Справа № 804/16976/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М. при
секретаріПрихно К.С. за участю:
представника позивача представника
відповідача Самухи М.М. Задорожної А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Севеко" до Дніпропетровської митниці
Міндоходів про скасування рішення
20 жовтня 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія Севеко»
звернулося до суду з позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
в якому просить визнати протиправним
та скасувати рішення
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів №110050004/2014/000059/1 від 04.07.2014 р.
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що на виконання умов договору
№ 13025736 від 19.12.2013 року ОАО «БМЗ -
управляющая компания холдинга «БМК» в
період з 29.06.2014 р. по 05.07.2014 р. здійснило
поставку в адресу ТОВ «КОМПАНІЯ
СЕВЕКО» партію арматури d 12 S500 нд
(немірної довжини) на умовах БАР на
Згідно умов додатку № 14 від 10.06.2014 р. до
договору № 13025736 від 19.12.2013р., рахунку
фактури № 75441769 від 29.06.2014р. ТОВ
«КОМПАНІЯ СЕВЕКО» у митній декларації
№ 110050004/2014/003261 задекларувало за
основним методом митну вартість
отриманої арматури d 12 S500 нд: митна
вартість 1т арматури - 15 630 російських
рублів; митна вартість отриманої
арматури -1 057 838,4 російських рублів.
Не погодившись з розрахованою
декларантом митною вартістю отриманої
арматури d 12 S500 нд, інспектор ВМО
«КРИВБАС» м/п Кривий Ріг Павлова С.В.
рішенням № 110050004/2014/000059/1 від 04.07.2014 р.
здійснила коригування митної вартості
отриманої ТОВ «КОМПАНІЯ СЕВЕКО»
арматури d 12 S500 нд, визначив її по
другорядному методу (за ціною договору
щодо ідентичних товарів).

У зв'язку з цим митна вартість 1т
арматури склала 17 600 російських рублів;
митна вартість отриманої арматури
склала 1 191 168,0 російських рублів.

Підставами для відмови у застосування
митної вартості товару за ціною
договору стали наступні висновки
відповідача.

Рахунок - фактура № 75441769 від 29.06.2014 р. не
містить дані про умови та строки
оплати. Відповідно п.VІ угоди № 13025736 від
19.12.2013р. передбачена 100% передплата.

Рахунок експортера ОАО «БМЗ -
«Управляющая компания холдинга
Белорусская металлургическая
компания»: р/с 071, зазначений в
наданому рахунку фактурі № 75441769
від 29.06.2014 р.не відповідає рахунку
зазначеному в розділі XII юридичні,
поштові та банківські реквізити сторін
угоди № 13025736 від 19.12.2013 р., а також
рахунку одержувача 097 в
платіжному дорученні на попередню
оплату № 11 від 18.06.2014 р.

Рахунок-фактура № 75441769 від 29.06.2014р.
містить банківські реквізити
імпортера ПАО ВТБ Банк м. Київ, що також
не відповідає даним Угоди та
платіжного доручення №11 від 18.06.204р, де
зазначені реквізити банка платника АТ
«УкрСібБанк», м. Харків.

Сертифікат про походження товару (ф.
СТ-1) ВУUА від 29.06.2014 р. не містить
дані щодо довжини арматури (Н/Д згідно
рахунку № 75441769).

В сертифікаті якості зазначено перший
сорт арматури. В рахунку фактурі
№ 75441769 от 29.06.2014 р. вказано
«мелкий сорт» - тобто наявні неповні
дані і протиріччя в якісних та фізичних
показниках оцінюваного товару.

Позивач вважає вищенаведені висновки
помилковими, у зв'язку з тим, що
по-перше - рахунок-фактура № 75441769 від
29.06.2014 р., наданий експортером - ВАТ «БМЗ
управляющая компания холдинга «БМК»,
виконаний у повній відповідності до
вимог законодавства Республіки
Білорусь.

У листі Європейської Комісії до
Держмитслужби від 27.03.2008 р. за № ТАХUD.В.5|
JZ|sк D(2008) 17044 наголошується на тому, що
митні органи на кордоні суміжної
держави не можуть вимагати від
оператора інформацію або документ,
який він не може отримати та надати.

У листі Міністерства фінансів України
від 09.07.2007 р. № 31-34000-20/23-4579/4800 визначено,
що форма рахунку (рахунку-фактури) не
відносяться до типових форм, які
затверджуються Державним комітетом
статистики України, застосування її
нормативно- правовими актами не
передбачено.

