Справа № 804/16940/13-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/50602/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., за участю секретаря
Титенко М.П.,за участю представників:
позивача:Каспрук Л.Д., відповідача:не
з'явився,розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Приват-Агроцентр»

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2014

у справі № 804/16940/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приват-Агроцентр»

до Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.04.2014 задоволено позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приват-Агроцентр»
(надалі - позивач, ТОВ
«Приват-Агроцентр») до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (надалі -
відповідач, ДПІ у Кіровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 20.09.2013.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про підтвердження реальності
господарських операцій, на підставі
яких позивачем сформовано податковий
кредит.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2014 скасовано постанову суду
першої інстанції та винесено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову в повному обсязі.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2014 і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Відповідач не надав письмових
заперечень на касаційну скаргу, що не
перешкоджає її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 14.08.2013 по 22.08.2013 ДПІ у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Приват-Агроцентр» щодо дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні операцій по придбанню
товару та його подальшої реалізації
за межами митної території України за
червень, грудень 2012 року, березень,
квітень, травень 2013 року.

За результатами перевірки складено
акт від 30.08.2013 № 323/64-65-22-03/33339496, яким
встановлено порушення п. 198.1, п. 198.3, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України,
внаслідок чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 4 593
087,81 грн., у тому числі: у червні 2012 року -
1 604 166,68 грн., у грудні 2012 року - 949 248,39
грн., у січні 2013 року - 421 931,43 грн., у
квітні 2013 року - 1 025 537,51 грн., у травні 2013
року - 304 771,55 грн., у червні 2013 року - 279
463,87 грн.

20.09.2013 податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким ТОВ «Приват-Агроцентр»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість: за
основним платежем - 4 593 089 грн., за
штрафними санкціями - 2 296 544,50 грн.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи
в позові, зазначив, що купівля
позивачем товарно-матеріальних
цінностей та їх подальша реалізація на
експорт за ціною, нижчою від ціни
придбання, не свідчить про отримання
прибутку від господарської операції та
не зумовлена характером господарської
діяльності позивача.

Переглянувши судове рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про помилковість
висновків суду апеляційної інстанції
та наявність підстав для задоволення
касаційної скарги, з огляду на
наступне.

Порядок визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість, в тому числі формування
податкового кредиту, визначається
Податковим кодексом України, що
вступив в дію з 01.01.2011.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковим кредитом є сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

У відповідності до п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.
198 Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за встановленою ставкою
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням чи виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку або
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями та іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Виходячи із системного аналізу
вказаних норм Податкового кодексу
України, до підстав для формування
платником податкового кредиту
віднесено: наявність господарської
операції, наслідком якої є поставка
товарів(робіт, послуг); факт сплати
податку на додану вартість має
підтверджуватись відповідними
податковими накладними; використання
придбаних товарів (робіт, послуг) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ТОВ «Приват-Агроцентр»
(Продавець) у квітні 2013 року здійснило
експорт соєвих бобів врожаю 2012 року на
умовах контракту № 13/03/13 від 13.03.2013 з
Бремло Холдінгс Лімітед, Лімасол, Кіпр.
У відповідності до умов договору
продавець поставляє, а Бремло Холдінгс
Лімітед (покупець) приймає та сплачує
соєві боби, насипом, врожаю 2012 року,
країна походження - Україна, кількість
товару складає 5400 метричних тон (+/-5%).
Ціна товару складає 475 дол. за одну
метричну тону. Загальна вартість
контракту складає 2565000 дол. США (+/-5%).

Відповідно до вантажної митної
декларації № 508040000/2013/001074 від 10.04.2013
загальна сума реалізованого товару
складає 7 518 221,40 грн.

Транспортування товару на експорт
здійснювалось за рахунок продавця за
умовами поставки «Херсонський порт
Україна», відповідно до ІНКОТЕРМС 2000 і
умов контракту.

Розрахунки за відвантажений товар
проводились у безготівковій формі на
суму 7 518 221,40 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 11 від 26.04.2013.

Постачальниками реалізованого на
експорт товару є ТОВ
«Приват-Агро-Альянс», ТОВ
«Приват-Альянс» та ТОВ
«Доброульянівка».

