Справа № 815/2265/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2265/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В.,
Танасогло Т.М.,

за участю секретаря - Іленка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року, у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Намікс»
до Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року позов ТОВ «Намікс» - задоволено, а
саме визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
20.11.2013р. №, №, №, від
13.11.2013р. №.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням податковим органом подано
апеляційну скаргу з якої вбачається
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права, а тому просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що
висновок суду першої інстанції не
відповідає встановленим обставинам у
справі, так як в ході проведених
документальної позапланової виїзної
перевірки та камеральної перевірки з
податку на додану вартість за
серпень-вересень 2013 року, встановлено
порушення податкового законодавства, а
саме порушення порядку подання
декларації з ПДВ та завищення
від»ємного значення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом, на підставі наказу
№1025 від 24.10.2013р., направлення №833, у
відповідності до п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК
України, в період з 24.10.2013р. по 06.11.2013р.,
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ТОВ «Намікс» з питань
достовірності нарахування від'ємного
значення ПДВ за серпень 2013 року, за
результатами якої складено акт
№2559/15-53-15-514/37549213 від 11.11.2013 року, в ході
якої встановлено порушення: ст.1,2,3,8,9 ЗУ
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а саме завищення
від'ємного значення суми ПДВ у серпні
2013р., у розмірі 5955427 грн.; завищення
залишку від'ємного значення
попереднього звітного періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного періоду у
серпні 2013 року на суму ПДВ 2120675грн.; п.3
ст.8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» не
прийнято відповідних заходів щодо
організації збереження первинних
документів бухгалтерського та
податкового обліку протягом
встановленого законом терміну,
порушено право посадових осіб ДПІ, в
частині проведення платником
інвентаризації основних фондів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, у т.ч. зняття залишків ТМЦ, та у
частині ненадання під час перевірки
регістрів бухгалтерського обліку,
пов'язаних з обчисленням і сплатою
податків, порушено термін подання
декларації з ПДВ за серпень 2013 року.

В результаті перевірки податковим
органом прийнято податкові
повідомлення -

рішення від 20.11.2013р., а саме:

- №, яким за порушення п.198.2,
198.3,198.6 ст.198, п. 200.4, 200.3, 200.2, 200.1 ст.200,
ст.201 п.201.12 ПК України, зменшено розмір
від'ємного значення суми ПДВ за серпень
2013р. на 2120675 грн. та 5955427грн., що разом
складає 8076102 грн.;

- №, яким за порушення ст.121
п.121.1 абз.2 розд.2 ПК України, нарахована
штрафна санкція у сумі 1020 грн.;

- № , яким за порушення ст.49
п.49.18.1 ПК України, застосована штрафна
санкція 170 грн..

Також, 22.10.2013р. за результатом
камеральної перевірки даних
задекларованих у податковій звітності
з ПДВ ТОВ «Намікс» за вересень 2013р.,
складено акт №2229/22-8/37549213, яким
встановлено порушення п.46.1, п.46.5, ст.46 ПК
України, п.4.6.1 п.п.4.6.3. п.п.4.6.4, п.п.4.6.5,
п.п.4.6.6, п.п.4.6.7, пп.4.6.8 п.4 Порядку
заповнення та подання податкової
звітності з ПДВ, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України №1492 від
25.11.2011р., що призвело до заниження
зобов'язань з ПДВ на суму 13675630грн.

В результаті перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ на суму 13675630грн. та накладено
штраф у сумі 3418907,50 грн.

В ході адміністративного оскарження
скарги позивача залишено без
задоволення.

За наслідком встановлених обставин
судом першої інстанції, з яким
погоджується судова колегія, зроблено
висновок щодо відсутності з боку
позивач порушення вимог податкового
законодавства, з наступних підстав.

Згідно п.44.5. ст..44 ПК України, у разі
втрати, пошкодження або дострокового
знищення документів, зазначених в
пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник
податків зобов'язаний у п'ятиденний
строк з дня такої події письмово
повідомити контролюючий орган за
місцем обліку в порядку, встановленому
цим Кодексом для подання податкової
звітності, та контролюючий орган, яким
було здійснено митне оформлення
відповідної митної декларації.

Відповідно до ч.3 п.44.5 ст.44 ПК України,
платник податків зобов'язаний
відновити втрачені документи протягом
90 календарних днів з дня, що настає за
днем надходження повідомлення до
контролюючого органу. У разі
неможливості проведення перевірки
платника податків у випадках,
передбачених цим підпунктом, терміни
проведення таких перевірок
переносяться до дати відновлення та
надання документів до перевірки в
межах визначених цим підпунктом
строків.

Пунктом 121.1 ст.121 ПК України, до
платників податків, які не забезпечили
зберігання первинних документів,
облікових та інших регістрів,
бухгалтерської та статистичної
звітності, інших документів з питань
обчислення і сплати податків та зборів
протягом установлених статтею 44 цього
Кодексу строків їх зберігання та/або
ненадання платником податків
контролюючим органам оригіналів
документів чи їх копій при здійсненні
податкового контролю у випадках,
передбачених цим Кодексом, - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 510
гривень.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Колегією встановлено, що 26.09.2013р.
директор ТОВ «Намікс» Тумбрукакі В.Р.
звернувся до Таїровського ВМ
Київського РВ ОМУ ГУМВС України з
заявою про виявлення відсутності
документів: податкових накладних,
видаткових накладних, вантажно-митних
накладних, ТТН, актів виконаних робіт,
договорів, виписки банку за період часу
з серпня по вересень 2013р., на що надана
відповідь б/н б/д, що дані відомості не
внесені до ЄРДР, так як не містять ознак
кримінального правопорушення.

За даним фактом позивачем 27.09.2013р.
подано до ДПІ у Приморському районі м.
Одеси заяву №27-9/13, у якій повідомляло
останнього про втрату документів
фінансово-господарської діяльності за
серпень-вересень 2013р.

В результаті втрати документів позивач
вживав заходи для відновлення
вантажних митних декларацій за серпень
2013 року та інших документів.

Таким чином, товариством виконано
вимоги вищезазначених норм
направлених на повідомлення
податкового органу щодо втрати
документів, а саме 27.09.2013р. подано заяву
до ДПІ про втрату документів та вжито
заходи на їх відновлення.

Тому до спливу 90 днів, тобто 26 грудня
2013р., відповідач не мав правових
підстав для прийняття податкового
повідомлення - рішення №, яким за
порушення ст.121 п.121.1 абз.2 розд.2 ПК
України нарахована штрафна санкція, у
сумі 1020 грн., в зв'язку з чим вказане
рішення є протиправним.

Також п.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України
передбачено, що податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Так, між сторонами укладено договір
№131120121 від 13.11.2012р. про визнання
електронних документів, предметом
якого є визнання поданих документів
(податкової звітності, реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних з ПДВ та інших звітних
податкових документів) та у Розділі 6 п.
3 вказаного договору зазначено, що він
діє до закінчення строку чинності
посилених сертифікатів відкритих
ключів.

Пунктом 4 Договору передбачено, що
орган ДПС має право розірвати договір в
односторонньому порядку у випадку
ненадання платником податків нового
посиленого сертифікату відкритого
ключа замість скасованих або у разі
зміни платником місця реєстраціє.

Колегією встановлено, що 19 вересня 2013р.
позивачем подано Декларацію з ПДВ за
серпень 2013р. в електронному вигляді, та
як вбачається з квитанції №1 остання не
прийнята та у Рядку «Виявлені помилки»
зазначено «Для платника податків
заборонено прийом звітності по
електронній пошті. Можливо відсутній
договір з ДПСУ».

Представники відповідача не надали
пояснень причин не прийняття
Декларації, та як пояснив представник
позивача: «сертифікати відкритого
ключа після укладання Договору №131120121
від 13.11.2012р. не змінювались».

Також, судом не зібрано доказів
підтвердження зміни позивачем місця
знаходження, яке було на час укладання
договору: м. Одеса, вул. Сонячна, б. 5 та
залишається на цей час незмінним.

Враховуючи, що позивач подав у
встановлений зазначеними нормами
строк декларацію з ПДВ за серпень 2013р.,
однак остання безпідставно не прийнята
з незалежних від позивача обставин, то
колегія вважає, що відповідачем
неправомірно прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким за
порушення ст.49 п.49.18.1 ПК України
застосована штрафна санкція 170 грн.

У зв'язку з неприйняттям ДПІ у
Приморському районі м. Одеси звітності
в електронному вигляді, позивач
спрямував поштою 19.09.2013р. у паперовій
формі Декларації з ПДВ за серпень 2013р.,
разом з дискетою, яка отримана
відповідачем 20.09.2013р., що не
заперечувалось представниками
відповідача та підтверджується копією
повідомлення про отримання
рекомендованого листа.