По-друге позивач зазначив, що листом №
91/1778 від 01.09.2014 р. експортер-виробник ОАО
«БМЗ - управляющая компания холдинга
«БМК» підтвердив, що банківський
рахунок р/с 071, зазначений у
рахунках-фактурах № 75441769, № 75441887 від
30.06.2014 р., № 75442422 від 03.07.2014 р., № 75442511 від
04.07.2014 р., № 75442599 від 05.07.2014 р. належить
експортеру - виробнику ОАО «БМЗ -
управляющая компания холдинга «БМК» та
є дійсним.

По-третє, рахунок-фактура № 75441769 від
29.06.2014 р. правомірно містить банківські
реквізити імпортера ПАО ВТБ Банк м.
Київ, (як додатковий банківський
рахунок імпортера - ТОВ «КОМПАНІЯ
СЕВЕКО»), на підставі додаткової угоди
№ 5 від 10.02.2014 р. до договору № 13025736 від
19.12.2013 р.

По-четверте, щодо довжини арматури
зазначено, що згідно законодавства
Республіки Білорусь в сертифікатах про
походження товарів ф. СТ-1 не
зазначаються дані щодо довжини
арматури Н/Д. У відповідності до СТБ 1704-
2012 в сертифікатах про походження
товарів графі 8 «Описание товара»
зазначається найменування товару,
діаметр d12 мм, клас арматури S500, що
відповідає немірним довжинам. Крім
того, в сертифікатах СТ-1, виданих
Гомельським відділення ТПП в графі 8
«Описание товара» вказаний державний
стандарт Республіки Білорусь - СТБ
1704-2012, по якому зареєстровано
арматурний прокат немірної довжини -
Н/Д. Згідно норм і вимог СТБ 1704-2012 до
арматурного прокату немірної довжини
відноситься арматура в діапазоні
довжин 6-12 мм.

По-п'яте, позивач стверджує, що на
підставі нормативно-технічної
документації відділом технічного
контролю заводу виробника у
відповідності до СТБ 1704-2012 в
сертифікатах якості № р5028, № р5091, №
р5207, № р5259, № р5301 в стовпці «Сорт»
вказано «1 (первый) сорт» арматури, що
регламентує якість продукції, а в
рахунках - фактурах № 75441769 від 29.06.2014 р.,
№ 75441887 від 30.06.2014. № 75442422 від 03.07.2014 р., №
75442511 від 04.07.2014 р., № 75442599 від 05.07.2014р.
відповідно, згідно СТБ 1704-2012 в стовпці
«Найменування продукції» вказано
«мелкий сорт», що відноситься до опису
товару.

Таким чином, позивач вважає, що
заявлена ним митна вартість товару -
арматури d 12 S500 нд. базувалася на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню та дають можливість
встановити дійсну митну вартість
товару за ціною договору. Не маючи
правових підстав відповідач
неправомірно відмовив у митному
оформленні поданої позивачем митної
декларації № 4/2014/03261, видав картку
відмови та виніс рішення про
коригування заявленої позивачем
митної вартості №
110050004/000059/1 від 04.07.2014 р.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, адміністративний
позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог позивача, просив відмовити у їх
задоволенні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку про відмову у
задоволенні адміністративного позову,
виходячи з наступного.

04.07.2014 р. для здійснення митного
контролю та митного оформлення
позивачем була подана митна декларація
№110050004/2014/003261, відповідно до якої для
проведення відповідачем митного
оформлення було заявлено сталь
вуглецева для армування
залізобетонних конструкцій
періодичного профілю в прутках d12 мм, S500
СТБ 1704-2012 (арматура d 12, S 500) немірної
довжини - 67,680 т без подальшого
оброблення крім гарячого прокатування.
Прутки мають ребра по всій довжині
створені під час прокатування, сорт 1, №
плавки 145993, 256479, 145995, 256478, 145983, 256483, 145984,
256475, 145975, 256483, 145988, 256485,256477, 256576, 256525, 146034,
146035, 146024, 146027, 146028, 145883, 145941, 256412, 256376, 145886,
145887, 145976, 256524, 256566, 256491. Масова частка
елементів (%): С- 0,16-0,21; Sі - 0,17-0,37; Мn-0,54-1,32;
Р-0,006-0,018; S-0,012-0,052; Сr-0,04-0,14; Ni-0,10-0,17;
Сu-0,20-0,38; N2-0,009-0,011; Сеg%-0.29-0.42. Виробником
та відправником товару є ОАО
«БМЗ-управляющая компания холдинга
«Беларусская металлургическая
компанія», Білорусь (далі - Товар).

