Справа № 2а-6152/12/0170/27
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/11435/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
прокуратури Автономної Республіки
Крим на ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 30.01.2013р. у справі

за позовом Заступника прокурора м.
Ялта Автономної Республіки Крим в
інтересах держави в особі державного
підприємства «Лівадія», Міністерства
аграрної політики та продовольства
України

до відповідача Лівадійської селищної
ради

з участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_4, , ОСОБА_5,
ОСОБА_6, управління Держкомзему в м.
Ялта Автономної Республіки Крим

про визнання протиправними та
скасування рішень , -

В С Т А Н О В И В :

8.06.2012р. заступник прокурора м. Ялта в
інтересах держави в особі державного
підприємства «Лівадія», Міністерства
аграрної політики та продовольства
України звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
рішення Лівадійської селищної ради від
19.04.2005р. №106, яким припинено право
постійного користування
радгоспу-заводу «Лівадія» земельною
ділянкою площею 0,01га за адресою : АРК, м.
Ялта, смт. Лівадія, АДРЕСА_1, та рішення
від 18.06.2006р. №25, яким затверджено проект
землеустрою відведення та передачі у
власність ОСОБА_4 зазначеної земельної
ділянки для будівництва
індивідуального гаража. В подальшому
прокурорською перевіркою встановлено,
що зазначена земельна ділянка, яка
передана ОСОБА_4, а в подальшому продана
в рівних частинах ОСОБА_6 і ОСОБА_5,
розташована у межах земельної ділянки,
що знаходиться на підставі державного
акту серії ІІ-КМ №002298 від 6.12.1999р. у
постійному користуванні ДП «Лівадія»,
та питання щодо вилучення спірної
земельної ділянки не узгоджувалося у
встановленому законом порядку.

Постановою окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.09.2012р. позов
задоволено. Визнані протиправними та
скасовані рішення Лівадійської
селищної ради від 19.04.2005р. №106 та від
18.06.2006р. №25.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 30.01.2013р. апеляційну скаргу ОСОБА_5
задоволено, рішення суду першої
інстанції скасовано, а позов залишено
без розгляду.

Не погодившись з ухвалою
апеляційного суду, прокурор звернувся
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просив її
скасувати та залишити в силі рішення
місцевого суду. При цьому, скаржник
зазначив, що суд дійшов помилкового
висновку про те, що позивачем пропущено
строк на звернення до суду з
адміністративним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
12.08.2004р. на звернення радгоспу-заводу
«Лівадія» про узгодження вилучення з
земель радгоспу земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
індивідуального гаражу ОСОБА_4
Національне виробничо-аграрне
об'єднання «Масандра» Державного
департаменту продовольства
Міністерства аграрної політики
України, до складу якого входить ДП
«Лівадія» (правонаступник
радгоспу-заводу «Лівадія»), повідомило
про згоду вилучення зазначеної
земельної ділянки (а.с.83).

19.04.2005р. Лівадійською селищною радою
розглянуті лист радгоспу від 8.06.2004р.
про добровільну відмову від земельної
ділянки, лист Національного
виробничо-аграрного об'єднання
«Масандра» від 12.08.2004р., та прийнято
рішення №106 «Про припинення
радгоспу-заводу «Лівадія» права
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,01га в смт.Лівадія,
АДРЕСА_1.

18.08.2006р. Лівадійською селищною радою
м. Ялта АРК 4 сесією V скликання прийнято
рішення №25 «Про затвердження проекту
землеустрою по відведенню та передачу
у власність ОСОБА_4 земельної ділянки
площею 1,01га для будівництва
індивідуального гаражу за адресою : м.
Ялта, смт. Лівадія, район АДРЕСА_1 на
землях Лівадійської селищної ради»
(а.с.6).

На підставі вказаних рішень, ОСОБА_4
2.07.2007р. отримала Державний акт на право
власності на земельну ділянку, яку в
подальшому продала в рівних частинах
ОСОБА_6 і ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції,
скасувавши постанову місцевого суду,
виходив з того, що відсутні підстави
для задоволення позову, оскільки
рішення органу місцевої ради виконано
шляхом видачі відповідного державного
акту про право власності на спірну
земельну ділянку. Крім того,
апеляційний суд виходив з того, що
прокурором пропущено без поважних
причин строк на звернення до
адміністративного суду.

Вказані висновки є помилковими з
огляду на таке.

Частиною другої статті 99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
про оскаржувані рішення Лівадійської
селищної ради від 19.04.2005р. №106 та від
18.06.2006р. №25 прокуратура м. Ялта
дізналася в ході проведення за
дорученням прокуратури Автономної
Республіки Крим в червні 2012р. перевірки
щодо розпорядження Лівадійською
селищною радою землями
сільськогосподарського призначення,
що знаходяться у постійному
користуванні ДП «Лівадія».

Отже, звернувшись з адміністративним
позовом в інтересах держави в особі
Державного підприємства «Лівадія»,
Міністерства аграрної політики та
продовольства України до суду 8.06.2012р.,
прокурором не пропущено передбачений
статтею 99 КАС України строк.

Крім того, судом апеляційної
інстанції неправильно зроблено
висновок щодо безпідставності
заявленого позову, оскільки видача на
підставі рішень Лівадійської селищної
ради від 19.04.2005р. від 18.06.2006р. державного
акту не унеможливлює розгляд позову
щодо недійсності вказаних рішень.

В той же час, судом першої інстанції
зроблено правильний висновок про те, що
при прийнятті рішень селищна рада
діяла всупереч вимог чинного на той час
законодавства, зокрема, Земельного
Кодексу України, та про те, що орган
місцевого самоврядування незаконно
розпорядився землями, які віднесено до
державної власності.

Відповідно до статті 226 КАС України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу прокуратури
Автономної Республіки Крим
задовольнити.

Ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 30.01.2013р. скасувати, постанову
окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 18.09.2012р.
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз