Справа № 643/12609/14-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 р. Справа №
643/12609/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова на постанову Московського
районного суду м. Харкова від
23.09.2014р. по справі № 643/12609/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова

про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії щодо
нарахування та виплати державної
пенсії( основної і додаткової),

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова (відповідач), в якому просив
визнати протиправною відмову
відповідача в перерахунку та виплаті
йому його щомісячних державних пенсій
(основної та додаткової) відповідно до
вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильська катастрофи» від 28 лютого
1991 року №796-12, виходячи з кратного
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат,
зобов'язати відповідача здійснити йому
починаючи з 01 березня 2014 року
перерахунок та виплату його щомісячної
основної державної пенсії по
інвалідності в розмірі відшкодування
фактичних збитків, як інваліду 2-ї
групи, щодо захворювання якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою в розмірі не нижче 8
мінімальних пенсій за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст. ст. 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року №796-12, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", відповідні
виплати провести з урахуванням вже
проведених виплат, зобов'язати
відповідача здійснити йому починаючи з
01 березня 2014 року перерахунок та
виплату його щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
інваліду 2 групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст. ст. 50, 67 Закону
України «Про статусі соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильська катастрофи» від 28 лютого
1991 року №79612, з урахуванням ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідні виплати
провести з урахуванням вже проведених
виплат, зобов'язати відповідача
виконати постанову суду негайно та
подати звіт про виконання судового
рішення протягом 1 місяця з дня
набрання постановою законної сили.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 23.09.2014 року позовні
вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною відмову
Управлінням Пенсійного фонду України в
Московському районі м Харкова в
перерахунку та виплаті ОСОБА_1
щомісячних державних пенсів (основної
та додаткової) відповідно до вимог ст.
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильська
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-12
виходячи з кратного розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова здійснити ОСОБА_1 починаючи з 01
березня 2014 року перерахунок та виплату
його щомісячної основної державної
пенсії по інвалідності в розмірі
відшкодування фактичних збитків, як
інваліду 2-ї групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою в розмір не
нижче 8 мінімальних пенсій за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст. ст. 54 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року №796-12, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", відповідні
виплати провести з урахуванням вже
проведених виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова здійснити ОСОБА_1 починаючи з 01
березня 2014 року перерахунок та виплату
його щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2
групи, щодо захворювання якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою в розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статусі соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильська катастрофи» від 28 лютого
1991 року №79612, з урахуванням ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідні виплати
провести з урахуванням вже проведених
виплат.

В іншої частині позову в задоволенні
відмовити.

Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова, не
погоджуючись з вказаним рішенням суду,
в апеляційній скарзі вказує, що рішення
є необгрунтованим та незаконним,
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Московського
районного суду м. Харкова від 23.09.2014
року та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії, інвалідом
2 групи захворювання, що
підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_1 з 01.03.2011 року перебуває на обліку
в управління Пенсійного фонду України
в Московському районі м. Харкова і
отримує пенсію по 2 групі інвалідності
внаслідок захворювання отриманого під
час виконання обов'язків військової
служби по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС призначену відповідно до
Закону України «Про статусі соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильська катастрофи» в
розмірі фактичних збитків, встановлену
довічно, та згідно довідки МСЕК його
пенсія перерахована та виплачується як
інваліду 2 групи відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення
соціального захисту громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи».

Позивач 11.08.2014 року звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
його пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статусі соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильська катастрофи» у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії.

Рішенням управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова від 21.08.2014 року позивачу
відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду
за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відмова відповідача
позивачу в перерахунку та виплаті
основної та додаткової пенсій, з
посиланням на те, що Кабінет Міністрів
України має всі достатні правові
підстави врегулювати питання
здіснення соціальних виплат та
допомоги в межах фінансових ресурсів,
передбачених ЗУ "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", є необгрунтованою та
такою, що порушує права, свободи та
законні інтереси позивача.

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками суду з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України."

Ст. 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" ВІД 28.02.1991р. передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статей 50, 54 Закону №
796-ХІІ розміри пенсій для інвалідів 2
групи, щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами 2 групи
і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до п. 28 розділу 11 ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" ст. 50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" викладено у
такій редакції: особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам 2 групи -
20 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до н.28 розділу 11 ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деякі» законодавчих
актів України" статтю 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" викладено у
такій редакції: у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
зокрема по 2 групі інвалідності - 200
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-ри від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України, тобто є неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції У країни
Закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Матеріальна чи
моральна шкода, завдана фізичним або
юридичним особам актами і діями, що
визнані неконституційними,
відшкодовується державою у
встановленому Законом порядку.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" встановлено, що у 2012
році норми і положення ст. ст. 50, 54
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання вимог Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 1210 від 23.11.2011 року "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
набрала чинності 01.01.2012 року, згідно
вимог якої мінімальний розмір пенсії
для учасників ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" становить -
2 групи інвалідності -160 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 1 січня 2012
року: особам, що належать до категорії 1,
2 групи інвалідності - 40 відсотків.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Тобто, визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян на 2013 рік делеговано Кабінету
Міністрів України.

Згідно ст. З Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень ЗУ "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" діяли протягом
бюджетного року та закінчилися 3 1.12.2013
року.

Законом України "Про Державний бюджет
України на2014 рік" не встановлено
обмеження щодо виплат основної та
додаткової пенсії, не внесено змін до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
тому з 01.01.2014 року діють положення ст.
ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", відповідно до яких розміри
пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 8
мінімальних пенсій за віком, а особам,
які є інвалідами ІІ групи і віднесені
до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу основна та щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виплачується з 01.01.2014 року в
розмірі встановленому постановою
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року.

Частиною 1 статті 3 Конституції
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. При
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод ( ч. З ст. 22 Конституції).

За таких обставин, правовідносини щодо
виплати додаткової пенсії особам які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС,
регулюються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а тому
застосування до таких правовідносин
підзаконного акту - постанови КМУ № 1210,
яка суперечить Закону № 796-ХП є
помилковим.

Колегія суддів також зазначає, що Закон
України від 16.01.2014 року № 719-VII "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" до
змін, внесених Законом України від
31.07.2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", який набрав чинності
03.08.2014 року, не передбачав того, що
підвищення пенсії особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, з 01.01.2014 року (до 03.08.2014 року)
відновили свою дію положення ст. ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян з 03.08.2014
року делеговано Кабінету Міністрів
України.

Отже, у період з 03.08.2014 року розмір
підвищення до пенсії особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи повинен визначатися
відповідно до урядових постанов, а тому
позовні вимоги про зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату щомісячної
основної та додаткової державної
пенсії, як інваліду 2-ї групи, щодо
захворювання якого встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою
відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статусі соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильська катастрофи» від 28 лютого
1991 року №79612, з урахуванням ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 03.08.2014 року -
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів зазначає, що вказані
вище зміни до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
набули чинності до ухвалення
оскаржуваного судовового рішення у цій
справі, проте суд першої інстанції,
приймаючи рішення від 23.09.2014 року,
необґрунтовано не обмежив строк таких
виплат 02.08.2014 року, оскільки після
зазначеної дати виплати повинні
проводитись у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції невірно визначено період, за
який відповідач повинен здійснити
перерахунок пенсії позивачеві, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції через порушення ним
норм матеріального права, які призвели
до ухвалення неправильного рішення,
підлягає скасуванню в частині
задоволення позову за період з 03.08.2014
року.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги щодо
відсутності між сторонами у справі
публічно-правового спору, оскільки
позивач не звертався до УПФУ з питання
проведення перерахунку його пенсії.
Так, зазначені вище щомісячні виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць. Порядок та строки
нарахування пенсійних виплат
(основного розміру пенсії, доплат,
підвищень та ін.) можуть бути змінені за
умов іншого законодавчого регулювання.
Період, протягом якого суб'єкт владних
повноважень має здійснювати
нарахування підвищення до пенсії,
встановленого ст. ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відповідно
до вимог закону чітко визначений
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік". Відтак, в обов'язок
позивача не входить звернення до УПФУ з
вимогою про виконання останнім
приписів закону.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції через
порушення ним норм процесуального та
матеріального права, які призвели до
ухвалення неправильного рішення,
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 23.09.2014р. по справі №
643/12609/14-а скасувати в частині
задоволення позову з 03.08.2014 року. В цій
частині ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В.