Справа № 914/198/2012
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року

Справа № 159538/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді
Довга О.І.,

судді
Ліщинський А.М.

судді
Запотічний І.І.

секретар судового засідання
Дутка І.С.

за участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області14 лютого 2012
року у справі №914/198/2012, №2-а/914/72/2012 за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області, про
визнання неправомірним зменшення та
перерахунку пенсії по інвалідності
постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС,
та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В
И В:

Представник позивача звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області, в якому
просить визнати дії управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області по
невиконанню рішення суду та
безпідставне зменшення та виплату
пенсії позивачу із 01.11.2011 р. не згідно
норм ст.. 50 ч.1,ст.. 54 ч.4, ст.. 67 ч.3. Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а згідно
незаконних нормативно - правових актів
- неправомірними, визнати
розпорядження управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області № 139353 від
09.11.2011 р. не чинним. Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області проводити
виплату пенсії позивачу із 01.11.2011 р.
згідно розпорядження № 139353 від 10.11.2010 р.
та ст.. 50 ч.1,ст.. 54 ч.4, ст. 67 п.3 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
виплатити недоплачену пенсію в
розмірах, а саме згідно: ст.. 54 п.4, ст.. 67
п.3 - виходячи із 8-ми мінімальних пенсій
за віком, в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність встановленого Закону
України "Про державний бюджет на 2011 рік"
ст.50 п.1, ст.. 67 п.3 - виходячи із 50 %
мінімальної пенсії за віком, в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність встановленого
Законом України "Про державний бюджет
на 2011 рік".

В обґрунтування адміністративного
позову покликається на те, що позивач є
інвалідом II групи, є постраждалим від
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
та його захворювання пов'язане з
аварією на Чорнобильській АЕС.
Знаходиться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області. Відповідно
до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-7 від 28.02.1991 року, згідно
якого пенсії особам віднесеним до 1, 2, 3,
4 категорій встановлюються у вигляді:
державної пенсії: додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області 14
лютого 2012 року позов задоволено
частково, визнано дії по невиконанню
рішення Снятинського районного суду
від 05.07.2010 р: в частині зобов'язання
управління Пенсійного фонду Українив
Снятинському районі Івано-
Франківської області провести
перерахунок та виплачувати ОСОБА_2
державну та додаткову пенсії інваліда
2-ї групи, захворювання якого пов'язане
з наслідками аварії на ЧАЕС згідно
ст..ст.50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року -
неправомірними; скасовано
розпорядження управління ПФУ в
Снятинському районі №139353 від 09.11.2011р. В
решті позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
неправомірною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права, управління
Пенсійного фонду України подало
апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що відповідно до ст.63 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи"
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету.
Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" від 14.06.2011
встановлено, що у 2011 році положення
ст.39,50,51,52,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи із наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року визнано таким, що
відповідає Конституції України (є
конституційним), п.4 розділу VII
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
від 23.12.2010 р. №2857-УІ з наступними
змінами.

У зв'язку з чим пенсійні виплати,
передбачені Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в тому
числі і ті, розмір яких встановлено на
виконання судових рішень, здійснюється
в розмірах, визначених Постановою
Кабінету Міністрів України №745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету"від 06.07.2011 року

З врахуванням наведеного просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
спростовує, вважає її безпідставною та
просить залишити без задоволення.

Апелянт в судове засіданні
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
апелянта, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану постанову
слід залишити без змін.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_2 є інвалідом II групи,
захворювання пов'язане з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС І
категорії, що підтверджується
посвідченням серії .НОМЕР_1 від 14.02.2006
року та вкладкою до нього НОМЕР_2 від
14.02.2006 року, та перебуває на
відповідному обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі. Відповідно до
експертного висновку та витягу із акту
огляду МСЕК до довідки серії МСЕ № 164438
позивач є інвалідом II групи,
захворювання пов'язане з наслідками
аварії на ЧАЕС.

Згідно з розпорядженням № 139353 від
10.11.2010 р. ,виданим на виконання рішення
Снятинського районного суду від 05.07.2010
року, управлінням Пенсійного фонду в
Снятинському районі проведено
перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 з
врахуванням виплачених сум починаючи з
09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року. Рішення Снятинського
районного суду є чинним на даний час і
обов'язковим до виконання, оскільки
ніким не змінене і не скасоване. Пенсія
позивачу нарахована у відповідності до
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", які не змінені та не
виключені із закону.

Колегія суддів зазначає, що
відсутність бюджетного фінансування
зазначеного підвищення до пенсії, як на
причину невиконання покладених на
державу зобов'язань, колегія суддів до
уваги не приймає, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Дана правова позиція суду,
узгоджується із практикою
Європейського суду з прав людини, який
у своєму рішенні від 08 листопада 2005
року в справі «Кечко проти України»
зазначив, що держава самостійно
визначає, які надбавки виплачувати
своїм працівникам з бюджету. Держава
може вводити, припиняти або
закінчувати виплату цих надбавок.
Проте, якщо правове положення, що діє,
передбачає виплату певних надбавок, і
дотримані всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть
свідомо відмовляти в цих виплатах, поки
відповідне положення є таким, що діє (п.
23). Одночасно Європейський Суд з прав
людини не прийняв аргумент уряду
України щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
засобів як на причину невиконання
своїх зобов'язань (п. 26).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини», суди при розгляді справ
застосовують практику Європейського
Суду з прав людини як джерело права.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, ст. 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

У Х В А
Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області без
задоволення, а постанову Снятинського
районного суду Івано-Франківської
області від 14.02.2012року - без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвали законної сили, а у разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Запотічний
І.І.

Ліщинський А.М.