Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/35079/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Винокурова К.С.,

Кочана В.М.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Чернігівській області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Чернігівській області (залученого до
участі у справі шляхом заміни
протокольною ухвалою Чернігівського
окружного адміністративного суду від
13.02.2014р.), в якому (з врахуванням заяви
від 13.02.2014р.) просив визнати
неправомірними дії відповідача щодо
невключення до вислуги років позивача
його навчання у Чернігівському
технологічному інституті за
спеціальністю "Облік та аудит";
зобов'язати відповідача з 21.12.1999р. (часу
прийняття на посаду старшого
інспектора групи обробки інформації та
економічного аналізу штабу ГВПМ ДПІ у
м.Чернігові) включити до вислуги років
позивача в органах податкової міліції
п'ять місяців за час його навчання у
Чернігівському технологічному
інституті за спеціальністю «Облік та
аудит».

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_4, зокрема,
зазначав, що в період з 1992р. по 1998р.
навчався у Чернігівському
технологічному інституті та
Фінансово-економічному інституті
перепідготовки при Чернігівському
технологічному інституті за
спеціальностями відповідно
«Обладнання та технологія
зварювального виробництва» та "Облік
та аудит", а з 21.12.1999р. проходив службу в
органах податкової міліції
Чернігівської області; однак,
звернувшись до ДПС у Чернігівській
області із запитом щодо врахування при
визначенні стажу для встановлення
відсоткової надбавки за вислугу років
всього часу його навчання в цивільних
вищих навчальних закладах, отримав
відповідь про зарахування йому до
такого стажу лише періоду навчання в
Чернігівському технологічному
інституті за спеціальністю
«Обладнання та технологія
зварювального виробництва».

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13.02.2014р.,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.05.2014р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просив рішення судів скасувати
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 21.12.1999р. по
22.05.2008р. проходив службу в органах
податкової міліції Чернігівської
області й відповідно до послужного
списку йому 03.03.2000р. було присвоєно
звання лейтенанта податкової міліції,
28.02.2001р. - звання старшого лейтенанта
податкової міліції, а 05.05.2004р. - звання
капітана податкової міліції.

Згідно з наказом ДПА в Чернігівській
області №38 від 17.02.2004р. позивачу станом
на 01.01.2004р. вислуга років, яка підлягає
заліку для виплати процентної надбавки
за вислугу років, підтверджена в 04
років 00 місяців 10 днів.

В подальшому, наказом ДПА в
Чернігівській області від 28.09.2004р. №308-о
станом на 01.01.2004р. позивачу встановлено
стаж для виплати відсоткової надбавки
за вислугу років 06 років 04 місяців 29
днів.

03.01.2013р. позивач звернувся до ДПС у
Чернігівській області з інформаційним
запитом, в якому просив надати
інформацію щодо того, за якою
спеціальністю було враховано його
навчання в цивільних вищих навчальних
закладах при визначенні вислуги років.

В листі-відповіді №7/Т/04-205 від 11.01.2013р.
на вказаний запит позивача повідомлено
про те, що до його вислуги років
зараховано, зокрема, строк навчання в
Чернігівському технологічному
інституті за спеціальністю
«Обладнання та технологія
зварювального виробництва» із
розрахунку 1 рік за 6 місяців.

Вважаючи незарахування періоду його
навчання у Фінансово-економічному
інституті перепідготовки при
Чернігівському технологічному
інституті за спеціальністю "Облік та
аудит" протиправним, ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
прийшли до висновку, що, розпочинаючи
навчання у Фінансово-економічному
інституті перепідготовки при
Чернігівському технологічному
інституті, позивач вже мав вищу освіту,
яка надавала йому право на присвоєння
офіцерського звання; до того ж,
навчання позивача у
Фінансово-економічному інституті
перепідготовки при Чернігівському
технологічному інституті по своїй суті
є післядипломною освітою, а отже не
може зараховуватись до стажу для
встановлення відсоткової надбавки за
вислугу років.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
здійснивши касаційний перегляд справи,
вказує на таке.

