Справа № 2а-809/10/0870
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2014 рокусправа № 2а-809/10/0870
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення суми фінансової санкції, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 01
квітня 2014 року позовні вимоги
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області задоволені:
стягнено заборгованість по сплаті
штрафних санкцій у розмірі 10552 (десять
тисяч п'ятсот п'ятдесят дві) грн. 02 коп. з
суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 на користь
Державного бюджету Шевченківського
району м. Запоріжжя (р/р 0009, код
платежу 21080900, код одержувача 34676911 в
ГУДК України у Запорізькій області, МФО
813015).

Не погодившись із судовим
рішенням, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, а в задоволенні
позовної заяви позивача відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положення ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд приходить до
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
приватний підприємець ОСОБА_1
зареєстрований розпорядженням
Виконавчого комітету Запорізької
міської ради, як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа 03.09.1996 про що зроблено запис в
журналі обліку реєстрації за №2
024982.

Згідно картки облікового рахунку
Відповідача, яка ведеться ДПІ у
Шевченківському районі наявна
заборгованість по сплаті штрафних
(фінансових) санкцій станом на 15.01.2010р.
становить 10552,02 грн., яка виникла в
результаті перевірки щодо контролю за
здійсненням рахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької
діяльності господарської одиниці
"бистро №2" розташованого за адресою
смт. Кирилівка, що належить суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній
особі ОСОБА_1., за результатом якої ДПІ у
Якимівському районі Запорізької
області було складено акт перевірки №
100/08/21/23/НОМЕР_1 від 25.08.2009р.

Вказаний акт перевірки було направлено
за місцем державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності,
тобто до ДПІ у Шевченківському районі
м. Запоріжжя, де його зареєстровано за
№0259/08/30/23/НОМЕР_1 від 01.09.2009р. Перевіркою
встановлено наступні порушення п. 1, 2, 4,
11, 12, 13 ст. 3, ст. 6 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

На підставі акту перевірки Державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
винесені Рішення від 14.09.2009 р. №
про застосування фінансових санкцій у
сумі 10136 грн. 20 коп., а саме - за не
проведення розрахункової операції
через РРО у сумі 134 грн. 50 коп.; за
порушення цілісності пломби у сумі 340
грн. 00 коп., за порушення режиму
попереднього програмування у сумі 85
грн. коп.; за порушення порядку обліку
товарів за місцем реалізації та
зберігання у сумі 5644 грн. 00 коп.; за
невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена у денному
звіті РРО у сумі 3932 грн. 70 коп. і Рішення
№ про застосування фінансових
санкцій за порушення вимог п. 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні" у сумі
416 грн. 25 коп.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
право Державної податкової інспекції
на проведення перевірок та
застосування фінансових санкцій
передбачена Законами України "Про
державну податкову службу в Україні" та
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Згідно ст. 11 Закону України "Про
державну податкову служу в Україні"
Органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Як передбачено ст. 15 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог цього
Закону здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

Частиною 7 ст. 11-1 Закону України "Про
державну податкову служу в Україні"
визначено, що позаплановими
перевірками вважаються перевірки в
межах повноважень податкових органів,
визначених законами України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів".

Статтею 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" встановлено, що за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів (наданих
послуг), на які виявлено
невідповідність, - у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих -
послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки;
двадцять неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі застосування
при здійсненні розрахункових операцій
непереведеного у фіскальний режим
роботи, незареєстрованого,
неопломбованого або опломбованого з
порушенням встановленого порядку
реєстратора розрахункових операцій;
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості

Згідно до ст. 21 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Статтею 22 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачено, що у разі
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що посилання відповідача на
те, що перевірка проведена з порушенням
вимог законодавства, оскільки до
початку перевірки йому не було надано
під розпис наказ на проведення
перевірки, не може бути прийнято до
уваги, оскільки це порушення,
відповідно до ч. 2 ст. 11-2 Закону України
"Про державну податкову служу в
Україні", є тільки підставою для
недопущення посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки.

