Справа № 2а-5534/09/6/0170
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/21251/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 10
грудня 2009 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2010
року в справі за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим до
Державної податкової адміністрації в
Автономній Республіці Крим, треті
особи: Джанкойська об'єднана державна
податкова інспекція в Автономній
Республіці Крим, Красноперекопська
об'єднана державна податкова інспекція
Автономної Республіки Крим, Державна
податкова інспекція в
Красногвардійському районі Автономної
Республіки Крим, Державна податкова
інспекція в місті Ялта Автономної
Республіки Крим, Державна податкова
інспекція в місті Євпаторії Автономної
Республіки Крим, Державна податкова
інспекція в місті Сімферополі
Автономної Республіки Крим про
стягнення переплати пенсії,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року Головне управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим звернулося в суд з
вказаним адміністративним позовом й
зазначало, що у квітні 2008 року
відповідач надав довідки про грошове
забезпечення осіб, звільнених зі
служби в органах податкової міліції, на
підставі яких було зроблено
перерахунок пенсій з 01 лютого 2008 року.

У подальшому третіми особами були
надані довідки про грошове
забезпечення, в яких розмір грошового
забезпечення вказаний у меншому
розмірі ніж у довідках Державної
податкової адміністрації в Автономній
Республіці Крим, на підставі яких було
зроблено перерахунок пенсії та
відповідно зменшено розмір пенсійного
забезпечення.

Посилаючись на те, що внаслідок
неправомірних дій відповідача було
здійснено переплату пенсійного
забезпечення 10 особам, просив стягнути
суму переплати 6 070,32 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10 грудня 2009 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2010
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 06 грудня 2012 року
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасовано та ухвалено нове
про задоволення позову.

Постановою Верховного Суду України від
14 березня 2013 року постанову Вищого
адміністративного суду України від 06
грудня 2012 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
касаційної інстанції.

Правовий висновок Верховного Суду
України у даній справі полягає в тому,
що стаття 65 України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» може бути застосована при
встановленні осіб, винних у порушенні
законодавства про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб, зазначених у цьому Законі, а також
у несвоєчасному оформленні або поданні
документів для призначення пенсії, у
видачі для оформлення пенсій
недостовірних даних і документів лише
у взаємозв'язку з відповідною нормою
цивільного, адміністративного або
кримінального права, які встановлюють
санкцією за такі порушення пенсійного
законодавства.

Відповідно до статті 244-2Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Головне управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим листом від 17 березня 2008
року звернулось до Державної
податкової адміністрації в Автономній
Республіці Крим із проханням надати
довідки про грошове забезпечення осіб,
які перебувають на пенсійному
забезпеченні, встановленого зразку.

Державною податковою адміністрацією в
Автономній Республіці Крим на
виконання зазначеного запиту листом
від 08 квітня 2008 року надано довідки про
грошове забезпечення станом на 01
лютого 2008 року, у тому числі відносно
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_13
На підставі зазначених довідок було
здійснено перерахунок пенсій з 01
лютого 2008 року.

У подальшому Джанкойською об'єднаною
державною податковою інспекцією в
Автономній Республіці Крим,
Красноперекопською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Автономної Республіки Крим, Державною
податковою інспекцією в
Красногвардійському районі Автономної
Республіки Крим, Державною податковою
інспекцією у місті Ялта Автономної
Республіки Крим, Державною податковою
інспекцією в місті Євпаторії
Автономної Республіки Крим, Державною
податковою інспекцією в місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим було надано нові довідки про
грошове забезпечення, в яких розмір
грошового забезпечення зазначених
пенсіонерів був вказаний в меншому
розмірі ніж в первинних довідках. На
підставі наданих нових довідок Головне
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим здійснило
перерахунок пенсій, у зв'язку з чим їх
розмір зменшився.

Внаслідок виплати пенсії у збільшеному
розмірі виникла переплата у сумі 6 070,32
грн.

Вирішуючи спір окружний суд, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що позивачем у 2008
році здійснено перерахунок пенсій на
підставі довідок від не уповноваженого
на їх складання суб'єкта, а також за
невідповідний період, так як вони
складені за відомостями станом на 01
лютого 2008 року, а не за лютий 2008 року.
Також у випадку сумніву щодо
достовірності даних, зазначених у
довідках про нараховану та сплачену
заробітну плату, які були видані
відповідачем, позивач повинен був
перевірити її обґрунтованість, а у
випадку необхідності провести
відповідну перевірку, чого не було
здійснено.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Отже, адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

За встановлених судами обставин
відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав організацією,
установою, яка мала надати документи,
необхідні для перерахунку пенсії
органами, що призначають пенсії.

Відповідно до статті 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Оскільки спір у справі виник між
юридичними особами поза межами
публічно-правового спору, то справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, що
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
закриття провадження у справі.

Дану справу належить розглядати у
порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про необхідність
перевірки правомірності дій позивача
та вирішення справи по суті позовних
вимог, а апеляційний суд не виправив
дану помилку.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 10
грудня 2009 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2010
року скасувати, а провадження у
адміністративній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін М.Г. Кобилянський
В.В. Юрченко