Між позивачем та ТОВ
«Приват-Агро-Альянс» укладено договір
купівлі-продажу зерна
сільськогосподарських культур № 25/03/13
від 25.03.2013. Вартість договору складає 5
159 889,05 грн. відповідно до специфікації
№ 1 від 25.03.2013. На виконання умов
договору виписано видаткові накладні
№ 87, 88, 89 та податкові накладні № 42/2, 43/2,
1/2 від 30.03.2013, від 31.03.2013 та від 01.04.2013
відповідно, на загальну суму 5 117 637,24
грн., в тому числі ПДВ - 852 939,54 грн. Сума
податку на додану вартість у розмірі
268 210,35 грн. по податковій накладній № 1/2
від 01.04.2013 не відображена в податковому
кредиті.

Між ТОВ «Приват-Агроцентр» та ТОВ
«Приват-Альянс» укладено договір
купівлі-продажу сільськогосподарської
продукції № 09/13-П від 29.03.2013. Вартість
договору складає 1 191 080,00 грн.
відповідно до специфікації № 1 від
29.03.2013. На виконання умов договору
виписано видаткову накладну № 41 від
01.04.2013 та податкову накладну № 2 на
загальну суму 1 191 080,00 грн., в тому числі
ПДВ - 198 513,33 грн. Сума податку на додану
вартість не відображена у податковому
кредиті.

Транспортування придбаного товару
було здійснено на підставі договору
про надання послуг № 22/03/13 від 22.03.2013
між позивачем та ТОВ «Коновалівське»,
на загальну суму 233,00 грн., в т.ч. ПДВ - 38,83
грн., включений до податкового кредиту,
та договору № 140113 від 14.01.2013 з ТОВ
«Приват-Агро-Альянс». Загальна сума
податку на додану вартість у розмірі 2
160,67 грн. включена до податкового
кредиту.

Також, ТОВ «Приват-Агроцентр»
придбавало сільськогосподарську
продукцію згідно договору № 123-п/12 від
26.12.2012, укладеного з ТОВ
«Доброульяновка», вартістю 2 389 800,00
грн. відповідно до специфікації № 1 від
26.12.2012. На виконання умов договору
позивачем отримано видаткову накладну
№ 137 від 28.12.2012 та податкову накладну №
23/2 від 28.12.2012 на загальну суму 2 388 187,20
грн., у т.ч. ПДВ - 398 031,20 грн. Сума податку
на додану вартість включена до
податкового кредиту.

Зберігання товару здійснювалось на
Щасливській філії ТОВ «Нікопольська
зернова компанія» на підставі договору
№ СФ-0004є складського зберігання сої
від 27.12.2012 на загальну суму 73 944,89 грн., в
т.ч. ПДВ - 12 324,14 грн. Суми податку на
додану вартість включено до
податкового кредиту.

Перевезення товару здійснювалось ТОВ
«Металургійна транспортна компанія»
на підставі договору транспортного
експедирування № 238. Суми податку на
додану вартість включено до
податкового кредиту на загальну суму
ПДВ - 54 169,48 грн.

Загальна сума придбаного товару
(послуг) складає 9 109 063,20 грн., в т.ч. ПДВ - 1
518 177,20 грн. Підприємством віднесено до
складу податкового кредиту - 1 051 453,51
грн.

Також, ТОВ «Приват-Агроцентр» у травні
2013 року здійснило експорт сої врожаю 2012
року на умовах контракту № 15/04/13 від
15.04.2013 з Бремло Холдінгс Лімітед,
Лімасол, Кіпр. У відповідності до умов
договору Продавець поставляє, а Бремло
Холдінгс Лімітед (Покупець) приймає та
сплачує соєві боби, насипом, врожаю 2012
року, країна походження - Україна.
Кількість товару складає 5400 метричних
тон (+/-5%). Ціна товару складає 475 дол. за
одну метричну тону. Загальна вартість
Контракту складає 2565000 дол.США (+/-5%).
Період поставки товару - до 27.04.2013.

Відповідно до вантажних митних
декларацій № 500010101/2013/001625 та №
500010102/2013/02951 товар продано на загальну
суму 21 002 408,80 грн. Транспортування
товару на експорт здійснювалось за
рахунок продавця за умовами поставки
ГРТ - Херсонський порт Україна,
відповідно до ІНКОТЕРМС 2000 і умов
Контракту. Розрахунки за відвантажений
товар проводились у безготівковій
формі.

Постачальниками реалізованого у
травні 2013 року товару є ТОВ
«Колодязнянське & K», ТОВ
«Приват-Агро-Білозір'є», СПП «Біле
Озеро» та ТОВ «Комінтерн-Агро».

Так, між ТОВ «Приват-Агроцентр» та ТОВ
«Колодязнянське & K» укладено договір
купівлі-продажу сільськогосподарської
продукції № 81-п/12 від 25.06.2012, вартістю 3
500 000,00 грн. відповідно до специфікації
№ 1 від 25.06.2012. Згідно специфікації № 2
від 26.12.2012 вартість товару за договором
складає 4 200 000,00 грн. На виконання умов
договору виписано видаткову накладну
№ 560 від 27.12.2012 та податкові накладні №
50/2, 51/2, 26/2 від 27.12.2012 на загальну суму 4
200 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 700 000,00 грн. Суми
податку на додану вартість у розмірі
583 333,34 грн. включено до податкового
кредиту.

Позивач також уклав договір
купівлі-продажу сільськогосподарської
продукції № 91 від 19.04.2013 вартістю 3 322
788,00 грн. відповідно до специфікації №
1 від 19.04.2012. На виконання умов договору
виписано видаткову накладну № 133 та
податкову накладну 49/2 від 19.04.2013 на
загальну суму 3 322 788,00 грн., в т.ч. ПДВ - 553
798,00 грн. Позивачем було скориговано
податкову накладну у зв'язку з
поверненням товару на загальну суму 28
518,00 грн., у т.ч. ПДВ - 4 753,00 грн. Сума
податку на додану вартість не була
включена до податкового кредиту.

Зберігання товару здійснювалось на ТОВ
«Колодязнянське» згідно договору № 341
від 27.01.2012. Виконані роботи
підтверджуються актами
прийому-передачі на загальну суму 1 225,79
грн., у т.ч. ПДВ - 204,30 грн., включений до
складу податкового кредиту.

ТОВ «Приват-Агроцентр» уклало договір
надання послуг (перевезення) з ТОВ
«Колодязнянське» № 86 від 20.04.2013.
Виконання робіт підтверджується
актами здачі-прийняття на загальну
суму 66 031,37 грн., в т.ч. ПДВ - 11 005,24 грн.
Сума податку на додану вартість
включена до податкового кредиту.

У ТОВ «Приват-Агро-Білозір'є» позивач
придбав зерно сої на загальну суму 1 750
000,00 грн. відповідно до специфікації № 1
від 25.06.2012 до договору № 82- п/12 від 25.06.2012.
Згідно специфікації № 2 від 26.12.2012
вартість договору склала 3 654 000,00 грн. На
виконання умов договору виписано
видаткову накладну № 274 від 28.12.2012 та
податкові накладні № 16/2, 27/2, 31/2 від
28.12.2012 на загальну суму 3 642 727,20 грн., у
т.ч. ПДВ - 607 121,20 грн. Сума податку на
додану вартість включена до
податкового кредиту.

У СПП «Біле Озеро» позивач придбав
зерно сої на загальну суму 4 375 000,00 грн.
відповідно до специфікації № 1 від
25.06.2012 до договору № 80-п/12 від 25.06.2012.
Згідно специфікації № 2 від 26.12.2012
вартість договору склала 8 682 492,00 грн. На
виконання умов договору виписано
видаткові накладні № 217, 216 від 28.12.2012 та
податкові накладні № 5/2, 13/2, 11/2 від
21.12.2012, від 27.06.2012 та від 28.12.2012
відповідно. Сума податку на додану
вартість включена до податкового
кредиту у розмірі 1 409 856,70 грн.

ТОВ «Приват-Агроцентр» уклало договір
№ 9 складського зберігання від 17.09.2012 з
Філією «Білозірська реалізаційна база
хлібопродуктів» ТОВ «Нікопольська
зернова компанія». Виконання наданих
послуг підтверджується актами
прийому-передачі. Сума податку на
додану вартість включена до
податкового кредиту у розмірі 56 944,17
грн.

ТОВ «Приват-Агроцентр» уклало договір
№ 87 складського зберігання
сільськогосподарської продукції від
28.12.2012 з ТОВ «Кононівський елеватор».
Виконання наданих послуг
підтверджується актами
прийому-передачі. Сума податку на
додану вартість включена до
податкового кредиту у розмірі 24 268,97
грн.

Крім того, позивач придбавав сою
вражаю 2012 року у ТОВ «Комінтерн-Агро»
на підставі договору № 124- п/12 від
26.12.2012. Відповідно до специфікації № 1
від 26.12.2012 вартість зазначеного
договору складає 3 845 940,00 грн. На
виконання умов договору виписано
видаткову накладну № 50 від 28.12.2012 та
податкову накладну № 4/2 від 28.12.2012 на
загальну суму 3 828 762,00 грн., у т.ч. ПДВ - 638
127,00 грн. Сума податку на додану
вартість включена до податкового
кредиту. Придбана соя зберігалась на
ТОВ «Пантаєвська філія» ТОВ
«Нікопольська зернова компанія».
Виконання наданих послуг
підтверджується актами
прийому-передачі. Сума податку на
додану вартість включена до
податкового кредиту у розмірі 23 073,71
грн.

Перевезення товару здійснювалось ТОВ
«Металургійна транспортна компанія»
відповідно до договору транспортного
експедирування № 238 від 20.02.2012.
Виконання послуг підтверджується
актами виконаних робіт. Суми податку на
додану вартість за надання вказаних
транспортно-експедиторських послуг
включено до податкового кредиту у
розмірі 187 699,74 грн.

Всі розрахунки здійснювались у
безготівковій формі, що
підтверджується платіжним
дорученнями.

Будь-яких зауважень щодо правильності
складення первинних документів
податковим органом встановлено не
було.

На думку відповідача, з чим погодився
суд апеляційної інстанції,
підприємством безпідставно сформовано
податковий кредит по неприбутковим
операціям, які мали місце у
перевіреному періоді, оскільки такі
операції не відповідають меті
господарської діяльності, яка полягає
в одержанні прибутку, що виключає право
платника на віднесення сум ПДВ, які
сплачено у вартості товару, що був в
подальшому реалізований на експорт, до
складу податкового кредиту.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, податковим органом не
заперечувалась реальність
господарських операцій, за наслідками
яких позивачем сформовано податковий
кредит, не заперечувався також факт
сплати ПДВ у вартості товару, який було
в подальшому реалізовано на експорт.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України передбачено, що
господарська операція - це діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення або агентськими договорами.

Статтею 42 Господарського кодексу
України визначено, що підприємництво -
це самостійна, ініціативна,
систематична, на власний ризик
господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Враховуючи наведені приписи, суд
касаційної інстанції зазначає, що
прибутковість кожної окремої операції
не є обов'язковою ознакою
господарської діяльності, яка може
включати і окремі збиткові операції,
які, хоча і були спрямовані на
одержання прибутку, однак з об'єктивних
причин призвели до заздалегідь
незапланованих негативних
фінансово-економічних наслідків.

Тобто, визначальним є саме наявність
мети на отримання прибутку та
здійснення платником діяльності у
відповідності з визначеними цілями,
однак у разі неотримання від
діяльності очікуваного результату з
незалежних від платника причин,
останню не можна розглядати як таку, що
не передбачає мети отримання прибутку.
Неотримання підприємством доходу від
окремої господарської операції не
свідчить про те, що така операція не
пов'язана з господарською діяльністю
підприємства, оскільки при здійсненні
господарських операцій існує
звичайний комерційний ризик не
отримати дохід від конкретної
операції.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що посилання суду апеляційної
інстанції на економічну
необґрунтованість операцій позивача
не знаходять свого підтвердження,
оскільки законодавець надав платнику
право здійснювати господарську
діяльність на власний ризик і
можливість самостійно оцінювати її
ефективність та доцільність, з огляду
на мету отримання економічного ефекту
і приросту активів в майбутньому, а
також самостійно обирати виконавців
послуг або постачальників товарів.
Тому збитковість окремих
господарських операцій не може
свідчити про недоцільність їх
здійснення в межах власної
господарської діяльності та не ставить
в залежність право платника податків
на формування податкового кредиту
підприємства від наявності чи
відсутності прибутку по окремим
господарським операціям.

Отже, встановлені обставини справи
свідчать про реальність господарських
операцій між позивачем та резидентами
при придбанні товару, а також
реальність господарських операцій між
позивачем та нерезидентами при
експорті даного товару, у зв'язку з чим
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про наявність у
позивача правових підстав для
віднесення сплачених сум ПДВ у
вартості товару до складу податкового
кредиту та про протиправність спірного
податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку про те, що судом
апеляційної інстанції помилково
скасовано рішення суду першої
інстанції, що прийнято на підставі
повного та всебічного дослідження
обставин справи з дотриманням вимог
законодавства.

Згідно статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 210, 214, 215, 220, 223,
226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Приват-Агроцентр» задовольнити.

2. Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2014 у справі № 804/16940/13-а
скасувати.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.04.2014 у справі № 804/16940/13-а залишити в
силі.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М.
ЛосєвСудді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис)
Т.М. Шипуліна