Перевіряючі до проведення перевірки
були допущені, на наказі про проведення
перевірки представником відповідача
проставлена підпис про ознайомлення з
наказом.

Також суд апеляційної інстанції
погоджується з тим, що посилання
відповідача на те, що перевірка
закінчилася не у встановлений строк,
оскільки акта перевірки на час, коли
перевірка повинна була бути закінчена,
не вручено відповідачу, не може бути
прийнято судом до уваги, так як
зазначене не підтверджено законодавчо.

До того ж, акт перевірки датовано 20.08.2009
р., таким чином, посадовими особами
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Щелупою А.О. і Матвєєвою В.А. перевірка
закінчена саме 20.08.2009 р. Про це ж
свідчать і підписи представника
відповідача на акті перевірки.

Вірним є твердження, що наголошення
відповідача на те, що він не був
ознайомлений з актом перевірки не може
бути прийнято до уваги, оскільки
екземпляр акту був вручений його
представнику - ОСОБА_4, про що є відмітка
на акті перевірки.

Статтею 6 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" зазначено, що облік товарних
запасів фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Пунктом 1 Порядку ведення книги обліку
доходів і витрат, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 р. № 1269, передбачено, що книга
обліку доходів і витрат ведеться
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється згідно із
законодавством з питань оподаткування
суб'єктів малого підприємництва (у тому
числі шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку), а також
особами, які мають пільговий торговий
патент для продажу товарів (крім
підакцизних) (надання послуг)
відповідно до законодавства з питань
патентування деяких видів
підприємницької діяльності, якщо такі
особи не є платниками податку на додану
вартість згідно із законодавством.

У пункті 5 Порядку ведення книги обліку
доходів і витрат, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 р. № 1269, зазначено, що
суб'єктом підприємницької діяльності
до книги заносяться такі відомості:

- порядковий номер запису;

- дата здійснення операції,
пов'язаної з проведеними витратами
і/або отриманим доходом;

- сума витрат за фактом їх
здійснення, в тому числі заробітна
плата найманого працівника;

- сума вартості товарів, отриманих
для їх продажу (надання послуг);

- сума виручки від продажу товарів
(надання послуг) - з підсумком за день.

Форма книги обліку доходів і витрат,
яку ведуть фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, визначена
Інструкцією про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю,
затвердженою наказом Державної
податкової інспекції України від 21.04.1993
р. № 12, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 09.06.1993 р.
за № 64 (із змінами та доповненнями).

За вказаних обставин, враховуючи, що,
згідно з п. 5 Порядку ведення книги
обліку доходів і витрат, до книги
обліку доходів і витрат мають
заноситися відомості щодо суми виручки
від продажу товарів (надання послуг) з
підсумком за день.

Посилання відповідача на те, що
позивачем застосовані фінансові
санкції за порушення порядку ведення
книги обліку доходів та витрат, але
фактично порядок ведення такої книги
не перевірявся, оскільки книга на час
проведення перевірки була відсутня на
місці проведення перевірки, не може
бути прийнято до уваги оскільки, як
вбачається з заперечень до акту
перевірки від 14.09.2009 р., Державній
податковій інспекції відповідачем
наданий витяг з Книги обліку доходів і
витрат, з якого вбачається, яким чином
вона ведеться.

Таким чином, позивачем перевірка
здійснена з дотриманням вимог діючого
законодавства, Рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій прийняті з урахуванням
фактичних обставин і обґрунтовано.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції обґрунтовано вважає, що
розмір застосованих до відповідача
фінансових санкцій та підстави їх
застосування є правомірними, тобто
позивач при проведенні перевірки,
прийнятті рішення про застосування
фінансових санкцій діяв у спосіб
встановлений законодавством, що
регулює спірні правовідносини, та у
межах повноважень наданих йому
державою, а тому й наявних порушень з
боку позивача немає.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу на те, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звертався до
суду з позовом про визнання
протиправним та скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 14.09.2009 р. № /0 і №
/0. Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
залишено без змін постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 22 грудня 2010
року, якою у задоволенні даного позову
було відмовлено.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини
справи та обрану правову позицію, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко