну територію України допускається
за умови, що такі транспортні засоби не
використовуватимуться для внутрішніх
перевезень на митній території України

Зазначені норми Митного кодексу
України та Конвенції про тимчасове
ввезення стосовно надання пільг в
оподаткуванні митними платежами при
тимчасовому ввезенні транспортних
засобів можуть застосовуватись
виключно для транспортних засобів
комерційного призначення
(використання).

У відповідності до вказаних норм
законодавства, транспортний засіб
марки «Мерседес», реєстраційний номер
НОМЕР_5, двигун № НОМЕР_2, рама № НОМЕР_4
року, що належить підприємству «ЕКАС»
ЕООО (Болгарія), та переміщувався 30.03.2014
року через митний кордон України
ОСОБА_1, який є представником
зазначеного підприємства та мав
належні повноваження від власника на
тимчасове користування зазначеним
автомобілем, тому цей транспортний
засіб інспектором з митного оформлення
віднесено до категорії транспортного
засобу особистого користування, який
перебуває у тимчасовому користуванні
позивача.

Згідно зі ст. 103 МК України тимчасове
ввезення - це митний режим, відповідно
до якого іноземні товари, транспортні
засоби комерційного призначення
ввозяться для конкретних цілей на
митну територію України з умовним
повним або частковим звільненням від
оподаткування митними платежами та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності і підлягають реекспорту до
завершення встановленого строку без
будь-яких змін, за винятком звичайного
зносу в результаті їх використання.

Враховуючи, що ввезений ОСОБА_1
транспортний засіб не є транспортним
засобом комерційного призначення, тому
й застосування митного режиму
«тимчасового ввезення» було
неможливим.

Пропуск вищевказаного автомобіля на
митну територію України без сплати
митних платежів був можливим лише
шляхом оформлення у митному режимі
«транзит», який є митним режимом,
відповідно до якого товари та/або
транспортні засоби комерційного
призначення переміщуються під митним
контролем між двома митними органами
України або в межах зони діяльності
одного митного органу без будь-якого
використання цих товарів, без сплати
митних платежів та без застосування
заходів нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності (ст. 90
МК України).

Отже, Східна Митниця Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області при проведенні митного
оформлення у митному режимі «транзит»
та пропуску транспортного засобу
позивача діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Щодо показів свідка, то суд критично
ставиться до слів свідка ОСОБА_2,
оскільки останній не був присутній при
зазначених подіях, дізнався про
оформлення зі слів позивача ОСОБА_1

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що під час
розгляду справи не знайшли свого
підтвердження обставини, зазначені
позивачем, суд прийшов до висновку, що у
задоволенні позову ОСОБА_1 до Східної
Митниці Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання дій протиправними - слід
відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позову, судові витрати відшкодуванню
не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6, 69-71 КАС України, ст.ст. 90, 92, 94, 103,
105, 189 МК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Східної Митниці
Головного Управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання дій
протиправними - залишити без
задоволення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі в 10-денний строк з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва