Справа № 693/435/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Первак М.О.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Грибан І.О., Бєлової Л.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської
ради на ухвалу Жашківського районного
суду Черкаської області від 10 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління праці та
соціального захисту населення
Сумської міської ради до ОСОБА_2 про
стягнення тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просив: стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь
управління соціального захисту
населення Сумської міської ради суму
позову у розмірі 18030 грн.00 коп.

Ухвалою Жашківського районного суду
Черкаської області від 10 квітня 2014 року
позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права, просив його скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 Кодексу адміністративного
судочинства України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала суду - скасуванню з
таких підстав.

Відповідно до статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява
особою, яка має адміністративну
процесуальну дієздатність; 2) має
представник належні повноваження (якщо
позовну заяву подано представником); 3)
відповідає позовна заява вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу;
4) належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства; 5) подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними); 6) немає інших підстав для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення про повернення позовної заяви,
виходив з того, що дана справа не
підсудна цьому адміністративному суду,
тобто позивачем порушено правило
територіальної підсудності,

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу, що в силу наведених вище
положень статті 107 КАС України, суд,
перед тим як з'ясовувати питання, чи
поданий позов відповідає вимогам КАС
України щодо територіальної
підсудності, повинен був з'ясувати чи
належить даний спір розглядати в
порядку адміністративного судочинства
взагалі.

Суд першої інстанції цього питання не
дослідив, відтак колегія суддів вважає
прийняте ним рішення передчасним, при
цьому вважає за необхідне звернути
увагу на таке.

Як передбачено ч.3 ст.6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суб'єкти владних повноважень
мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.21 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом позовних вимог у даній
справі за позовом Управління праці і
соціального захисту населення є
стягнення з фізичної особи суми
надмірно виплаченої тимчасової
допомоги у зв'язку із ухиленням від
сплати аліментів.

Спірні правовідносини врегульовані
Сімейним кодексом України, Порядком
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 22 лютого 2006 року
№189, яким визначено механізм надання
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
(перебування) їх невідоме.

Зазначені нормативно-правові акти не
містять норм, які б надавали органу
праці та соціального захисту населення
право звертатись до адміністративного
суду із позовом до одержувача такої
допомоги про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги.

Відповідно до п.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Позивачем заявлено вимогу про
відшкодування шкоди, яка згідно з
нормою ч.2 ст.21 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягає розгляду адміністративним
судом лише за умови, якщо вона заявлена
в одному провадженні з вимогою
вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України у
випадках, встановлених законом, до суду
можуть звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

Як встановлено ч.2 ст.22 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
місцеві загальні суди розглядають
цивільні, кримінальні, адміністративні
справи, а також справи про
адміністративні правопорушення у
випадках та порядку, передбачених
процесуальним законом.

Отже, суд першої інстанції, перед тим як
досліджувати питання чи подано позов з
урахуванням вимог КАС України щодо
територіальної підсудності, повинен
був з'ясувати чи взагалі належить
розглядати даний спір за правилами
Кодексу адміністративного судочинства
України, зважаючи зокрема на
суб'єктний склад сторін та сутність
спору.

Таким чином, на думку колегії, ухвала
Жашківського районного суду
Черкаської області від 10 квітня 2014 року
суперечить вимогам процесуального
права і підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 204 КАС України,
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача частково
спростовують висновки, покладені в
основу рішення суду першої інстанції,
прийнятого з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, а
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Сумської міської ради на ухвалу
Жашківського районного суду
Черкаської області від 10 квітня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської
ради до ОСОБА_2 про стягнення
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів - задовольнити частково.

Ухвалу Жашківського районного суду
Черкаської області від 10 квітня 2014 року
- скасувати.

Направити справу до Жашківського
районного суду Черкаської області для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає як така, що не перешкоджає
подальшому розгляду.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Грибан І.О.

Бєлова Л.В.