Даний товар поставлявся на підставі
зовнішньоекономічного контракту від
19.12.2013 р. №13025736, укладеного між
позивачем та є ОАО «БМЗ-управляющая
компания холдинга «Беларусская
металлургическая компанія» (Білорусь),
умови поставки DАF - кордон БР/У країна.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем шляхом подання декларації
митної вартості №110050004/2014/003261 за ціною
контракту (основний метод) відповідно
до ст. 58 Митного кодексу України (далі -
МКУ) нарівні 15,63 рос.руб./кг (5,40 грн/кг).

Частиною 2 ст. 53 МКУ визначений перелік
документів, які підтверджують митну
вартість товару.

Для підтвердження заявленої митної
вартості товару під час проведення
митного контролю та митного оформлення
позивачем разом з ВМД надано наступні
документи:

1. Облікова картка суб'єкта ЗЕД
№110/2013/0001124 від 06.06.2013;

2. Накладна УМВС №03363477 від 29.06.2014;

3. Платіжне доручення №11 від 18.06.2014;

4. Рахунок-фактура №75441769 від 29.06.2014;

5. Рахунок на попередню оплату
№65048768 від 16.06.2014;

6. зовнішньоекономічний контракт
№ 13025736 від 19.12.2013;

7. додаткові угоди №1 від 19.12.2013; №2
від 21.01.2014;

8. додатки №2 від 19.12.2013; №14 від
10.06.2014;

9. Довідка радіологічного контролю
№2719 від 29.06.2014;

10. Сертифікат про походження
товаруВУІІА від 29.06.2014;

11. Сертифікат якості №р5028 від
29.06.2014;

12. Копія декларації країни
відправлення №14336/290614/0024569 від 29.06.2014.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган,
відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ має право:

1) упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів
інших країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені
цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності (стаття 17 та
додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Відповідно до ст. 337 МКУ, перевірка
документів та відомостей, які
подаються органам доходів і зборів під
час переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій шляхом проведення:

- формато-логічного контролю;

- контролю співставлення;

- контролю із застосуванням
системи управління ризиками та в інші
способи, передбачені цим Кодексом.

За нормою ч. 1 ст. 320 МК України форми та
обсяги контролю, достатнього для
забезпечення додержання законодавства
з питань державної митної справи та
міжнародних договорів України при
митному оформленні, обираються
митницями (митними постами) на підставі
результатів застосування системи
управління ризиками. Зазначена норма
відповідає п.6.4 Загального додатку до
Міжнародної конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур (Закон
України від 15.02.2011 № 3018-VI), згідно з яким
митна служба застосовує метод аналізу
ризиків для визначення осіб та товарів,
в тому числі транспортних засобів, що
підлягають перевірці, та ступеня такої
перевірки.

На підставі частини 4 ст. 337 МК України
автоматизованою системою аналізу
управління ризиками за результатами
формато-логічного контролю по МД
№110050004/2014/003261 від 04.07.2014 р. згенеровано
обов'язкову форму контролю - Контроль
правильності митної вартості товарів.
Можливе заниження митної вартості
товару. Здійснити перевірку
правильності митної вартості,
звернувши увагу на вартість ідентичних
або подібних товарів.

Відповідно до п.4.1 ст. 54 МК України
контроль заявленої декларантом митної
вартості товарів здійснюється шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідно пунктів 4 та 5 ч. 2 ст. 53 МК
України документами, які підтверджують
митну вартість є банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару, інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

В результаті контролю відповідачем
було встановлено, що рахунок-фактура
№75441769 від 29.06.2014 р. не містить дані про
умови та строки оплати поставки.
Відповідно п. VI. угоди № 13025736 від 19.12.2013
передбачена 100 % передплата. Вартість
партії арматури №12 згідно наданого
рахунку складає 5 470 500,00 російських
рублів.

Згідно з додатком №14 від 10.06.2014 до
зовнішньоекономічного договору умови
поставки є неоднозначними, оскільки
поряд з умовами поставки DAF-кордон
БР/Україна передбачено, що можлива
поставка на умовах FCA (Жлобин), ціна
товару погоджена в додатках не
змінюється.

Відповідно до умов поставки DAF
(Інкотермс 2000) передбачено, що термін
"поставка до кордону" означає, що
продавець виконав свої обов'язки щодо
поставки, коли товар, що пройшов митне
очищення для експорту, але ще не для
імпорту, наданий у розпорядження
покупця не розвантаженим на прибулому
транспортному засобі в названому місці
та пункті на кордоні, але перед митним
кордоном суміжної країни. При цьому,
Правилами Інкотермс 2000 передбачено, що
якщо сторони бажають покласти на
продавця обов'язки щодо розвантаження
товару з прибулого транспортного
засобу та всі ризики й витрати такого
розвантаження, це має бути чітко
обумовлено шляхом включення
відповідного застереження до договору
купівлі-продажу.

Поряд із зазначеним умови поставки FCA
(Інкотермс 2000) означає, що продавець
здійснює поставку товару, який пройшов
митне очищення для експорту, шляхом
передання призначеному покупцем
перевізнику у названому місці. Вибір
місця поставки впливає на зобов'язання
щодо завантаження й розвантаження
товару у такому місці. Якщо поставка
здійснюється на площах продавця,
продавець відповідає за завантаження.
Якщо ж поставка здійснюється в іншому
місці, продавець не несе
відповідальності за розвантаження
товару. Отже, продавець за даними
умовами поставки немає зобов'язань
щодо перевезення та страхування
товару. Цей термін може бути
застосований незалежно від виду
транспорту, включаючи змішані
перевезення.

Банківський рахунок підприємства -
експортера: р/с №071, зазначений в
наданому рахунку-фактурі №75441769 від
29.06.2014, не відповідає рахунку
зазначеному в розділі XII «Юридичні,
поштові адреси та банківські реквізити
сторін» зовнішньоекономічного
договору № 13025736 від 19.12.2013, а також
рахунку одержувача №097,
зазначеному в платіжному дорученні на
попередню оплату №11 від 18.06.2014 .

Рахунок-фактура №75441769 від 29.06.2014
містить банківські реквізити
імпортера ПАО ВТБ Банк м. Київ, що також
не відповідає даним угоди та
платіжного доручення №11 від 18.06.2014, в
яких зазначені реквізити банка
платника АТ «УкрСіббанк», м. Харків.

Крім зазначеного, надані до митного
оформлення декларація відправника
№14336/290614/0024569 від 29.06.2014 та сертифікат
про походження ВУUА від 29.06.2014 не
містить дані щодо довжини арматури (Н/Д
згідно рахунку № 75441769). В сертифікаті
якості зазначено перший сорт арматури.
У рахунку №75441769 - «мелкий сорт» , тобто
наявні неповні дані та протиріччя в
якісних та фізичних показниках
оцінюваного товару.

Наведені дані унеможливлюють
проведення контролю числового
значення заявленої митної вартості
відповідно до п.4 статті 54 МК України.

Згідно ст. 58 МК України митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари.

Крім зазначеного, контроль
співставлення - це автоматизоване
порівняння даних, які містяться в
митних деклараціях або інших
документах, поданих для митного
контролю або митного оформлення, з
даними, які містяться в електронних
копіях митних декларацій та інших
документах, що надходять з митних та
правоохоронних органів суміжних
держав; в уніфікованих електронних
дозвільних документах, що надходять з
інших державних органів, та інших
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою достовірності даних, що
перевіряються.

Зазначена форма контролю полягає в
співставленні даних про вартість
товарів, які заявляє декларант, з
даними про вартість таких товарів, які
містяться в інших електронних
документах, наявних у митного органу на
момент здійснення митного оформлення
оцінюваних товарів.

Отже, згідно з ч. 3 ст. 337 МК України
відповідачем було проведено контроль
співставлення - порівняння заявленої
митної вартості товару - 15,63 рос.руб./кг
(5,40 грн./кг) із даними, які містяться в
електронній копії МД №/2014/000488 від
10.02.2014 р., за якою ввозився такий самий
товар за ціною - 17,6 рос.руб/кг (6,08грн./кг).

Вищезазначені обставини призвели до
сумніву у правильності визначення
митної вартості товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі
якщо документи, зазначені у ч.2 цієї
статті, містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати
додаткові документи.

