Справа № 2а-1128/09
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1128/09
Головуючий у 1-й інстанції: Кантур
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Бєлової Л.В., Кобаля М.І.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 на ухвалу Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 06 травня 2009 року та
постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 18
травня 2009 року у справі за
адміністративним позовом
Всеукраїнського об'єднання «Свобода»
до Прилуцької районної ради
Чернігівської області, за участю
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 про
скасування рішення органу місцевого
самоврядування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Всеукраїнського
об'єднання «Свобода» звернувся до
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області із
адміністративним позовом до
Прилуцької районної ради
Чернігівської області, за участю
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору - ОСОБА_2, в
якому просив скасувати рішення
Прилуцької районної ради
Чернігівської області від 15 квітня 2009
року «Про використання символіки часів
Великої Вітчизняної війни в день
державного свята - Дня Перемоги».

30 квітня 2009 року позивачем було подано
заяву про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 30
квітня 2009 року закінчено підготовче
провадження по справі та задоволено
заяву Всеукраїнського об'єднання
«Свобода» про вжиття заходів
забезпечення адміністративного позову
шляхом заборони Прилуцькій районній
раді Чернігівської області та всім
суб'єктам, перерахованим в рішенні
Прилуцької районної ради
Чернігівської області від 15 квітня 2009
року «Про використання символіки часів
Великої Вітчизняної війни в день
державного свята - Дня Перемоги»,
вчиняти будь-які дії, спрямовані на
повне або часткове виконання
зазначеного рішення районної ради до
набрання законної сили рішенням
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області.

05 травня 2009 року представником
позивача було подано заяву про
роз'яснення ухвали Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 30 квітня 2009 року в частині
її виконання територіальним органом
Державної виконавчої служби.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 06
травня 2009 року задоволено заяву
представника позивача та роз'яснено
ухвалу Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 30
квітня 2009 року щодо заборони виконання
рішення Прилуцької районної ради
Чернігівської області від 15 квітня 2009
року «Про використання символіки часів
Великої Вітчизняної війни в день
державного свята - Дня Перемоги» в
частині вивішення на приміщенні ради
та приміщеннях суб'єктів,
рекомендованих нею в цьому рішенні,
поряд з Державним Прапором України
червоного прапора в День Перемоги - 9
травня, як таку, що підлягає негайному
виконанню підрозділом примусового
виконання рішень відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Чернігівській
області.

На вказані ухвали суду третя особа, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору - ОСОБА_2 подав апеляційні скарги,
в яких просить скасувати їх як такі, що
постановлені з порушенням норм
процесуального права.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 18
травня 2009 року позовну заяву
Всеукраїнського об'єднання «Свобода»
задоволено.

Визнано незаконним та скасовано
рішення девятнадцятої сесії п'ятого
скликання Прилуцької районної ради
Чернігівської області від 15 квітня 2009
року «Про використання символіки часів
Великої Вітчизняної війни в день
державного свята - Дня Перемоги»

В задоволенні самостійних вимог ОСОБА_2
до Прилуцької районної ради
Чернігівської області про зобов'язання
районної ради до Дня Перемоги
вивішувати на своєму приміщенні чи
перед ним червоний прапор поряд з
Державним Прапором України, а також про
обов'язок районної ради рекомендувати
сільським та селищним радам,
підприємствам, загальноосвітнім
школам та об'єднанням громадян
вивішувати в День Перемоги червоний
прапор поряд з Державним Прапором
України та проводити заходи з цього
приводу, передбачені спеціальним
законом, відмовлено.

Відповідач - Прилуцька районна рада
Чернігівської області та третя особа,
яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору - ОСОБА_2 не погоджуючись
з прийнятим рішенням суду звернулися з
апеляційними скаргами, в яких
зазначають, що оскаржувана постанова
суду не відповідає вимогам
матеріального та процесуального
права, а саме, судом першої інстанції
неповно з'ясовано та не доведено
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду першої інстанції
не відповідають обставинам справи, у
зв'язку з чим просять скасувати
постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 18
травня 2009 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог даного позову.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 листопада
2010 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та
Прилуцької районної ради
Чернігівської області повернуто
апелянтам з підстав п. 1 ч.3 ст. 108 КАС
України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23 лютого 2011 року касаційну
скаргу ОСОБА_2 задоволено частково,
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 листопада
2010 року в частині повернення
апеляційної скарги третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору - ОСОБА_2 у даній справі скасовано,
а матеріали справи у цій частині
направлено до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 до
розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги ОСОБА_2 не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням девятнадцятої сесії п'ятого
скликання Прилуцької районної ради
Чернігівської області від 15 квітня 2009
року «Про використання символіки
часів Великої Вітчизняної війни в день
державного свята - Дня Перемоги» (а.с. 6)
вирішено:

- кожного року в День Перемоги - 9
Травня перед адміністративним
приміщенням районної ради разом з
державним прапором України вивішувати
червоний прапор;

- рекомендувати сільським, селищним
радам, підприємствам, організаціям,
загальноосвітнім школам, об'єднанням
громадян, вивішувати червоний прапор
перед приміщеннями, в яких вони
розміщуються і проводити святкові
заходи з використанням символіки часів
Великої Вітчизняної війни;

- надрукувати (опублікувати) дане
рішення в газеті «Прилуччина»;

- контроль за виконання даного рішення
покласти на постійну комісію районної
ради з питань законності, правопорядку,
депутатської етики та регламенту.

На думку позивача, спірним рішенням
відповідачем було порушено вимоги
статей 2,4 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», оскільки
ані Конституцією України, ані іншими
законами України органам місцевого
самоврядування не надано делегованих
повноважень вирішувати питання щодо
використання символіки іноземної
держави або неіснуючої держави в тій
або іншій сфері суспільного життя.

Третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 в своїх
доводах посилається на те, що дія
оскаржуваного ним рішення
девятнадцятої сесії п'ятого скликання
Прилуцької районної ради
Чернігівської області від 15 квітня 2009
року «Про використання символіки часів
Великої Вітчизняної війни в день
державного свята - Дня Перемоги»
фактично звужує зміст значимості
переможців у Великій Вітчизняній
війні, оскільки відповідачем на момент
прийняття даного рішення не було
вирішено питання щодо надання
рекомендацій сільським, селищним
радам, підприємствам, організаціям,
загальноосвітнім школам, об'єднанням
громадян, вивішувати перед
приміщеннями, в яких вони розміщуються
(знаходяться) червоний правор поряд з
Державним прапором України, а також
рекомендацій щодо проведення
обумовлених законом заходів з метою
вшанування памяті загиблих в роки
Великої Вітяизняної війни.

Обговорюючи питання щодо
правомірності висновків суду першої
інстанції при постановленні
оскаржуваних ухвал, колегія суддів
зважає на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 117 КАС
України, суд за клопотанням позивача
або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докладати значних
зусиль та витрат, а також якщо
очевидними є ознаки протиправності
рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.

Положенням ч. 3, 4 ст. 117 КАС України
передбачено, що суд у порядку
забезпечення адміністративного позову
може відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються. Адміністративний позов,
крім способу, встановленого частиною
третьою цієї статті, може бути
забезпечено забороною вчиняти певні
дії.

Згідно абзацу 2 пункту 17 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 6 березня 2008 року № 2 «Про
практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ», в ухвалі про
забезпечення позову суд повинен
навести мотиви, з яких він дійшов до
висновку про існування очевидної
небезпеки заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам позивача у
справі, а також вказати ознаки, які
свідчать про очевидність
протиправності рішення суб'єкта
владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
квітня 2009 року позивач звернувся із
заявою, в якій просив вжити заходи
забезпечення адміністративного позову
шляхом зупинення рішення
девятнадцятої сесії п'ятого скликання
Прилуцької районної ради
Чернігівської області від 15 квітня 2009
року «Про використання символіки
часів Великої Вітчизняної війни в день
державного свята - Дня Перемоги» та
заборони Прилуцькій районній раді
Чернігівської області до вирішення
справи по суті та набрання рішенням
суду законної сили вчиняти будь-які
дії, спрямовані на повне або часткове
виконання згаданого рішення органу
місцевого самоврядування.

На думку заявника, оскаржуване рішення
Прилуцької районної ради
Чернігівської області від 15 квітня 2009
року суперечить нормам діючого
законодавства, оскільки викладені в
ньому рекомендації підривають
політичну стабільність у суспільстві,
а також громадську злагоду та
взаєморозуміння.

Аналізуючи зміст заяви позивача,
колегія суддів зауважує, що позивачем
при зверненні з даним позовом були
надані переконливі докази та наведено
ряд істотних обставин, які свідчать про
існування очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам держави до ухвалення рішення
в адміністративній справі, а також те,
що невжиття заходів забезпечення
позову може ускладнити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КАС України, якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який ухвалив, за заявою осіб, які беруть
участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
зміст.

Виходячи зі змісту даної норми слід
зазначити, що роз'яснення судового
рішення є одним із способів усунення
його недоліків, без виправлення і
постановлення додаткового рішення цим
же судом. Роз'ясненню підлягає судове
рішення у разі, якщо незрозуміла його
резолютивна частина та без роз'яснення
якої ускладнюється його виконання.

Незрозумілість судового рішення є
оціночним поняттям. Зробити попередній
висновок про незрозумілість судового
рішення і поставити про це питання
перед судом можуть суб'єкти, які мають
право звернутися із заявою про
роз'яснення судового рішення. Таким
чином, процесуальне право на
роз'яснення судового рішення має чітко
виражений спеціальний характер (тобто
його має не будь-яка особа) і
обумовлюється статусом особи у
процесі.

Вказана стаття не визначає критеріїв,
якими можна об'єктивно установити
доцільність роз'яснення судового
рішення, тому така доцільність
приймається за судовим розсудом, який
має відштовхуватись від раціональних
критеріїв (здоровий глузд,
зрозумілість для звичайної розумної
людини без юридичної освіти).

Отже, механізм, визначений цією
статтею, не може використовуватися у
випадку, якщо хтось із осіб, які беруть
участь у справі, не розуміє, наприклад,
мотивації судового рішення. У разі
незгоди з мотивацією судового рішення
особи, які беруть участь у справі,
можуть оскаржити це судове рішення,
якщо таке право надане цим Кодексом.

Так зі змісту заяви Всеукраїнського
об'єднання «Свобода» вбачається, що
заявник просить роз'яснити ухвалу
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 30 квітня 2009
року в частині виконання її
підрозділом примусового виконання
рішень відділу Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області.

За твердженням заявника, старшим
державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень відділу
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Чернігівській
області було винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа) з
підстав невідповідності ухвали
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 30 квітня 2009
року вимогам статті 19 Закону України
«Про виконавче провадження» в частині
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
19 Закону України «Про виконавче
провадження від (в редакції закону, що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин), у виконавчому
документі повинні бути зазначені
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за його наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за його наявності (для
фізичних осіб - платників податків), а
також інші відомості, якщо вони відомі
суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню, такі як
дата і місце народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо.

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 26
Закону України «Про виконавче
провадження від (в редакції закону, що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин), державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі наявності інших
обставин, передбачених законом, які
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Як вбачається зі змісту резолютивної
частини ухвали Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 06 травня 2009 року, суд першої
інстанції задовольняючи заяву
представника Всеукраїнського
об'єднання «Свобода» про роз'яснення
судового рішення вказав на
необхідність негайного виконання
зазначеного судового рішення
підрозділом примусового виконання
рішень відділу Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області та зазначив
юридичні адреси сторін.

На думку колегії суддів, зміст ухвали
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 06 травня 2009
року про роз'яснення судового рішення
містить детальний виклад обставин та
відображає положення закону, що
регулює підстави та порядок
роз'яснення судового рішення.

У зв'язку з цим, доводи апеляційних
скарг третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору -
ОСОБА_2, колегія суддів зходить
безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення.

З підстав вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно застосував положення чинного
законодавства України при
постановленні оскаржуваних ухвал із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для їх скасування не вбачається.

Оцінюючи правомірність рішення
девятнадцятої сесії п'ятого скликання
Прилуцької районної ради
Чернігівської області «Про
використання символіки часів Великої
Вітчизняної війни в день державного
свята - Дня Перемоги» на відповідність
законності його прийняття в порівнянні
з повноваженнями органів місцевого
самоврядування, наданих Конституцією
та законами України, колегія суддів
зважає на наступне.

Згідно із Основним Законом України,
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави; утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави (частина
друга статті 3); держава сприяє
консолідації та розвиткові
української нації, її історичної
свідомості, традицій і культури;
суспільне життя в Україні ґрунтується
на засадах політичної, економічної та
ідеологічної багатоманітності; жодна
ідеологія не може визнаватися державою
як обов'язкова (стаття 11, частини перша,
друга статті 15).

В Україні визнається і діє принцип
верховенства права; Конституція
України має найвищу юридичну силу;
закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй;
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України (частини перша,
друга статті 8, частина друга статті
19 Основного Закону України). Державні
символи України нерозривно пов'язані
за своїм змістом з її державним
суверенітетом (абзац перший підпункту
3.1 пункту 3 мотивувальної частини
Рішення Конституційного Суду України
від 16 січня 2003 року № 1-рп/2003).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Повноваження органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб
визначені в Конституції України та
відповідних законах.

Система та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правовий
статус і відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування, визначаються Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», місцеве самоврядування в
Україні - це гарантоване державою право
та реальна здатність територіальної
громади - жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», сільські, селищні, міські
ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
відповідні територіальні громади та
здійснюють від їх імені та в їх
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Згідно із ч.3 ст.24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України.

Загальна компетенція сільських,
селищних, міських рад визначена
статтею 25 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», відповідно
до якої сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією, цим та
іншими законами до їх відання.

Перелік питань, які належать до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад визначений
статтею 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 59 цього ж Закону, рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

З аналізу вказаних вище конституційних
положень вбачається, що органи
місцевого самоврядування, здійснюючи
владу і самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. При цьому, предметом відання
місцевого самоврядування є не будь-які
питання суспільного життя, а питання
саме місцевого значення, перелік яких
визначено Конституцією України,
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та іншими
законами України. Здійснюючи загальну
компетенцію, місцеві ради правомочні
розглядати і вирішувати питання,
віднесені Конституцією та законами
України до їх відання. До виключної
компетенції належать питання, які
перебувають у віданні рад і підлягають
розгляду тільки на їх пленарних
засіданнях.

Як було зазначено вище, рішенням
девятнадцятої сесії п'ятого скликання
Прилуцької районної ради
Чернігівської області від 15 квітня 2009
року «Про використання символіки часів
Великої Вітчизняної війни в день
державного свята - Дня Перемоги», серед
іншого, було вирішено рекомендувати
сільським, селищним радам,
підприємствам, організаціям,
загальноосвітнім школам, об'єднанням
громадян, вивішувати червоний прапор
перед приміщеннями, в яких вони
розміщуються та проводити святкові
заходи з використанням символіки часів
Великої Вітчизняної війни.

Частиною першою статті 20 Конституції
України визначено перелік державних
символів України. Ними є Державний
Прапор України, Державний Герб України
і Державний Гімн України. Державний
Прапор України - стяг із двох
рівновеликих горизонтальних смуг
синього і жовтого кольорів. Великий
Державний Герб України встановлюється
з урахуванням малого Державного Герба
України та герба Війська Запорізького
законом, що приймається не менш як
двома третинами від конституційного
складу Верховної Ради України.
Головним елементом великого
Державного Герба України є Знак Княжої
Держави Володимира Великого (малий
Державний Герб України). Державний Гімн
України - національний гімн на музику
ОСОБА_7 із словами, затвердженими
законом, що приймається не менш як
двома третинами від конституційного
складу Верховної Ради України (частини
друга, третя, четверта, п'ята статті 20
Конституції України).

Державні символи України нерозривно
пов'язані за своїм змістом з її
державним суверенітетом (абзац перший
підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 16 січня 2003 року N 1-рп/2003).
Державні символи є підтвердженням
факту існування держави, її
суверенітету та спрямовані на
зміцнення її авторитету, зокрема під
час проведення урочистих заходів та
офіційних церемоній. Держава
встановлює порядок використання
державних символів та належну систему
їх правового захисту, за яких
забезпечується повага та гідне
ставлення до державних символів.

Відповідно до пункту 4 частини другої
статті 92 Конституції України, виключно
законами України встановлюється
порядок використання і захисту
державних символів. Шанування
державних символів України є
обов'язком усіх її громадян (частина
перша статті 65 Основного Закону
України).

З метою відзначення
всесвітньо-історичного значення
Перемоги у Великій Вітчизняній війні
1941-1945 років, яка справила вирішальний
вплив на весь хід Другої світової
війни, виходячи з історичних традицій
Українського народу зберігати
пам'ять про захисників Вітчизни,
зважаючи на необхідність постійного
піклування про ветеранів Великої
Вітчизняної війни та жертв нацизму,
Верховною радою України було прийнято
Закон України «Про увічнення Перемоги
у Великій Вітчизняній війні 1941-1945
років» від 20.04.2000 № 1684-II (із наступними
змінами і доповненнями).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про увічнення Перемоги у Великій
Вітчизняній війні 1941-1945 років», День
Перемоги (9 Травня) державне свято. День
Перемоги є днем торжества безсмертного
подвигу народу - переможця над
фашизмом, всенародної пам'яті про його
боротьбу за свободу і незалежність
Батьківщини. Шанобливе ставлення до
пам'яті про Перемогу і ветеранів
Великої Вітчизняної війни є священним
обов'язком держави і громадян України.
На честь Перемоги в столиці України
місті-герої Києві, інших містах та
населених пунктах України проводяться
святкові заходи з використанням
символіки років Великої Вітчизняної
війни. Прапор Перемоги є символом
перемоги радянського народу та його
армії і флоту над фашистською
Німеччиною в роки Великої Вітчизняної
війни. Зовнішній вигляд копій Прапора
Перемоги має відповідати вигляду
штурмового прапора 150-ї ордена
Кутузова II ступеня Ідрицької
стрілецької дивізії. Кабінет Міністрів
України, інші органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування за
участю народних депутатів України,
депутатів місцевих рад, ветеранських
організацій щорічно забезпечують у
військових підрозділах, на
підприємствах, в установах,
організаціях і навчальних закладах
проведення заходів
військово-патріотичного виховання на
героїчних, бойових і трудових
традиціях Українського народу часів
Великої Вітчизняної війни. Порядок
проведення святкових заходів,
присвячених Дню Перемоги, визначається
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 вказаного Закону визначено
форми увічнення Перемоги та подвигу
народу-переможця. Однак виходячи з
текстуального та системного аналізу
Закону України «Про увічнення Перемоги
у Великій Вітчизняній війні 1941-1945
років» від 20.04.2000, постанов Верховної
Ради України «Про відзначення 64-ї
річниці Перемоги у Великій Вітчизняній
війні» від 14.04.2009 №1260-VІ та «Про
відзначення 65-річчя Перемоги у Великій
Вітчизняній війні та звільнення
України від фашистських загарбників»
від 13.01.2009 №842-VІ, Указу Президента
України «Про відзначення 65-ї річниці
Перемоги у Великій Вітчизняній війні
1941-1945 років» від 10.12.2008 №1152/2008, слід
зауважити, що в них не йдеться мова про
можливість вивішування в День Перемоги
поряд з Державним Прапором України
будь-яких інших прапорів, в тому числі
червоного, на приміщеннях Верховної
Ради, Секретаріату Президента,
Кабінету Міністрів України, інших
органів центральної влади, на
приміщеннях органів державної влади та
місцевого самоврядування обласного,
міського та районного рівня, як і про
делегування таких повноважень цим
органам.

Крім того, постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку підготовки та подання
Кабінетові Міністрів України на
погодження пропозицій щодо
відзначення пам'ятних дат і ювілеїв»
від 13.08.2003 №1249 також не передбачено
використання поряд з Державним
Прапором України будь-яких інших
прапорів на приміщеннях органів
державної влади чи органів місцевого
самоврядування або перед приміщеннями,
в яких вони знаходяться.

Отже, вирішивши питання про надання
рекомендацій сільським, селищним
радам, підприємствам, організаціям,
загальноосвітнім школам, об'єднанням
громадян, вивішувати червоний прапор
перед приміщеннями, в яких вони
розміщуються, а також проводити
святкові заходи з використанням
символіки часів Великої Вітчизняної
війни, Прилуцька районна рада
Чернігівської області як орган
місцевого самоврядування вийшла за
межі своїх повноважень наданих
Конституцією та Законами України, а
відтак діяла протиправно.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Згідно п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 06 травня 2009
року та постанову Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 18 травня 2009 року - залишити
без задоволення.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 06
травня 2009 року та постанову
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 18 травня 2009
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків
Л.В. Бєлова
М.І. Кобаль

Повний текст ухвали виготовлено - 17.11.14
р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Кобаль М.І.