Справа № 535/1005/14-а
Суддя: Якименко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 535/1005/14-а
Провадження № 2-а/535/29/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року Котелевський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого судді
- Якиме
нко Т.О.,

при секретарі
- Балал
а Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Котельва
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Сумській
області про визнання незаконною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення правил дорожнього руху
України, закриття провадження по
справі про адміністративне
правопорушення, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача –
інспектор ДПС ВОСП-2 ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача в якій просить
визнати незаконною та скасувати
постанову серії ПС1 №453323 по справі про
адміністративне правопорушення від
02.10.2014 року винесену інспектором ДПС
ВОСП-2 ОСОБА_2 про притягнення до
адміністративної відповідальності по
ч. 1 ст.. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на
нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в сумі 255 грн.,
обґрунтовуючи позов тим, що він не
вчиняв адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав повністю і пояснив, що
він 02 жовтня 2014 року на а/д Суми-
Полтава, він керував автомобілем
ВАЗ-21099, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, та був зупинений працівниками
ДАІ, які рухались на службовому
автомобілі в зустрічному напрямку.
Інспектор ДПС ВОСП-2 ОСОБА_2, повідомив
про порушення ним вимог п. 12.4 Правил
дорожнього руху, а саме: в зоні дії
дорожнього знаку 5.45 «Населений пункт»
рухався зі швидкістю 89 км/год.,
вказавши, що швидкість автомобіля
вимірювалась пристроєм «Візир-0818528». На
його пояснення, що він не вчиняв
вказаного правопорушення, а
безпосередньо перед в’їздом в
населений пункт - с. Хухра Охтирського
району, зменшив швидкість та рухався зі
швидкістю 60 км/год. інспектор не
реагував, не хотів нічого слухати, та
посилаючись на показання приладу
«Візир», склав протокол про
адміністративне правопорушення та
виніс постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності з
накладенням штрафу. Просить скасувати
дану постанову, так як правил
дорожнього руху він не порушував,
зазначив, що розгляд справи на місці,
без підготовки та надання йому часу для
звернення за правовою допомогою,
подання документів, які характеризують
особу, інших доказів по справі,
порушують його права, передбачені ст. 268
КпАП України.

Представник позивача ОСОБА_3, який діє
на підставі договору про надання
правових послуг адвоката №554 від 06.11.2014
року, в судовому засіданні, вимоги
ОСОБА_1 підтримав повністю, пояснивши
крім того, що його довіритель під час
винесення постанови про притягнення
його до адміністративної
відповідальності був позбавлений
права скористатися правовою допомогою,
про що вказав інспектору Колісниченку
В.І., але той не відреагував. Також,
зазначив, що прилад «Візир» 0812528, не
сертифікований на території України,
тому його покази не можуть бути
належним доказом вчинення
адміністративного правопорушення.

Представник відповідача - УДАІ УМВС
України в Сумській області у судове
засідання не з’явився, про час і місце
слухання справи був повідомлений у
встановленому законом порядку. 28.10.2014
року на адресу суду надійшли
заперечення проти позову ОСОБА_1, які
суд не може прийняти до уваги, оскільки
вони не стосуються адміністративного
правопорушення, яке в даний час є
підставою розгляду даної справи. Як
вбачається з тексту заперечення,
адміністративне правопорушення було
вчинено 10 серпня 2014 року, в той час, як у
протоколі про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №167245 відносно
ОСОБА_1 вказана дата 02.10.2014 року.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача – інспектор ДПС ВОСП-2
ОСОБА_2 в судове засідання не з’явився,
про час і місце слухання справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку. Відповідно до поданого ним
письмового клопотання, він просить у
позові ОСОБА_1 відмовити, посилаючись
на обставини викладені у запереченні
УДАІ УМВС України в Сумській області.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та його
представника, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
інспектором ДПС ВОСП-2 ОСОБА_2 02 жовтня
2014 року, відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №167245 від 02.10.2014 року, виніс
постанову серії ПС1 № 02.10.2014 року по
справі про адміністративне
правопорушення, якою притягнув ОСОБА_1,
що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-й
провул. Коцюбинського 13, до
адміністративної відповідальності по
ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн., у зв’язку з
тим, що останній в зоні дії дорожнього
знаку 5.45 «Населений пункт» рухався зі
швидкістю 89 км/год, чим порушив пункт 12.4
Правил дорожнього руху, які
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№1360.

Згідно пояснень, що були відібрані у
ОСОБА_1 та відображені у протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №167245 від 02.10.2014 року, позивач не
визнав своєї вини у вчинені
адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Пунктом 22.9. Інструкції з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України
передбачає, що при несенні служби
працівник ДПС може застосовувати
необхідні технічні засоби для
виявлення відповідного
правопорушення. При цьому слід
пам'ятати, що відповідно до статті 251
Кодексу України про адміністративні
правопорушення показання технічних
приладів, які використовуються при
нагляді за виконанням правил (у тому
числі Правил дорожнього руху), належать
до сукупності доказів у справі про
адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що в
обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, додаєтся фото фіксація показів
вимірювального пристою «Візир», яка в
матеріалах справи відсутня. Натомість,
відповідачем до надах суду заперечень
проти позову був наданий диск з відео
фіксацією руху ОСОБА_1 на а/д
Суми-Полтава 02.102014 року.

Суд не приймає дану відео фіксацію як
належний доказ, оскільки він не
зазначений у протоколі про
адміністративне правопорушення, не
вказано технічний засіб яким
проводилась відео фіксація, відсутня
документація про технічний засіб,
реквізити документів про його допуск
до використання та документ, що
підтверджує метрологічний контроль
даного приладу відповідно до Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність».

Інших доказів на обґрунтування
правомірності прийнятого інспектором
Колісниченком В.І. рішення по справі
про адміністративне правопорушення
про накладення на ОСОБА_1І
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 255,00 грн. та доказів
вчинення останнім адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП, у зв’язку з порушенням ним вимог
пункту 12.4 Правил дорожнього руху,
відповідачем не надано, як і не було
встановлено під час розгляду справи.

Ч. 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що постанова від 02.10.2014 року є
незаконною та підлягає скасуванню,
оскільки в діях ОСОБА_1. не встановлено
події і складу адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 18, 71, 104, 160, 162, 163
КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до УДАІ УМВС
України в Сумській області про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення правил дорожнього руху
України, закриття провадження по
справі про адміністративне
правопорушення, задоволити повністю.

Визнати незаконною та скасувати
постанову серії ПС1 № 453323 від 02 жовтня
2014 року, винесену інспектором ДПС ВОСП-2
ОСОБА_2 про притягнення до
адміністративної відповідальності по
ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на
нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно
ОСОБА_1, закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя