Справа № 810/4559/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4559/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Літвіна Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Київського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Київського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Екоклін», про
стягення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Київське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Екоклін», про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 18341,04 грн. та пені за порушення
термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 734,00 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
повністю, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права.

У засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання відповідно
до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41
КАС України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду знаходить, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін, з наступних
підстав.

Частиною 1 статті 4 Закону № 875-ХІІ
передбачено, що діяльність держави
щодо інвалідів виявляється у створенні
правових, економічних, політичних,
соціальних, психологічних та інших
умов для забезпечення їхніх прав і
можливостей нарівні з іншими
громадянами для участі в суспільному
житті.

Згідно з ч. 9 ст. 19 Закону № 875-ХІІ
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, в яких за основним
місцем роботи працює 8 і більше осіб,
реєструються у відповідних
відділеннях Фонду соціального захисту
інвалідів за своїм місцезнаходженням і
щороку подають цим відділенням звіт
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів.

Згідно з ч. 9 ст. 19 Закону № 875-ХІІ
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, в яких за основним
місцем роботи працює 8 і більше осіб,
реєструються у відповідних
відділеннях Фонду соціального захисту
інвалідів за своїм місцезнаходженням і
щороку подають цим відділенням звіт
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів.

Відповідно до положень частини 1
та 2 статті 19 Закону № 875-ХІІ для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Згідно з вимогами частини 1 статті
18 Закону № 875-ХІІ, забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Частиною третьою статті 18 Закону
№ 875-ХІІ чітко визначено зобов'язання
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Частиною третьою ст. 18-1 Закону №
875-ХІІ передбачено, що державна служба
зайнятості здійснює пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендацій
МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації
та знань, з урахуванням його побажань.

Згідно з вимогами частини 3 статті
19 Закону № 875-ХІІ підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих
місць відповідно до змісту частини 5
статті 19 Закону № 875-ХІІ
вважається працевлаштування
підприємством, установою,
організацією, у тому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це
місце роботи є основним.

Статтею 20 Закону № 875-ХІІ
встановлено обов'язок підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Таким чином, законодавство
України покладає обов'язок
працевлаштування інвалідів на орган
державної влади з питань праці та
соціальної політики, орган місцевого
самоврядування та громадські
організації інвалідів за умови
створення робочих місць для інвалідів
та інформування зазначених органів з
метою їх працевлаштування.

Як встановлено судом першої
інстанції, ТОВ "Екоклін" є працедавцем,
який відповідно до статті 18 Закону №
875-ХІІ зобов'язаний виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів.

Так, ТОВ "Екоклін" 25.02.2014 подано до
Київського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів звіт за
формою 10-ПІ про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
згідно з яким середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу відповідача за рік
становила 134 особи, з них
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність - 4 особи, а кількість
інвалідів штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" - 5
осіб.

Отже, оскільки відповідачем не
працевлаштовано 1 особу-інваліда,
позивачем у позовній заяві було
зазначено, що відповідач повинен був
самостійно сплатити
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 18341,04 грн. та пеню в сумі 734,00
грн.

У свою чергу, відповідач в
обґрунтування заперечень на позовну
заяву вказав на те, що ТОВ "Екоклін",
починаючи з січня 2013 року до
Білоцерківського міськрайонного
центру зайнятості подавались
відповідні звіти форми 3-ПН, які
заповнені згідно з вимогами Інструкції
щодо заповнення форм звітності № 3-ПН.
Дані обставини підтверджуються
наявними в матеріалах справи належним
чином засвідченими копіями звітів за
2013 рік про наявність вакансій форми №
3-ПН.

Зі змісту вказаних звітів
вбачається, що ТОВ "Екоклін" протягом 2013
року було створено вакантні місця саме
для інвалідів.

Як вбачається з матеріалів
справи, а саме, листа Білоцерківського
міськрайонного центру зайнятості від
17.06.2014 № 945, відповідно до якого, центр
зайнятості повідомляє, що впродовж 2013
року ТОВ "Екоклін" подано 12-ть звітів
форми 3-ПН про наявність вільних
робочих місць для інвалідів.

Отже, відповідачем були виконані
всі вимоги чинного законодавства щодо
визначення кількості й створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів та інформування центру
зайнятості, чим спростовуються доводи
позивача про вину відповідача та
правомірність застосування штрафних
санкцій, передбачених ст. 20 Закону
України № 875-ХІІ.

Так, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
відповідачем були виконані вимоги
статті 18 Закону №875-ХІІ, щодо обов'язку
створення робочих місць для інвалідів.

Виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що підстави для
скасування постанови - відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення, в зв'язку з чим, апеляційна
скарга залишається без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159, 160, 162, 196, 198, 200,
205, 206, 211, 254 КАС України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Київського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
Н.М. Літвіна

А.Ю. Коротких

.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.