Справа № 826/8672/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8672/14
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохнін
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дитячі та спортивні
майданчики» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.08.2014 у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дитячі та спортивні
майданчики» про накладення арешту на
кошти,-

В С Т А Н
О В И Л А:

ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до ТОВ «Дитячі та
спортивні майданчики» про накладення
арешту на кошти та інші цінності
відповідача на рахунках у банку.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.08.2014 вищевказаний адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана постанова
суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Дитячі та спортивні майданчики»
зареєстровано Оболонською районною у
м. Києві державною адміністрацією, є
юридичною особою та платником податків
і зборів.

ДПІ встановлено, що відповідач має
заборгованість перед бюджетом у
розмірі 592 432,73 грн.

Зазначена податкова заборгованість
виникла у підприємства в зв'язку з
несплатою податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в розмірі 592
432,73грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
за результатами перевірки відповідача,
позивачем прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
24.07.2013, яким відповідачу визначено суму
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 550 841,25 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.02.2014, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.04.2014 в
задоволені позову ТОВ «Дитячі та
спортивні майданчики» до ДПІ у
Оболонському районі ГУ Міндоходів в м.
Києві про визнання протиправними дій,
скасування наказу та податкового
повідомлення-рішення № від 24.07.2013
відмовлено повністю.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації.

Однак, в порушення вищезазначеного, у
встановлений строк сума грошового
зобов'язання не була сплачена
відповідачем.

В порядку п. 59.4 ст. 59 Податкового
кодексу України позивачем прийнято
податкову вимогу № 5444-25 від 22.05.2014
на суму 38 356,66 грн.

Згідно облікової картки платника
податку заборгованість ТОВ «Дитячі та
спортивні майданчики» становить 592 432,73
грн.

Податковим органом вручено 03.06.2014
представнику відповідача лист №
11001/10/26-54-25-25 від 26.05.2014 про надання
переліку майна, яке перебуває у
власності підприємства, балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу, з метою складання
опису майна, на яке поширюється право
податкового застави та рішення про
опис майна у податку заставу №
11002/10/26-54-25-25 від 26.05.2014.

В зазначений у листі термін
підприємство документів для складання
акту опису до податкового органу не
надано.

Так, враховуючи, що відповідачем не
надано відповіді на лист податкового
органу № 11001/10/26-54-25-25
від 26.05.2014, суд першої інстанції дійшов
висновку, що інформація про майно
відповідача, яке може бути джерелом
погашення податкового боргу, відсутня.
При цьому з матеріалів справи
вбачається, що податковий борг
платника є узгодженим.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем вжито всіх необхідних
заходів, визначених Главою 9
Податкового кодексу України, які слід
вжити податковому органу з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх зобов'язань.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи мітиться
декларація ТОВ «Дитячі та спортивні
майданчики» за червень 2014 року, згідно
з якою від`ємне значення різниці між
сумою податкового зобов`язання та
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду в сумі 592
485,00 грн (рядок 19 декларації) зараховано
у зменшення суми податкового боргу з
податку на додану вартість (рядок 20.1).

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України № 2755-VI від 02.12.2010 крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно п. 94.1 ст. 94 ПК України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

У відповідності до п.п. 94.19.2 п. 94.19 ст. 94
ПК України припинення
адміністративного арешту майна
платника податків здійснюється у
зв'язку погашенням податкового боргу
платника податків.

Враховуючи обставини справи та з
огляду на викладені норми податкового
законодавства, на час розгляду справи в
суді першої інстанції у відповідача
була відсутня податкова
заборгованість перед бюджетом, що
виникла в зв'язку з несплатою
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, що підтверджується
зареєстрованою декларацією за червень
2014 року, що свідчить про
необґрунтованість та безпідставність
заявлених позовних вимог.

Крім того, апелянтом до апеляційної
скарги додано копію довідки ДПІ №
17189/10/26-54-11-25 від 13.08.2014 видану товариству
про відсутність заборгованості з
податків, зборів, платежів, що
контролюються органами доходів і
зборів станом на 13.08.2014.

Відповідно до підпункту 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює
одночасно як право податкового органу
на звернення до суду з вимогою про
накладення арешту на кошти платника
податків, так і підстави для реалізації
цього повноваження. Такими підставами
є: 1) відсутність майна, за рахунок якого
може бути погашений податковий борг; 2)
недостатність такого майна для
погашення суми податкового боргу через
те, що балансова вартість цього майна
менша за відповідну суму податкового
боргу; 3) майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу у
відповідній сумі.

Водночас, умовою застосування норми
підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України, є
відсутність у платника податків майна,
яке може бути використане для
погашення податкового боргу.

Податковим органом не підтверджено
вчинення будь-яких дій щодо виявлення
майна відповідача яке може бути
використане для погашення податкового
боргу.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А
Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дитячі та
спортивні майданчики» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 серпня 2014 р. -
скасувати та постановити нову, якою у
задоволенні адміністративного позову
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дитячі та спортивні
майданчики»про накладення арешту на
кошти відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено:
11.11.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Карпушова О.В.