Справа № 2а-10315/12/1370
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2014 року
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маріо» про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
Суть справи.
До Львівського окружного
адміністративного суду звернулося
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Маріо» (далі -
позивач, ТОВ «Маріо») до Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова про визнання нечинним
та скасування податкового
року: грошове зобов'язання за основним
платежем - 211020,00 грн., за штрафними
Судом в порядку ст. 55 КАС України
допущено заміну відповідача на його
процесуального правонаступника -
Державну податкову інспекцію у
Сихівському районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
порушення податкового законодавства
зафіксовані у акті перевірки позивача
від 10.11.2011 року, не відповідають
дійсності, а прийняте на його підставі
податкове повідомлення рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.
Стверджено, що усі господарські
операції між позивачем та Товариством
з обмеженою відповідальністю «КБ
Оксідон» (далі - ТОВ «КБ Оксідон»),
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Альфа Мед - 2006» (далі
- ТОВ «Альфа Мед - 2006»), Товариством з
обмеженою відповідальністю «Креата»
(далі - ТОВ «Креата»), іноземним
«ВіндексПроджектУкраїна» (далі - ІП
«ВіндексПроджектУкраїна) були
реальними, товарними та підтверджені
усією необхідною первинною
документацією. Зазначено, що
контролюючий орган не наділений правом
визнання правочинів недійсними.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, просив позов
Представник відповідача проти позову
заперечив повністю із підстав,
викладених у письмових запереченнях
/Т.ІІ, а.с.50-51/. Зазначив, що видаткові
накладні одержані ТОВ «Маріо» від його
контрагентів не ідентифікують особу зі
сторони поставників, позивачем не
надано доказів щодо транспортування
товару, його складського обліку,
сертифікатів якості, доказів його
подальшого використання у
господарській діяльності. Ствердив, що
наявність укладеного між учасниками
господарської операції
цивільно-правового договору не
свідчить про реальність вчинення
відповідної операції, оскільки
реалізація умов договору та його
фактичне виконання для цілей ведення
податкового обліку має бути
підтверджено належним чином
оформленими первинними документами,
які складені в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Крім того, у процесі перевірки
встановлено, що у контрагентів
позивача відсутні власні виробничі
потужності та трудові ресурси, що
виключає можливість виконання своїх
зобов'язань згідно укладених
договорів, а тому документи, якими
позивач обґрунтовує свою позицію, не
можуть беззаперечно підтверджувати
фактичність господарських операцій
(придбаних товарів (робіт, послуг)).
Просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити.
Суд, заслухав пояснення представників
сторін, з'ясував обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги і
заперечення та ті, які мають інше
значення для вирішення справи, повно,
всебічно та об'єктивно дослідив докази
у справі, та -
ТОВ «Маріо» зареєстроване Виконавчим
комітетом Львівської міської ради
податковий облік 03.09.1999 року за № 7485 /Т.
ДПІ у Сихівському районі м. Львова
проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Маріо» з питань
достовірності нарахування податку на
додану вартість за період з 01.12.2010 року
по 30.04.2011 року по взаєморозрахунках з
«ВіндексПроджектУкраїна» (), про що складено акт № 4209/23-209/25225316
від 10.11.2011 року /Т. І, а.с.16-43/.
У вищевказаному акті перевірки
зафіксовано наступні порушення
податкового законодавства: п.п. 14.1.181 п.
14.1 ст. 14, п. 198.2, п. 198.3, п. 201.4 - 201.7 ст. 201
Податкового кодексу України та п.п. 7.4.1
п. 7.4, п.п. 7.4.5 п. 7.4. ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», що
призвело до заниження податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету на загальну суму 211019,41 грн., в
Крім того, позивачем подано
заперечення на акт перевірки від 20.11.2014
року /Т. ІІ, а.с.2-13/.
ДПІ у Сихівському районі м. Львова
надано відповідь на заперечення №
відповідно до якого подані ТОВ «Маріо»
заперечення не спростовують виявлених
порушень, а висновки акту відповідають
нормам чинного законодавства.
На підставі вказаного акту перевірки
податковим органом прийняте податкове
року, яким збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 253421,00 грн. (основний
платіж 211020,00 грн., штрафна (фінансова)
Позивачем подано скаргу на вищевказане
податкове повідомлення-рішення /Т.ІІ,
а.с.23-38/ та, відповідно до рішення про
результати розгляду первинної скарги
№ 3657/10/10-2005/314 від 12.03.2012 року, скасовано
податкове повідомлення-рішення в
штрафних (фінансових) санкцій по
податку на додану вартість, а в іншій -
залишено без змін, а скаргу ТОВ «Маріо»
частково не задовольняє /Т.ІІ, а.с.39-49/.
З врахуванням вказаного, податкове
відкликане та прийнято податкове
21.03.2012 року за платежем податок на
додану вартість на суму 232221,00 грн. (в т.ч.
за штрафними (фінансовими) санкціями
Не зважаючи на вказане, позивачем
податкове повідомлення-рішення №
судовому порядку та постановою
