Справа № 2а/2506/20160/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/51163/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Конюшка К.В.

Цуркана М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
на ухвалу Деснянського районного суду
м. Чернігова від 25 квітня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 вересня
2014 року за заявою заступника
начальника Деснянського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ про зміну порядку
та способу виконання рішення суду у
справі за позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о
в и л а :

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 09 грудня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано дії
відповідача протиправними. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_4 щомісячну державну
соціальну допомогу як дитині війни у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, за період з 16.05.2011 року по
22.07.2011 рік, включно. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У березні 2014 року заступник начальника
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Шило Т.О.
звернувся до суду з заявою про зміну
порядку і способу виконання рішення у
даній справі, в якому просив змінити
спосіб виконання постанови
Деснянського районного суду
м.Чернігова на підставі якої видано
виконавчий лист від 20.12.2013 року
№2а/2506/20160/11 - 2а/2506/25672/11, шляхом
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові на користь
ОСОБА_4 нараховану, але не виплачену
надбавку до пенсії в сумі 349,27 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 25 квітня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 вересня 2014 року, заяву задоволено.
Стягнуто з управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові на користь
ОСОБА_4 нараховану, але не виплачену
надбавку до пенсії в сумі 349,27 грн

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м.
Чернігові, не погоджуючись з даними
рішеннями, посилаючись на допущені
судами порушення норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 25 квітня 2014 року, ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 вересня
2014 року та постановити нову ухвалу,
якою відмовити відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції
Чернігівської області у задоволенні
подання про зміну порядку та способу
виконання рішення суду.

Перевіривши наведені в касаційній
скарзі доводи, рішення судів щодо
правильності застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи заяву про зміну способу
виконання, суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що з огляду на положення
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
виконання постанови суду є неможливим
без зміни способу її виконання, а саме
шляхом стягнення конкретної суми
зазначеної в рішенні суду.

Відповідно до частини 1 статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни порядку і способу його виконання
є такі підстави: для розстрочення та
відстрочення - обставини, що
ускладнюють виконання, а для зміни
способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що до
місцевого суду звернувся відділ
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції Чернігівської області із
заявою про зміну способу виконання
рішення суду, посилаючись, на те, що
виплата підвищення до пенсії буде
проведена після виділення коштів з
держбюджету для проведення виплат за
судовими рішеннями.

Отже, виконання постанови суду можливе,
хоча й за певних умов, тому відсутні
підстави для зміни способу виконання
рішення суду першої інстанції.

Аналіз оскаржуваних рішень судів
першої та апеляційної інстанції
свідчить про те, що суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості з
невиплаченої пенсії, яка нарахована на
виконання рішення адміністративного
суду, відноситься до юрисдикції
цивільних судів.

Відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції має
право скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове рішення, якщо обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суди першої та апеляційної
інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, відповідно
до повноважень, наданих статтею 229
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає за
необхідне судові рішення, ухвалені
цими судами, скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 231, 254, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 25 квітня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 вересня
2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні заяви відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції Чернігівської області про
зміну порядку і способу виконання
судового рішення у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові про зобов'язання
вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді