Справа № 754/15019/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Панченко
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України апеляційну скаргу позивача
- ОСОБА_2 на постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 25 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 25 вересня 2014 року у
задоволені позову - відмовлено.

На вказану постанову позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просив
її скасувати та ухвалити нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Посилаючись на те, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Розглядаючи апеляційну скаргу колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києві, визнаний
інвалідом 3 групи захворювання,
пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС,
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
довідкою МСЕК та посвідченням серії
НОМЕР_1.

У відповідності до ст. 49 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам 3
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Так, на виконання вимог пункту 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про державний бюджет України на 2012
рік», Кабінет Міністрів прийняв
постанову «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 1210 від 23 листопада 2011
року, що набрала чинності з 01 січня 2012
року, якою затверджено порядок
обчислення пенсії особам, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» передбачено, що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

З вищевказаних положень Закону № 796-XII
та Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» вбачається,
що порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, яке пов'язане
із роботами по ліквідації аварії на
ЧАЕС, у 2013 році визначається Кабінетом
Міністрів України.

Разом з тим, відповідно до пункту 17
частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу
України до видатків, що здійснюються з
Державного бюджету України (з
урахуванням особливостей, визначених
пунктом 5 частини другої статті 67-1
цього Кодексу), належать видатки на
державні програми з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи,
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки,
запобігання виникненню та ліквідації
надзвичайних ситуацій та наслідків
стихійного лиха.

Згідно із абзацом 8 пункту 4
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2012
від 25.01.2012 року нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, якими
регулюються бюджетні відносини,
зокрема питання соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України, є складовою бюджетного
законодавства відповідно до пункту 5
частини першої статті 4 Бюджетного
кодексу України. Отже, суди загальної
юрисдикції України під час вирішення
справ щодо соціального захисту прав
громадян повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Однак, починаючи з 01 січня 2014 року,
Закон України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» в редакції від 16
січня 2014 року не містить жодної норми,
яка б обмежувала у 2014 року пряме
застосування Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
статті 50, 54 даного Закону, яким
визначено перерахунок пенсії.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, з 01
січня 2014 року застосуванню підлягають
норми статті 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанова Кабінету Міністрів України
№ 1210 від 23 листопада 2011 року.

Щодо строків звернення до суду, то
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем позов подано 15 вересня 2014
року, що підтверджується матеріалами
справи, а саме відтиском штампу вхідної
кореспонденції.

Колегія суддів вважає за необхідне
позовні вимоги за період з 01.01.2006р. по
26.08.2009р., з 01.01.2012 р. по 14.03.2014р. та за
період з 01.01.2005р. по 24.02.2011р., з 23.07.2011р. по
14.03.2014р. включно, залишити без розгляду
у відповідності до вимог ч. 2 ст. 99 та ч. 1
ст. 100 КАС України, так як пропуск строку
звернення до суду є підставою для
залишення позовних вимог без розгляду,
а не для відмови в позові.

Доводи апелянта щодо необхідності
поширення на дані правовідносини
приписів ч. 2 ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», судом не
приймаються до уваги, так як дана норма
визначає порядок виплати нарахованої
пенсії та не регулює процесуальні
питання щодо строку звернення до
адміністративного суду за захистом
порушеного права.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність захисту прав позивача,
зобов'язавши відповідача здійснити
позивачу перерахунок та виплатити
основну пенсію в розмірі в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до статей 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", починаючи з 15 березня 2014
року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 183-2, 195, 197, 202, 205, 207,
211, 212 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 25 вересня 2014 року -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі м.
Києва щодо відмови у перерахунку
позивачу щомісячної державної та
додаткової пенсій, у розмірах
передбачених ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі м.
Києва з 15 березня 2014 року провести
нарахування та виплату щомісячної
державної та додаткової пенсій
позивачу відповідно до ст. ст. 54, 50 "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
розрахунку не нижче 6 мінімальних
пенсій за віком та 50 % від мінімальної
пенсії за віком відповідно, з
урахуванням виплачених сум, виходячи з
розміру визначеного ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва щодо
відмови у нарахуванні пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
захворювання пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
неправомірними та такими, що порушують
право позивача на соціальний захист за
період з 01.01.2006р. по 26.08.2009р., з 01.01.2012 р. по
14.03.2014р. та за період з 01.01.2005р. по
24.02.2011р., з 23.07.2011р. по 14.03.2014р. включно
залишити без розгляду.

Постанова є остаточною, та оскарженню
не підлягає.

Головуючий - суддя:
Я.С. Мамчур

Судді:
І.Л. Желтобрюх

О.О.
Шостак

Головуючий суддя

Мамчур Я.С

Судді:

Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.