Однак, декларація не прийнята
відповідачем з підстав «Не
встановлення місцезнаходження,
підтверджує невідповідність
обов'язкових реквізитів в податковій
декларації, яка втрачає статус
податкової звітності" про що 23.09.2013р.
складено лист №9329/10/1553-18-4-10, який не
вручено позивачу, тобто останній не був
повідомлений належним чином про не
прийняття його декларації за серпень
2013р.

Судом не зібрано доказів того, що
адреса зазначена позивачем у
Декларації з ПДВ - м. Одеса, вул..
Сонячна, б. 5, не відповідає його
місцезнаходженню та внесенню запису до
ЄДРПОУ, а тому колегія вважає, що
відповідачем безпідставно не прийнято
декларацію за серпень 2013р.

Позивач уклав з третього разу договір
з ДПІ у Приморському районі м. Одеси
№021020132 від 02.10.2013р. про визнання
електронних документів.

Тому, 22 жовтня 2013р. позивач подав до ДПІ
у Приморському районі м. Одеси
Декларацію з ПДВ за серпень 2013р. в
електронному вигляді, яка прийнята, що
визнається представником відповідача,
та у рядку 21.1 «значення рядка 20.2
декларації попереднього звітного
періоду» зазначено суму 5955427 грн., а у
рядку 21.2 «значення рядка 24 декларації
попереднього звітного періоду»
зазначено суму 2161476 грн., а у рядку 20.2.
«Зарахування від'ємного значення
різниці поточного звітного періоду до
складу податкового кредиту наступного
звітного періоду» зазначено суму 5955427
грн.

В той же день 22.10.2013р. працівник ДПІ у
Приморському районі м. Одеси під час
проведення камеральної перевірки
декларації з ПДВ за вересень 2013р.
подану ТОВ «Намікс» в електронному
вигляді та прийняту 16.10.2013р., в акті
перевірки №2229/22-8/37549213 дійшла висновку
про заниження позивачем податкових
зобов'язань на суму ПДВ 13675630 грн.

Дана сума недоплати нарахована у з'язку
з тим, що перевіряючий вважав
Декларацію з ПДВ за серпень 2013р., подану
у паперовому вигляді до ДПІ 20.09.2013р.
неприйнятою, про що сповіщено ТОВ
«Намікс», та з урахуванням того, що у
Декларації з ПДВ за вересень 2013 року, у
рядку 21.1. «значення рядка 20.2 декларації
попереднього звітного періоду»
вказана сума 5955427грн., а у рядку 21.2
«значення рядка 24 декларації
попереднього звітного періоду»
вказана сума 7 721 153грн., що разом складає
суму 13676580 (вказана у рядку 21 «залишок
від'ємного значення попереднього
періоду що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного періоду), в той час як в
попередньому періоді - за серпень 2013р.
податкова декларація не подавалась,
однак колегія вважає це помилкою.

В даному випадку судом не зібрано
доказів, що на час складання акту
перевірки №2229/22-8/37549213 від 22.10.2013р.,
Декларація з ПДВ за серпень 2013р. подана
ТОВ «Намікс» 22.10.2013р. в електронному
вигляді не прийнята, а тому не могла
враховуватися перевіряючим під час
складення акту.

Тому перевіряючим безпідставно не
враховані дані електронної Декларації
за серпень 2013 року, що призвело до
прийняття 13.11.2013р. податкового
повідомлення-рішення №, яке суд
вважає протиправним.

За фактом прийняття податкового
повідомлення-рішення №, яким за
порушення п.198.2, 198.3,198.6 ст.198; п.200.4, 200.3,
200.2, 200.1ст.200; ст..201 п.201.12 ПК України,
товариству зменшено розмір від'ємного
значення суми ПДВ, у загальному розмірі
8076102грн., колегія зазначає.

Колегія вважає, що останнє прийнято
протиправно, так як сума 2120675грн., що
входить до загальної суми, яку
податковим органом знято з від'ємного
значення ПДВ за серпень 2013 року, знята з
кредиту податковим повідомленням
рішенням № від 15.08.2013 року, проте
вказане податкове повідомлення -
рішення оскаржено до суду ТОВ «Намікс»
та є неузгодженим податковим
зобов'язанням визначеним податковим
органом, а тому колегія вважає, що до
узгодження цієї суми позивач мав право
включати вказану суми до податкового
кредиту, до набрання законної сили
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014 року,
у справі №815/6133/13-а, за позовом ТОВ
"Намікс" до ДПІ у Приморському районі м.
Одеси про скасування податкового
повідомлення-рішення від 15 серпня 2013
року № , якою позов ТОВ «Намікс»
задоволений повністю, а податкове
повідомлення - рішення скасоване.

