Справа № 2а-1970/2002/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

Справа № 65937/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання
Саламахи О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Тернопільської обласної організації
«Відлуння війни» на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року у справі за позовом
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
Тернопільської обласної організації
«Відлуння війни» про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року позивач - Тернопільське
обласне відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності звернулося до суду з
позовом до Тернопільської обласної
організації «Відлуння війни», в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 684,97 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року позов задоволено повністю.
Стягнено з Тернопільської обласної
організації «Відлуння війни» в користь
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
заборгованість в сумі 684 грн. 97 коп.

Постанова суду першої інстанції,
мотивована тим, що за Тернопільською
обласною організації «Відлуння війни»
рахується заборгованість по страхових
внесках в розмірі 684,97 грн., яка в
добровільному порядку відповідачем не
сплачена і не охоплена заходами
примусового стягнення.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, Тернопільська обласна
організація «Відлуння війни»
оскаржила її, подавши апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду із даним позовом. Крім того,
стверджує, що він, як сторона, у справі
був позбавлений можливості участі у
судовому процесі, змагальності сторін,
диспозитивності та офіційного
з'ясування всіх обставин у справі.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що Тернопільська
обласна організація «Відлуння війни»
перебуває на обліку як страхувальник у
Тернопільському обласному відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

Як слідує із матеріалів справи, згідно
з поданим 19 квітня 2011 року
Тернопільською обласною організацією
«Відлуння війни» звітом по коштах
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням за І
квартал 2011 року, підписаним керівником
Босий В.С. та скріпленого печаткою, за
відповідачем рахується заборгованість
по страхових внесках на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням на загальну суму 684,97 грн.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
від «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Цей Закон визначає правові,
організаційні та фінансові основи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян на
випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей. Матеріальне забезпечення та
соціальні послуги, що надаються за цим
Законом, є окремим видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян, що
здійснюється Фондом соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

До Закону України від «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
порушення якого встановлено Фондом,
були внесені зміни, та з 1 січня 2011 року
цей закон діє в новій редакції. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце
(рішення Конституційного Суду України
від 09.02.1999 р. № 1-рп/99).

У ч. 5 п. 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, оскільки заборгованість по
сплаті страхових внесків виникла до
01.01.2011 року, а тому положення Закону
України від «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням»
застосовуються судом при вирішенні
спору в редакції, що діяла до 01.01.2011
року.

Згідно із ст.9 Закону України від «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності є
органом, який здійснює керівництво та
управління загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, провадить збір
і акумуляцію страхових внесків та
інших коштів, призначених для
фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
види яких передбачені статтею 34 цього
Закону, та забезпечує їх надання, а
також здійснює контроль за
використанням цих коштів. Держава є
гарантом надання матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам Фондом,
стабільної діяльності Фонду.

Згідно ст. 22 Закону України від «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
платниками страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, є страхувальники - юридичні
та фізичні особи, які взяті на облік в
робочих органах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Пунктом 2 частини 2 статті 27 Закону
України від «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» страхувальник
зобов'язаний нарахувати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Підприємства, установи, організації -
роботодавці, які використовують працю
найманих працівників та зареєстровані
або взяті на облік в органах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності як
страхувальники, зобов'язані сплачувати
до Фонду страхові внески у порядку,
визначеному ст.ст. 21, 23 Закону України
від «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
розмірах, визначених Законом України
«Про розмір внесків на деякі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування» від 11.01.2001р. №
2213 та своєчасно надавати органам Фонду
встановлену звітність.

Страхувальники сплачують до Фонду
різницю між нарахованими страховими
внесками та витратами, пов'язаними з
наданням матеріального забезпечення
та соціальних послуг застрахованим
особам відповідно до цього Закону.
Перерахування зазначених сум шляхом
безготівкових розрахунків
здійснюється
страхувальниками-роботодавцями один
раз на місяць - у день, встановлений для
одержання в установах банку коштів на
оплату праці за відповідний період (ч.1
ст. 23).

Страхувальники, інші отримувачі коштів
Фонду зобов'язані у десятиденний строк
після отримання рішення органу Фонду
про повернення коштів перерахувати
страхові кошти, використані з
порушенням встановленого порядку
використання, а також фінансові
санкції, визначені у статті 30 цього
Закону (ч.1 ст. 22 Закону № 2240).

Відповідно до ст. 30
страхувальник-роботодавець несе
відповідальність за несвоєчасність
сплати та неповну сплату страхових
внесків, у тому числі страхових
внесків, що сплачують застраховані
особи через рахунки роботодавців, а
також за порушення порядку
використання страхових коштів. У разі
несвоєчасної сплати страхових внесків
страхувальником (у тому числі фізичною
особою, яка не має статусу підприємця
та використовує найману працю, через
ухилення від подання заяви про взяття
на облік як платника страхових внесків)
або неповної їх сплати страхувальник
сплачує суму донарахованих
контролюючим органом страхових
внесків (недоїмки), штраф та пеню. За
неповну сплату страхових внесків на
страхувальника накладається штраф у
розмірі прихованої (заниженої) суми
заробітної плати, на яку відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески, а в разі повторного порушення -
у трикратному розмірі зазначеної суми.

Строк давності в разі стягнення
страхових внесків, пені та фінансових
санкцій, передбачених цією статтею, не
застосовується.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку, що факт наявності
спірної заборгованість по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням в сумі 684,97 грн. є доведеним,
тому судом першої інстанції правомірно
задоволено адміністративний позов
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
Тернопільської обласної організації
«Відлуння війни» про її стягнення.

Будь-яких доказів у підтвердження
погашення вказаної заборгованості
відповідачем ні суду першої інстанції,
ні суду апеляційної інстанції не
надано.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської
обласної організації «Відлуння війни»
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року у справі №2а-1970/2002/11 за позовом
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
Тернопільської обласної організації
«Відлуння війни» про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 18.11.2014 року.