Отже, у відповідача при здійсненні
митного контролю були достатні законні
підстави для запиту додаткових
документів для підтвердження
заявленої позивачем митної вартості
товару.

Відповідно до ч.4 ст.57 МК України
застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
та 60 цього Кодексу. Під час
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. При цьому, ч.5 ст.55 МК
України визначено, що декларант може
провести консультації з органом
доходів і зборів з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в митному
органі. Частиною 6 цієї ж статті
передбачено, що на вимогу декларанта
консультації проводяться у письмовому
вигляді.

Між позивача та відповідачем
проводилась процедура консультацій,
тобто обмін наявною інформацією, в
усному та електронному порядку, про що
свідчать електронні повідомлення та
дані гр.33 оскаржуваного рішення про
визначення митної вартості товару.

Під час митного контролю та митного
оформлення посадовою особою митниці з
урахуванням положень ст. 53 МК України
декларанту надіслано електронне
повідомлення про необхідність надати
(за наявності) додаткові документи для
підтвердження митної вартості за ВМД
№110050004/2014/003261, з відповідним
обґрунтуванням вищезазначених підстав
для запиту додаткових документів, а
саме:

1) каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару;

2) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини;

3) виписку з бухгалтерської
документації.

При цьому, перелік запитуваних
документів відповідає переліку,
передбаченому ч. 3 ст. 53 МКУ. Документи,
не передбачені вимогами статті 53
Митного кодексу України від позивача
не вимагались.

Також позивача додатково було
повідомлено, що згідно ч.6 ст. 53 МК
України декларант за власним бажанням
може подати додаткові наявні у нього
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товару.

Однак, електронним повідомленням від
04.07.2014 позивач відмовився від подання
додаткових документів.

Відповідно до статті 52 МК України
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах
другій-четвертій ст.53 МК України, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

У відповідності до вимог Митного
кодексу України, а також враховуючи
Методичні рекомендацій щодо роботи
посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом ДМСУ від
13.07.12 №362, відповідачем проаналізована
інформація, наявна у митного органу та
прийнято рішення про коригування
митної вартості товару №110050004/2014/000059/1
від 04.07.2014, за другорядним методом 2а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів.

Відповідно до ч.2 ст.59 МК України при
застосуванні методу 2а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому, під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

При цьому, згідно з ч.1, 2 ст. 61 МК України
передбачено застереження щодо
застосування методів 2а) та 2б), зокрема
товари не вважаються ідентичними або
подібними (аналогічними) оцінюваним,
якщо вони не вироблені в тій же країні,
що і товари, які оцінюються. Товари,
виготовлені не виробником оцінюваних
товарів, а іншою особою, беруться до
уваги лише у разі, якщо немає ні
ідентичних, ні подібних (аналогічних)
товарів, виготовлених особою -
виробником товарів, що оцінюються.

При коригуванні митної вартості товару
відповідачем застосовано другорядний
метод визначення митної вартості - 2-а -
метод за ціною договору щодо
ідентичних товарів відповідно до
наявної у митного органу інформації
щодо вартості оцінюваного товару,
раніше ввезеного, відповідно до
положень статті 59 МК України. Митну
вартість скориговано із врахуванням
хімічного складу, марки товару,
виробника та країни виробництва,
інформації про призначення товару та
за основу взято ціну операції з
ідентичним товаром, оформленим за МД
№/2014/000488 від 10.02.2014 на рівні - 17,6
рос.руб/кг (6,08грн./кг).

Отже, на підставі вищезазначеного,
рішення відповідача про коригування
митної вартості товарів №110050004/2014/000059/1
від 04.07.2014 є таким, що відповідає
вимогам чинного законодавства,
прийнятим у спосіб та в межах
повноважень, наданих органам доходів і
зборів законодавством та цілком
обґрунтованим, про що свідчать дані гр.
33 цього рішення.

Відповідно до частин 7-9 статті 55 МК
України у випадку незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього кодексу.
Строк таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються.

У разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів орган доходів і зборів
розглядає подані додаткові документи і
протягом 5 робочих днів з дати їх
подання виносить письмове рішення щодо
визнання заявленої митної вартості та
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості або надає
обґрунтовану відмову у визнанні
заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів. У
такому випадку надана фінансова
гарантія відповідно повертається
(вивільнюється) або реалізується в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом.