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону України
«Про загальний військовий обов'язок і
військову службу» (в редакції на час
присвоєння позивачу першого
спеціального звання) присвоєння і
позбавлення військових звань, а також
пониження і поновлення у військовому
званні здійснюються у порядку і за
правилами, визначеними положеннями про
проходження військової служби та
статутами Збройних Сил України.

Згідно з п.п. «б» п.32 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР №114
від 29.07.1991р., спеціальне звання
лейтенанта міліції або лейтенанта
внутрішньої служби присвоюється,
зокрема, особам молодшого
начальницького складу, які закінчили
навчальні заклади системи
Міністерства внутрішніх справ або вищі
навчальні заклади інших міністерств і
відомств і призначені на посади
середнього начальницького складу.

Так, в зв'язку з прийняттям позивача з
21.12.1999р. на службу в органи податкової
міліції на посаду старшого інспектора
групи обробки інформації та
економічного аналізу штабу головного
відділу податкової міліції ДПІ у
м.Чернігові йому з 03.03.2000р. було
присвоєно звання лейтенанта
податкової міліції.

Відповідно до п.4.10 Інструкції про
порядок обчислення стажу для виплати
відсоткової надбавки за вислугу років
особам начальницького складу
податкової міліції ДПА України,
затвердженої наказом ДПА України №66
від 03.02.2004р. до стажу для встановлення
відсоткової надбавки за вислугу років
особам начальницького складу
податкової міліції ДПА України
зараховується час навчання на
факультеті підготовки, перепідготовки
та підвищення кваліфікації
працівників податкової міліції
Національної академії державної
податкової служби України, в
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, інших військових
навчальних закладах України, держав
СНД (колишнього СРСР).

В подальшому, наказом ДПА України "Про
внесення змін до наказу ДПА України,
від 03.02.2004р. №66" від 10.09.2004р. №527
вищевказану Інструкцію про порядок
обчислення стажу для виплати
відсоткової надбавки за вислугу років
особам начальницького складу
податкової міліції ДПА України було
доповнено п.4.18, згідно з яким до стажу
для встановлення відсоткової надбавки
за вислугу років особам начальницького
складу податкової міліції ДПА України
зараховується час навчання (у тому
числі заочно) у цивільних вищих
навчальних закладах, а також у інших
навчальних закладах, після закінчення
яких присвоюється офіцерське звання,
до вступу на військову службу або
призначення на відповідну посаду в
межах до п'яти років із розрахунку -
один рік за шість місяців.

Таким чином, за змістом наведених норм,
до стажу для встановлення відсоткової
надбавки за вислугу років особам
начальницького складу податкової
міліції ДПА України зараховується саме
час навчання (у тому числі заочно) у
цивільних вищих навчальних закладах
після закінчення яких присвоюється
офіцерське звання, до вступу на
військову службу або призначення на
відповідну посаду в межах до п'яти
років; зарахування ж часу навчання на
факультеті підготовки, перепідготовки
та підвищення кваліфікації
працівників податкової міліції
відбувається лише в разі здійснення
такого навчання в Національній
академії державної податкової служби
України, навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ або
інших військових навчальних закладах
України, держав СНД (колишнього СРСР).

Проте, як вже вказувалось, предметом
спору в даній справі, є зарахування до
стажу для виплати відсоткової надбавки
за вислугу років періоду здобуття
позивачем другої освіти в цивільному
вищому навчальному закладі -
Фінансово-економічному інституті
перепідготовки при Чернігівському
технологічному інституті за
спеціальністю "Облік та аудит".

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про
правомірність невключення
відповідачем до вислуги років позивача
періоду його навчання у Чернігівському
технологічному інституті за
спеціальністю "Облік та аудит", а отже й
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Згідно з приписами частини 3 статті 220-1
КАС України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Здійснивши касаційний перегляд справи,
Вищий адміністративний суд України
прийшов до висновку, що суди першої та
апеляційної інстанцій при ухваленні
судових рішень не допустили порушень
норм матеріального чи процесуального
права.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, а тому
підстав для скасування ухвалених
судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210, 220, 220-1, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.