Справа № 462/8629/13-а
Суддя: Колодяжний С. Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/8629/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова у складі:

головуючого – судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі
Обертас Н.М.

з участю представника
позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА
_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Львові
справу за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради про визнання
протиправним та скасування
розпорядження,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 через
свого представника звернулася до суду
із адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати розпорядження Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради № 373 від 20.06.2013 року «Про
демонтаж самочинно встановленого
літнього майданчика (дерев’яної
альтанки) біля ресторану «Босфор» на
вул. Гніздовського, 1». Свої позовні
вимоги обгрунтовує тим, що вона не
встановлювала зазначеного літнього
майданчика, не є користувачем
відповідної земельної ділянки, а за
адресою: м. Львів, вул. Гніздовського, 1
здійснюють господарську діяльність,
окрім неї, також інші суб’єкти, які, як
їй відомо, оформляють документи,
необхідні для отримання дозволу на
встановлення літнього майданчика за
вказаною адресою. Зазначає, що
оскаржуване розпорядження є таким, що
прийнято з порушенням норм чинного
законодавства України, оскільки при
прийнятті такого відповідач порушив
принцип обґрунтованості, тобто не
врахував всіх обставин, з якими закон
пов’язує настання відповідних
правових наслідків, а саме не встановив
належним чином особу, яка здійснила
відповідне самовільне будівництво, а
також добросовісності, розсудливості
та пропорційності, що є підставою для
визнання протиправним та скасування
вказаного розпорядження, яким
безпосередньо та необґрунтовано
порушуються права та законні інтереси
позивача.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала,
покликаючись на мотиви такого,
наголосила, що їй не відомо, хто сплатив
штраф за ОСОБА_3, накладений на останню
постановою від 20.06.2013 року
адміністративної комісії при
Сихівській районній адміністрації
Львівської міської ради за самовільне
влаштування літнього майданчика.
Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив та
просить в задоволенні позовних вимог
відмовити за їх безпідставністю.
Додатково пояснив, що підстав для
задоволення позовної заяви немає,
оскільки дії відповідача відповідають
нормам чинного законодавства,
оскаржуване розпорядження є законним,
прийняте у межах повноважень районної
адміністрації та у відповідності до
Правил благоустрою м. Львова і Порядку
отримання дозволів на встановлення
відкритих літніх майданчиків у м.
Львові біля об’єктів ресторанного
господарства для здійснення
підприємницької діяльності,
затвердженого ухвалою Львівської
міської ради №2452 від 05.03.2009 року.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових чи службових осіб.

У ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи чи інтереси.

Згідно положень ст.19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні службові і
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Згідно зі ст. 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 року акти ради, виконавчого
комітету міської ради, прийняті в межах
наданих їм повноважень, є обов'язковими
для виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами,
організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Судом встановлено, що розпорядженням
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради №373 від 20.06.2013
року фізичну особу-підприємця ОСОБА_3
зобов’язано в термін до 05.07.2013 року
демонтувати самочинно встановлений
літній майданчик (чотири дерев’яні
альтанки) біля ресторану «Босфор» на
вулиці Гніздовського, 1 (а.с.6).

Як вбачається із оскаржуваного
розпорядження, таке прийнято на
підставі п.10 ст.10 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів», ухвали
Львівської міської ради від 21.04.2011 року
№ 376 «Про правила благоустрою м.
Львова», ухвали Львівської міської
ради від 05.03.2009 року №2452 «Про
затвердження Порядку отримання
дозволів на встановлення відкритих
літніх майданчиків у м. Львові біля
об’єктів ресторанного господарства
для здійснення підприємницької
діяльності», Положення про Залізничну
районну адміністрацію Львівської
міської ради», яке затверджено
рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 06.01.2012 року
№ 5.

Питання отримання дозволів на
розміщення літніх майданчиків у м.
Львові регулюється Порядком отримання
дозволів на встановлення відкритих
літніх майданчиків у м. Львові біля
об’єктів ресторанного господарства
для здійснення підприємницької
діяльності, затвердженим ухвалою
Львівської міської ради від 05.03.2009 року
№ 2452. Дана ухвала Львівської міської
ради зі змінами, внесеними ухвалою
Львівської міської ради № 1266 від 16.02.2012
р., є чинною і у встановленому Законом
порядку незаконною не визнавалась та
не скасовувалась.

У п.1.3 вказаного Порядку передбачено, що
дозволи на встановлення відкритих
літніх майданчиків видає управління
архітектури департаменту
містобудування на підставі позитивних
висновків комісії з видачі дозволів на
встановлення відкритих літніх
майданчиків (надалі – комісія), склад
якої затверджується ухвалою міської
ради.

Згідно п.п.6.1, 6.2 Порядку передбачено, що
якщо суб’єкт підприємницької
діяльності у зазначений у приписі
районної адміністрації термін усунув
виявлені порушення цього Порядку,
останній повідомляє про це письмово
районну адміністрацію. У разі
невиконання у зазначений термін вимог
припису про усунення виявлених
порушень цього Порядку районні
адміністрації звертаються до суду з
позовом про примусовий демонтаж
літнього майданчика.

Як видно із листа відповідача від 30.05.2013
року № 32-вих-2596, який було отримано
позивачем 07.06.2013 року, Залізнична
районна адміністрація Львівської
міської ради просила СПД ФО ОСОБА_3
надати ряд документів, зокрема, дозвіл
на розміщення літнього майданчика по
вул. Гніздовського, 1, в противному
випадку - демонтувати самовільно
встановлений літній майданчик і
звернутись в дозвільний офіс для
отримання дозвільних документів, а
також попереджено, що при невиконанні
добровільного демонтажу Залізничною
районною адміністрацією будуть вжиті
заходи згідно чинного законодавства
щодо демонтажу даного об’єкту (а.с. 49,
50).

Відповідно до п.44 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до виключної компетенції селищних,
сільських та міських рад відноситься
вирішення питань на пленарних
засіданнях щодо встановлення
відповідно до законодавства правил з
питань благоустрою території
населеного пункту, забезпечення в
ньому чистоти і порядку, торгівлі на
ринках, додержання тиші в громадських
місцях, за порушення яких передбачено
адміністративну відповідальність.

Правилами благоустрою м. Львова,
затвердженими ухвалою Львівської
міської ради №376 21.04.2011 року, а саме
п.20.1.24 передбачено відповідальність
громадян та юридичних осіб за
самочинне встановлення літніх
майданчиків, відгороджень, постійних і
тимчасових огорож, риштувань, дорожніх
знаків, кіосків, яток стаціонарних,
спеціальних конструкцій зовнішньої
реклами та несвоєчасна їх
перереєстрація, самовільне паркування
автомобілів у межах зони паркування.

Постановою адміністративної комісії
при Сихівській районній адміністрації
Львівської міської ради № 129 від 20.06.2013
року приватного підприємця ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.152 КУпАП, а саме:
за те, що вона самовільно встановила
літній майданчик за адресою: м. Львів,
вул. Гніздовського, 1, чим допустила
порушення Правил благоустрою м. Львова,
та накладено штраф у розмірі 1700 грн.
(а.с.42). Штраф сплачено ОСОБА_3, що
підтверджується квитанцією (а.с.43).

Позивач не спростувала належними
доказами зазначений відповідачем в
оскаржуваному розпорядженні факт
самовільного встановлення літнього
майданчика за адресою: м. Львів,
вул.Гніздовського, 1, а відтак –
підставність зобов’язання саме її
демонтувати цей майданчик. Доводи
представника позивача про те, що ОСОБА_3
не сплачувався зазначений штраф не
беруться судом до уваги, оскільки це не
знайшло свого підтвердження в судовому
засіданні.

