Справа № 464/6928/13-а
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
Справа № 876/11082/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання
Баранкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова на ухвалу
Сихівського районного суду міста
Львова від 01 серпня 2013 року про зміну
способу виконання рішення у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В :

22.07.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання постанови Сихівського
районного суду м. Львова від 20 травня 2010
року у справі № 2-1533/10 шляхом стягнення
з управління Пенсійного фонду України
в Галицькому районі м. Львова
нараховану, але не виплачену пенсію в
сумі 72 790,63 грн..

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 01 серпня 2013 року заяву
задоволено, змінено спосіб виконання
постанови Сихівського районного суду
м. Львова від 20 травня 2010 року із
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова виплатити ОСОБА_1 недоплачену
державну та додаткову пенсію на
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова на користь ОСОБА_1 державної та
додаткової пенсії за період з 01.01.2007 р.
по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2009 р. у
відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», в сумі 72 790,63 грн..

Не погодившись із вказаною ухвалою її
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова,
подавши апеляційну скаргу, вважає що
ухвала не ґрунтується на нормах
чинного законодавства, просить
скасувати осаржувану ухвалу та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні заяви. Обгрунтовуючи свою
незгоду із судовим рішенням, апелянт
зазначив, що ним судові рішення
виконано, тобто доплата згідно із
судовими рішеннями нарахована, сума
донарахування проведена по базі даних
окремими відомостями, але враховуючи
те, що кошти на виплату пенсій за
судовими рішеннями з Державного
бюджету не надходять, суми доплат, які
були нараховані на підставі судових
рішень, будуть виплачені після
додаткових грошових надходжень з
Державного бюджету. Також зазначає, що
суд у відповідності до ст. 263 КАС
України здійснюючи зміну порядку чи
способу виконання рішення, не може
змінювати змісту резолютивної частини
рішення та способу захисту порушеного
права, обраного судом при вирішенні
справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
заперечила проти доводів апеляційної
скарги, просила залишити оскаржувану
ухвалу без змін.

Представник апелянта Черевик Є.В. у
судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити з підстав, що у ній
наведені.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
підлягає задоволенню з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що постановою
Сихівського районного суду м. Львова
від 20.05.2010 р, яка залишена без змін
ухвалою апеляційного суду, позов
ОСОБА_1 задоволено частково та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова нарахувати і виплатити ОСОБА_1
державну та додаткову пенсії за період
з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по
31.12.2009 р. у відповідності до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування», з врахуванням виплачених
сум.

За виконавчим листом, виданим
Сихівським районним судом м. Львова 20
травня 2010 року, управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова провело перерахунок пенсії та
скерувало розпорядження про
нарахування підвищення пенсії для
проведення виплати в ГУ ПФУ у
Львівській області та повідомило
державного виконавця, що виплата
коштів буде проводитись після
надходження коштів з Державного
бюджету.

Постановою державного виконавця
Сихівського ВДВС Львівського міського
управління юстиції від 26 серпня 2011 року
виконавчий лист повернуто стягувачу на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку з відсутністю у боржника коштів
на виплату заборгованості, що
унеможливлює виконання рішення.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Сихівського районного суду м. Львова
від 20 травня 2010 року та наведених
процесуальних норм дають підстави
колегії суддів зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а безпосередньо саме це судове
рішення по суті позовних вимог, а також
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. У той час як в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій і
лише в установленому процесуальним
законом порядку оскарження цієї
постанови (ст.ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не врахував
відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Отже, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про задоволення
поданої заяви.

З огляду на зазначене суд апеляційної
інстанції вважає, що ухвалу суду першої
інстанції слід скасувати, бо така
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п. 6 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України,
суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова - задовольнити, ухвалу
Сихівського районного суду міста
Львова від 01 серпня 2013 року про зміну
способу виконання рішення по справі №
464/6928/13-а скасувати, в задоволенні заяви
ОСОБА_1 про зміну способу та порядку
виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 04 листопада 2014 року.