Львівського окружного
адміністративного суду у справі №
2а-2935/12/1370 від 14.09.2012 року визнане
протиправним та скасоване (залишено
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду у
справі № 9104/163674/12 від 28.04.2014 року).
ТОВ «Маріо», не погоджуючись із
повідомленням-рішенням, вважаючи таке
незаконним, необґрунтованим та таким,
що підлягає скасуванню, звернулося з
адміністративним позовом до суду.
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів згідно з ч. 2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.
Юрисдикція адміністративних судів
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Проаналізувавши спірні
правовідносини, суд дійшов висновку що
такі виникли щодо визначення ТОВ
«Маріо» суми податку на додану
вартість, за результатами
господарських операцій позивача з ТОВ
«Креата», ТОВ «Альфа Мед - 2006», ТОВ «КБ
Оксідон», ІП «ВіндексПроджектУкраїна»
за період з 01.12.2010 року по 30.04.2011 року.
Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Предметом доказування відповідно до ч.
1 ст. 138 КАС України є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.
Судом встановлено, що
господарські операції між ТОВ «Маріо»
та ТОВ «Креата», ТОВ «Альфа Мед - 2006»,
ТОВ «БК Оксідон», ІП
«ВіндексПроджектУкраїна» за період з
01.12.2010 року по 30.04.2011 року були предметом
дослідження в рамках адміністративної
справи № 2а-2935/12/1370.
Зокрема, до матеріалів справи
долучено копію постанови Львівського
окружного адміністративного суду у
справі № 2а-2935/12/1370 від 14.09.2014 року за
позовом ТОВ «Маріо» до Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Львівської області ДПС
про визнання протиправним та
скасування податкового
року /Т.І, а.с.82-83/ (залишено без змін
відповідно ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.04.2014 року у справі № 9104/163674/12.
Вищевказаним судовим рішенням
встановлено, що доводи податкового
органу базуються на припущеннях, що
господарські операції між ТОВ «Маріо»
з вказаними юридичними особами не
відбувалися, а лише документально
оформлені, не обґрунтовані актом
перевірки та не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи
судом. Суд вважає, що відповідачем не
доведено твердження про нікчемність
здійснюваних ТОВ «Маріо» з ТОВ «БК
Оксідон», ТОВ «Креата», ІП
«ВіндексПроджектУкраїна», ТОВ «Альфа
Мед - 2006» господарських операцій.
Позивачем представлено належним чином
оформлені первинні документи на
підтвердження дотримання ним норм
Податкового кодексу України та Закону
України № 168 /Т.І, а.с.183/.
Суд не бере до уваги покликання
представника відповідача, що податкове
податковим повідомленням-рішення від
податкового повідомлення-рішення №
прийняте на підставі того ж акту
перевірки позивача, за аналогічний
податковий період, одне і те ж
правопорушення, за результатами
господарських операцій між позивачем
та тими ж контрагентами, що й податкове
повідомлення-рішення від 06.12.2011 року.
Як пояснив представник позивача,
за результатами адміністративного
оскарження податкового
застосованих штрафних (0фінансових)
санкцій по податку на додану вартість ,
а в іншій частині залишене без змін
/Т.ІІ, а.с.49/. Слід зазначити, що в
результаті вказане податкове
повідомлення-рішення відкликане та
що підтверджено представником
відповідача у судовому засіданні.
Оскільки, судом встановлено та
підтверджено представником
відповідача /Т.І, а.с.197/, що податкове
року відкликане за результатами його
адміністративного оскарження та
прийнято нове податкове
року, суд не бере до уваги до уваги
покликання представника відповідача
про повторну необхідність дослідження
господарських операцій позивача з його
контрагентами, оскільки такі
досліджені у рамках адміністративної
справи № 2а-2935/12/1370.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З врахуванням вищевикладеного,
аргументи, якими відповідач доводить
відсутність товарно-транспортних
накладних, реального виконання
господарських операцій, та й сам
висновок про нікчемність правочинів, є
безпідставними і не доводять
неправомірності формування позивачем
сум податку на додану вартість та
податку на прибуток.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова № від 21.03.2014 року
прийняте необґрунтовано, без
урахування усіх обставин, що мають
значення для рішення (вчинення дії.)

Відповідно до ст. 94 КАС України
підлягають відшкодуванню з Державного
бюджету України понесені позивачем
судові витрати у виді судового збору.

Оскільки в матеріалах справи містяться
квитанція № 12 від 03.12.2012 року на суму
107,00 грн. /Т.І, а.с.15/ та квитанція № 122 від
26.12.2012 року на суму 2004,00 грн. /Т.І, а.с.118/,
що підтверджують сплату позивачем
сплату судового збору на загальну суму
2111,00 грн., таку слід відшкодувати
позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова № від 21.03.2012 року.

3. Стягнути з державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маріо» (м. Львів, вул.
Хоткевича, 30А/42; ) судові
витрати в сумі 2111 (дві тисячі сто
одинадцять) грн. 00 грн.

Постанова може бути оскаржена, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано о 17.30 год. 24.11.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.