Справа № 2а-7413/11/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року

Справа № 9104/128104/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Глушка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 07
вересня 2011 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі про спонукання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області звернулося в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Турківському районі в якому просило
зобов'язати відповідача включити в Акт
щомісячної звірки осіб, яким виплачено
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання витрати на виплату пенсії
по втраті годувальника ОСОБА_1 за
період з 01.04.2011 року по 31.05.2011 року на
загальну суму 10260,32 грн. для
відшкодування їх Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
на централізованому рівні.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07 вересня
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відповідно до п.5 ч. 3 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про виконання невчиненої дії.
Тобто сторона самостійно обирає спосіб
відновлення свого порушеного права. В
даному випадку предметом позову було
спонукання до вчинення певних дій;
прийняття до відшкодування понесених
Пенсійним фондом витрат по виплаті
пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва, про що необхідно
скласти акт звірки та подати його
вищестоящій організації.

Сторони погодилися щодо механізму
відшкодування витрат на виплату пенсій
і постановою правління Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.03 №5-4/4
затвердили Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції 16.05.03 за №376/7697.
Даний Порядок визначає, що
відшкодування Пенсійному фонду
понесених ним витрат відбувається на
централізованому рівні.

Відповідно до п.5 Порядку органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника,
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат за особовими справами
потерпілого, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Тобто, загальна сума витрат, що
підлягає відшкодуванню, визначається
на рівні району шляхом внесеним сум у
акт щомісячної звірки.

Також апелянт зазначає, що пунктом 6
Порядку передбачено, що головні
управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
на підставі акту щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, узагальнюють і узгоджують
довідку про відшкодування Фондом
Пенсійному фонду України, витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, та до 20 числа
місяця, наступного за звітнім, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі довідки
головних управлінь Пенсійного фонду та
управлінь виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на централізованому рівні до
25 числа місяця, наступного за звітнім,
перераховують відповідні кошти
Пенсійному фонду ( п.7 Порядку).

Тому апелянт вважає, що судом не
з'ясовані правові відносини сторін та
не враховано, що неможливо стягнути на
централізованому рівні суми, не
включені в щомісячні акти звірки, які
складаються на територіальному рівні
та відповідно до Порядку на
центральний рівень передаються тільки
довідки про відшкодування Фондом
Пенсійному фонду витрат. Тому
помилково дійшов висновку, що
встановлене Порядком правило
підписання акту звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору, а
тому не врегульовує спірних відносин,
які виникли, у даному випадку. Оскільки,
в першій частині акту щомісячної
звірки витрат зазначається сума, яку
виплатив Пенсійний фонд, а в другій -
сума, яку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків приймає до
відшкодування.

На підставі наведеного просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Турківському
районі Львівської області не включило
в акти звірки за період з 01.04.2011 року по
31.05.2011 року суми пенсії, виплаченої гр.
ОСОБА_1за період з 01.04.2011 року по 31.05.2011
року в розмірі 10 260 грн. 32 коп.

Також судом з'ясовано, що ОСОБА_2одержав
травму на виробництві згідно акту № 3
про нещасний випадок на виробництві
від 08.05.2010 року на ТзОВ
«КомиКузэтИнтернешнл», Республіка
Комі, м. Усінск, що стало причиною
смерті згідно акту № З Н-1 від 08.05.2010
року. Управлінням Пенсійного фонду
України в Турківському районі
Львівської області ОСОБА_1 призначено
пенсію по втраті годувальника - смерті
чоловіка ОСОБА_2 відповідно до
протоколу № 129013 від 22.02.2011 року.

Постановляючи рішення суд першої
інстанції правильно зазначив, що
страхові виплати громадянам, трудове
каліцтво (професійне захворювання,
смерть) яким заподіяно на
підприємствах, розташованих на
території країн СНД, здійснюється за
нормами ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. 4 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
Угоди «Про гарантії прав громадян
держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення». Відповідно
до преамбули даної Угоди,
держави-учасниці СНД мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які набули право на пенсійне
забезпечення на їх (держав-учасниць)
території або на території інших
республік за період їх входження до
складу СРСР та реалізують це право на
території держав-учасниць СНД.

Статтею 1 зазначеної Угоди встановлено,
що пенсійне забезпечення громадян
держав-учасниць цієї Угоди та членів
їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави у якій вони
проживають. Статтею 3 Угоди
встановлено, що всі витрати, пов'язані
зі здійсненням пенсійного
забезпечення несе держава, яка
здійснює пенсійне забезпечення.
Взаємні розрахунки не проводяться,
якщо інше не передбачено взаємними
угодами.

Тому суд вірно вважав, що пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання, якщо страховий випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди, призначаються за законодавством
України і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст.ст. 21 та 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання» обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові,
внаслідок ушкодження його здоров'я або
у разі його смерті при настанні
страхового випадку, виплачуючи йому
або особам, які перебували на його
утриманні пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію, у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Відповідно до п. 16 статті
34 даного Закону виплата пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення, тобто відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання», якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно вважав, що
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, котра
стала інвалідом унаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої пенсії органами
Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Окрім того, суд вірно вказав, що
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України №5-4/4 від 04.03.2003
року «Про затвердження Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відповідно до п. п. 3, 4
якого відшкодуванню підлягають пенсії,
призначені відповідно до пунктів «а»,
«в», «г» ст. 26, ст. ст. 37, 38, та пенсії,
виплачені відповідно до ст.ст. 91, 92
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.
Відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Відповідно до п.п. 7, 8 Порядку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду. Пенсійний фонд та
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків до 30 числа місяця,
наступного за звітним, складають у двох
примірниках акт про проведене
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій, у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: 1) своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: а) допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; б)
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого; в) щомісяця грошову
суму в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно вважав, що сторони
згідно з Порядком відшкодування витрат
позбавлені права на проведення
розрахунків на своєму рівні. У разі
незгоди на підписання актів з боку
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, у судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції
вирішуватись повинні вимоги про
стягнення сум, а не про включення сум у
акти звірки, а відтак суд підставно
відмовив у задоволенні позову.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 07 вересня
2011 року по справі № 2а-7413/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

І.В. Глушко