На підставі вищезазначених норм
матеріального права, а також
враховуючи те, що товар, митна вартість
якого визначена за оскаржуваним
рішенням про коригування митної
вартості товарів №110050004/2014/000059/1 від
04.07.2014, оформлений позивачем за
деклараціями №110050004/2014/003288 від 04.07.2014;
№110050004/2014/003303 від 07.07.2014; №110050004/2014/003378
від 09.07.2014 та №110050004/2014/003407 від 10.07.2014 під
гарантійні зобов'язання, то термін для
подання позивачем додаткових
документів закінчувався 22.09.2014; 25.09.2014;
27.09.2014 та 28.09.2014 відповідно.

Позивач листом від 02.09.2014 р. № 0417
звернувся до відповідача та надав
додаткові документи в порядку ст.55 МК
України, зокрема: копію інформаційного
листа від 27.08.14 №91/1759; копію
інформаційного листа від 01.09.14 №91/1778;
копію додаткової угоди від 10.02.14 №5 до
контракту від 19.12.13 №13025736; копію
рахунків-фактур від 29.06.2014 № 75441769, від
30.06.2014 № 75441887, від 03.07.2014 № 75442422, від
04.07.2014 № 75442511, від 05.07.2014 № 75442599; копії
сертифікатів про походження товарів
від 29.06.2014 № ВУUА, від 30.06.2014 №
ВУUА, від 03.07.2014 №BYUА, від
04.07.2014 № BYUА , від 05.07.2014 № BYUА ;
копії сертифікатів якості від 29.06.2014 №
№р5028, від 30.06.2014 №р5091, від 03.07.2014 №р5207,
від 04.07.2014 №р5259, від 05.07.2014 №р 5301; копії
митних декларацій від 04.07.2014
№110050004/2014/003288, від 07.07.2014 №110050004/2014/003303,
№110050004/2014/003378, від 09.07.2014
№ 110050004/2014/003407.

Відповідачем було розглянуто
зазначене звернення та листом від
11.09.2014 №5779/04-50-52 надано обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої позивачем
митної вартості через відсутність
правових підстав для скасування
рішення про коригування митної
вартості товару №110050004/2014/000059/1 від
04.07.2014 р.

Відмова обґрунтована тим, що надіслані
позивачем копії рахунків-фактури,
сертифікатів про походження товару,
сертифікатів якості товару надавалися
позивачем під час проведення митного
контролю та митного оформлення ВМД від
04.07.2014 №110050004/2014/003288, від 07.07.2014 №
110050004/2014/003303, №110050004/2014/003378, від 09.07.2014 №
110050004/2014/003407.

Лист виробника товару від 01.09.2014 №91/1778
містить роз'яснення щодо діючого
розрахункового рахунку ОАО «БМЗ -
Управляющая компания холдинга
«Белорусская металлургическая
компания» та його помилкового
зазначення у всіх рахунках-фактурах,
наданих до митного оформлення вказаних
митних декларацій.

Проте, розбіжності виявлені в
банківських реквізитах не спростовані
наданою копією додаткової угоди від
10.02.2014 р. №5, якою було внесено
доповнення до контракту від 19.12.2013 р.
№13025736 щодо додання до існуючих і інших
розрахункових рахунків покупця товару
у інших банківських установах.
Відповідно до п.2 додаткової угоди №5,
зазначена додаткова угода є
невід'ємною частиною договору та
вступає в дію з моменту підписання.

Отже, на час здійснення митного
контролю (04.07.2014) зазначена додаткова
угода існувала та відповідно до
положень ч.2 ст.53 МК України мала бути
надана як обов'язковий документ.

Проте, зазначена додаткова угода не
надавалась позивачем як
підтверджуючий документ і під час
проведення консультацій з приводу
обрання методу визначення митної
вартості товару.

Відповідно до положень статті 264 МК
України, з моменту прийняття органом
доходів і зборів митної декларації
вона є документом, що засвідчує факти,
які мають юридичне значення, а
декларант або уповноважена ним особа
несе відповідальність за подання
недостовірних відомостей, наведених у
цій декларації. Декларант та
уповноважена ним особа несуть
установлену цим Кодексом та іншими
законами України відповідальність за
подання недостовірних відомостей,
внесених ними до митної декларації.

У митних деклараціях від 04.07.2014
№110050004/2014/003288, від 07.07.2014 № 110050004/2014/003303,
№110050004/2014/003378, від 09.07.2014 № 110050004/2014/003407
позивачем також заявлені відомості про
банківські реквізити імпортера (ПАТ
"УКРСИББАНК"), що не відповідають
змінам, внесеним додатковою угодою №5
(ПАО ВТБ Банк), яка є невід'ємною
частиною зовнішньоекономічного
контракту з дати її підписання.

Враховуючи зазначене, у митних
деклараціях від 04.07.2014 №110050004/2014/003288,
від 07.07.2014 № 110050004/2014/003303, №110050004/2014/003378,
від 09.07.2014 № 110050004/2014/0034 позивачем
заявлено недостовірні відомості про
здійснення оплати за товар.

В наданому платіжному дорученні від
18.06.14 №11 в гр.56 «Банк посередник»
зазначено реквізити отримувача
вантажу-ОАО «Сбербанк России», счет-
, SWIFТ-код 044525225.

Інформація про ці банківські реквізити
не зазначена в жодному з наданих
відповідачу документів.

Згідно розділу XII контракту від 19.12.13
№13025736 «Юридичні та поштові адреси та
банківські реквізити сторін" Покупець
(ТОВ «КОМПАНІЯ СЕВЕКО») має наступні
рахунки у Банку посереднику: ОАО
«Промсвязьбанк», Москва, Россия, Бик
044525555, ИНН , к/с в ОПЕРУ
Московского ГТУ Банка России, SWIFТ -код:
РRMSRUMM.

У наданій копії додаткової угоди від
10.02.2014 р. №5 як Банк-посередник
зазначено - ОАО «Банк ВТБ», Москва,
Россия, Бик 044525187, ИНН , к/с
в ОПЕРУ Московского ГТУ
Банка России, SWIFТ-код :VTBRRUMM.

Відповідно до положень частини другої
статті 58 МК України, метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірно.

Враховуючи результати перевірки,
невідповідність відомостей про
здійснення оплати за товар у наданих
документах та заявлених до митного
оформлення, у відповідача були
відсутні підстави для визнання митної
вартості, заявленої декларантом, та
скасування Рішення від 04.07.2014 №
110050004/2014/000059/1.

Крім зазначеного, є необґрунтованими
доводи позивача про те, що митницею
пропущений строк відповіді в порядку
ст.55 МК України, а тому відповідно до ч.10
ст.55 МК України, вважається, що
декларантом митну вартість товарів
визначено правильно, з наступних
підстав, які повідомлені митницею у
листі від 06.10.2014 №6309/04-50-52.

Частиною 9 статті 55 МКУ передбачено, що
у разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів митний орган розглядає
подані додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільнюється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Відповідно до вимог 253 Цивільного
кодексу України перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Лист ТОВ «Компанія СЕВЕКО» від 02.09.2014 №
0417 Дніпропетровською митницею
Міндоходів отримано 05.09.2014 (п'ятниця).
Перебіг строку для його розгляду
розпочався 08.09.2014 (понеділок) і останній
строк розгляду звернення припадав на
12.09.2014.

Лист - відповідь на зазначене звернення
підготовлено 11 вересня 2014 року, що
відповідає строкам, які встановлені ч. 9
статті 55 МК України.

Згідно з п.208 Типової інструкції з
діловодства у центральних органах
виконавчої влади, Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
органах виконавчої влади, затвердженою
постановою КМУ від 30.11.2011 №1242, днем
виконання завдань, визначених в актах
органів державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим і
дорученнях вищих посадових осіб, та
виконання запитів, звернень, а також
кореспонденції Верховної Ради України
вважається день реєстрації в установі
вихідних документів про виконання
завдань.

Враховуючи те, що поштове відправлення
з оригіналом листа-відповіді надіслано
шляхом простого поштового
відправлення, без застосування
рекомендованого поштового
відправлення з повідомленням, то дата
штампа поштового відділення, яке
зареєструвало даний лист, не є доказом
того, що митницею було порушено строки
розгляду надісланих додаткових
документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевказане, суд приходить
до висновку, що протягом судового
розгляду справи відповідач довів
правомірність оскаржуваного рішення
про коригування митної вартості
товару.

У зв'язку з цим суд не вбачає законних
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Повний текст постанови складено
12 листопада 2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 12 листопада 2014
року. Суддя З оригіналом згідно.
Помічник судді В.М.
Олійник
В.М. Олійник
Е.Г. Лоба