Суд також критично оцінює покликання
позивача на те, що літній майданчик
було встановлено біля ресторану
«Босфор» не нею, а іншим підприємцем,
який працює за вказаною адресою, так як
це спростовується вищенаведеними
дослідженими судом доказами, надані
позивачем архітектурно-художні вимоги
на розробку проекту влаштування
літнього майданчика по вул.
Гніздовського, 1 у м. Львові ФОП ОСОБА_4
та схема прив’язки літнього
майданчика не можуть вважатись
належним підтвердженням таких
покликань позивача і не спростовують
висновків суду.

Крім цього, не знайшло свого
підтвердження у суді і твердження
позивача про те, що їй стало відомо про
існування оскаржуваного розпорядження
лише під час розгляду у Господарському
суді Львівської області справи за
позовом Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
про демонтаж самочинно встановленого
літнього майданчика, оскільки це
спростовується рекомендованим
повідомленням про вручення ОСОБА_3
26.06.2013 року поштового відправлення
копії розпорядження №373 від 20.06.2013 року
(а.с. 47, 48).

Згідно п. 1.1 Положення про Залізничну
районну адміністрацію Львівської
міської ради, затвердженого рішенням
виконкому Львівської міської ради від
06.01.2012 року № 5, Залізнична районна
адміністрація Львівської міської ради
є виконавчим органом Львівської
міської ради і діє відповідно до ухвали
міської ради від 06.07.2006 року № 94 «Про
затвердження структури виконавчих
органів Львівської міської ради,
загальної чисельності апарату ради та
її виконавчих органів, витрат на їх
утримання».

Пунктом 3.5. вказаного Положення
передбачено, що голова районної
адміністрації у межах своїх
повноважень і на виконання завдань
районної адміністрації видає
розпорядження, які є обов'язковими для
виконання всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами на території району, видає
усні та письмові доручення.

Як видно із оскаржуваного
розпорядження таке підписане головою
адміністрації, а пунктом 3
розпорядження передбачено, що у
випадку невиконання СПД ОСОБА_3
демонтажу самочинно встановленого
літнього майданчика в добровільному
порядку, відділу
соціально-економічного розвитку в
термін до 12.07.2013 року підготувати
матеріали та скерувати в юридичний
відділ для подачі позовної заяви до
суду про примусовий демонтаж
зазначеного літнього майданчика.

Таким чином, як вбачається зі змісту
оскаржуваного розпорядження, СПД
ОСОБА_3 зобов’язано в добровільному
порядку демонтувати самочинно
встановлений літній майданчик, а отже
дії відповідача при прийнятті
оскаржуваного рішення є правомірними,
оскільки лише у разі ухилення або
відмови особи від добровільного
демонтажу самочинного будівництва у
термін, визначений розпорядчим
документом, такий літній майданчик
підлягає знесенню за рішенням суду.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
в процесі розгляду справи жодними
допустимими доказами не доведено
будь-яких допущень порушень чи
невідповідностей законодавству
розпорядження Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 373 від 20.06.2013 року «Про демонтаж
самочинно встановленого літнього
майданчика (дерев’яні альтанки) біля
ресторану «Босфор» на вул.
Гніздовського, 1», а натомість
відповідачем доведено підставність і
законність оскаржуваного
розпорядження, тому суд приходить до
переконання, що позовні вимоги є
безпідставними і в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати у справі покладаються на
сторону, проти якої постановлене
рішення, тобто у даному випадку не
відшкодовуються позивачу.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 14, 70, 71, 94, 158-163 КАС
України, суд –

вирішив:

В задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
про визнання протиправним та
скасування розпорядження Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради №373 від 20.06.2013 року «Про
демонтаж самочинно встановленого
літнього майданчика (дерев’яної
альтанки) біля ресторану «Босфор» на
вулиці Гніздовського, 1» – відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Залізничний районний суд м. Львова з
одночасним направленням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:

Колодяжний
С.Ю.