Також, 16.10.2013 року ТОВ «Намікс» подано
декларацію за вересень 2013р., у рядку 21.1
«значення рядка 20.2 декларації
попереднього звітного періоду»
зазначено суму 5955427грн., що входить до
загальної суми, а у рядку 21.2 «значення
рядка 24 декларації попереднього
звітного періоду» зазначено суму 7721153
грн.

Судом встановлено, що ТОВ «Намікс»
подало 22 жовтня 2013 року в електронному
вигляді декларацію з ПДВ за серпень 2013
року, у рядку 19 «від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного періоду"
зазначено суму 5955427грн.

Причиною виникнення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту є залишки імпортованого
товару.

Згідно п.п.78.1.8. п.78.1 ст.78 ПК України, якщо
платником подано декларацію, в якій
заявлено до відшкодування з бюджету
податок на додану вартість, та/або з
від'ємним значенням з податку на додану
вартість, яке становить більше 100 тис.
гривень, то здійснюється документальна
позапланова перевірка. Документальна
позапланова перевірка з підстав,
визначених у цьому підпункті,
проводиться виключно щодо законності
декларування заявленого до
відшкодування з бюджету податку на
додану вартість та/або з від'ємного
значення з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

Враховуючи, що ТОВ «Намікс»
задекларувало в жовтні 2013 року від'ємне
значення з податку на додану вартість
за серпень 5955427грн., тому проведена
документальна позапланова перевірка.

Податковим органом на адресу позивача
спрямована вимога №13408/10/1505 від 24.10.2013р.,
у якій, з посиланням на п.п.20.1.5 п.20.1 ст.20
ПК України, просив призначити
інвентаризацію основних засобів,
товарно-матеріальних цінностей,
ознайомити з наказом про призначення
інвентаризації, результати
інвентаризації надати до перевірки, а
також документи на право власності або
оренди основних фондів, складських
приміщень, офісу, оборотно-сальдові
відомості по матеріальним рахункам (10 з
розшифровкою по номенклатурі
20,26,28,01,02..) на дату складення
результатів інвентаризації, товарно -
транспортні накладні за період серпень
2013р. включно, бухгалтерську довідку про
стан позабалансового рахунку на дату
перевірки, наказ про облікову політику
підприємства.

Позивачем надано відповідь від 31.10.2013р.,
у якому повідомлялося про втрату
документів та неможливість їх надання.

Однак, 04.11.2013р. товариством надано до
податкового органу, з супровідним
листом, копії ВМД (згідно реєстру) та
копію договору №11 від 03.01.2013р. з
автобазою ОДО «Чорноморгидрострой».

Таким чином, позивач до закінчення
перевірки надав перевіряючим копій ВМД
та договору оренди від 03.01.2013р.

У відповідності до ч.2 п.46.1 ст.46 ПК
України, митні декларації
прирівнюються до податкових
декларацій для цілей нарахування
та/або сплати податкових зобов'язань.
Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.

Згідно п.198.2. ст.198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу.

З поданої позивачем Декларації з ПДВ за
серпень 2013р., у рядку 12.1 «ПДВ сплачений
митним органам», зазначено суму -
5955277грн.

Пунктом 201.12 ст.201 ПК України
передбачено, у разі ввезення товарів на
митну територію України документом, що
посвідчує право на віднесення сум
податку до податкового кредиту,
вважається митна декларація, оформлена
відповідно до вимог законодавства, яка
підтверджує сплату податку.

Також, п.188.1. ст.188 ПК України
передбачено, що база оподаткування
операцій з постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п.198.6. ПК України, не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Пунктами 200.1.-200.4 ст.200 ПК України
встановлено, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Пунктом 206.1. ст.206 ПК України, під час
ввезення товарів на митну територію
України суми податку підлягають сплаті
до державного бюджету платниками
податку до/або на день подання митної
декларації безпосередньо на єдиний
казначейський рахунок, крім операцій,
за якими надається звільнення (умовне
звільнення) від оподаткування.

В матеріалах справи наявні копії
платіжних доручень на оплату ПДВ в
серпні 2013р. проведені обслуговуючим
банком .

Колегія вважає, що податковим органом
прийнято рішення до спливу 90 днів
встановлених вищезазначеними нормами ,
що є не обґрунтованим та підлягає
скасуванню.

Враховуючи вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАСУ, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
22 травня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання постанову в повному
обсязі, у відповідності до вимог ст.160
КАСУ.

Повний текст постанови складено 25.11.2014
року.

Головуючий:

О.В.
Яковлєв

Судді:

А.В. Бойко

Т.М.
Танасогло