Справа № 810/5813/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5813/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 25
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Дочірнього
підприємства "Києво-Святошинське
управління по експлуатації газового
господарства "ПАТ "Київоблгаз" до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київської
області про скасування податкових
вимог та зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Дочірнього
підприємства "Києво-Святошинське
управління по експлуатації газового
господарства "ПАТ "Київоблгаз"
звернувся до Київського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київської
області, в якому просив скасувати
податкові вимоги Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області Державної
податкової служби від 29.08.2012 №917, від
07.08.2013 №549-19 та зобов'язати відповідача
відкликати зазначені податкові вимоги.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано
податкову вимогу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області Державної
податкової служби від 29.08.2012 №917.

Визнано протиправною та скасовано
податкову вимогу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області від
07.08.2013 №495-19.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Дочірнього підприємства
"Києво-Святошинське управління по
експлуатації газового господарства"
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Київоблгаз" (код за )
сплачений судовий збір у розмірі 172 (сто
сімдесят дві) грн. 05 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просять скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області ДПС було проведено
перевірку Дочірньго підприємства
"Києво-Святошинське управління по
експлуатації газового господарства
"ПАТ "Київоблгаз", за результатами якої
складено Акт №92/22-2/19412538 від 28.04.2012.

На підставі висновків Акту перевірки
податковим органом були винесені
наступні податкові
повідомлення-рішення: від 17.05.2012 №
на суму штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) в розмірі 1020 грн.; від 17.05.2012
№ на суму штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) в розмірі 35935,25 грн.;
від 17.05.2012 № за платежем з податку
на додану вартість на суму 632364 грн., в
тому числі за основним платежем на суму
509046 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями на суму 123318 грн.

29.08.2012р. відповідачем була прийнята
податкова вимога форми "Ю" № 917, яка на
адресу позивача надійшла засобами
поштового зв'язку 05.10.2012р.

За даними податкової вимоги станом на
29.08.2012р. підприємство має податковий
борг за узгодженим грошовим
зобов'язанням в сумі 35273,90 грн., у тому
числі пеня - 35273,92 грн.

Не погоджуючись із прийнятою
відповідачем податковою вимогою
позивач 11.10.2012 подав до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області ДПС заперечення на податкову
вимогу від 29.08.2012 та просив її
відкликати. Крім того, у запереченнях
на податкову вимогу позивач звернув
увагу контролюючого органу на повну
сплату ним податкових зобов'язань за
отриманими податковими
повідомленнями-рішеннями.

28.01.2013 позивач повторно звернувся до
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області з вимогою списати
податковий борг в сумі 35273,92 грн.

Однак, відповіді на вказані
заперечення податковим органом надано
не було.

21.08.2013 позивач отримав податкову вимогу
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Головногто управління Міндоходів у
Київській області форми "Ю" № 495-19 від
07.08.2013.

За даними вищевказаної податкової
вимоги, станом на 06.08.2013 підприємство
має податковий борг за узгодженим
грошовим зобов'язанням в сумі 36601,61 грн.

Вважаючи такі дії податкового органу
протиправними, а податкові вимоги від
29.08.2012 №917, від 07.08.2013 №495-19 незаконними,
позивач звернувся до суду з вказаним
позовом.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності) самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Тобто сума узгодженого грошового
зобов'язання набуває якості
податкового боргу у разі її несплати у
встановлений цим Кодексом строк, з
наступного дня після граничного строку
її сплати.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95-99 Податкового
кодексу України.

У відповідності до п.95.1 ст.95
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (п.95.2 ст.95
Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу на
наступний день після закінчення 60 днів
з дня надіслання платникові податків
податкової вимоги.

Відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, податкова
вимога - це письмова вимога органу
державної податкової служби до
платника щодо погашення суми
податкового боргу.

Положенням статті 59 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі,
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Згідно із п.59.5 ст.59 Податкового кодексу
України, у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Підстави для відкликання податкової
вимоги встановлені ст.60 Податкового
кодексу України.

Положеннями Податкового кодексу
України не передбачено направлення
податкової вимоги на кожну нову суму
податкового боргу. Виставлення нової
податкової вимоги на нову суму
податкового боргу можливе лише після
відкликання попередньої податкової
вимоги за наявності підстав,
передбачених ст.60 Податкового кодексу
України.

Тобто податкова вимога є дійсною
протягом усього терміну безперервного
існування податкового боргу платника
податків з моменту його утворення до
моменту, зокрема, повного погашення
податкового боргу платником за всіма
видами податків і зборів. При цьому
грошові зобов'язання, які складають
податковий борг, можуть змінюватися як
кількісно, так і за видами податків.
Тільки після того, як платник податків
повністю погасить податковий борг,
включаючи пеню, податкова вимога буде
вважатись відкликаною, а у разі
виникнення в майбутньому суми
податкового боргу - контролюючим
органом має бути виставлена нова
податкова вимога.

При цьому, відповідно до п.59.1 ст.59
Податкового кодексу України порядок
надіслання платникові податків
податкової вимоги є тотожним порядку
надіслання податкового
повідомлення-рішення.

Разом з тим, пунктом 58.3 статті 58
Податкового кодексу України
передбачено, що податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) юридичній особі,
якщо його передано посадовій особі
такої юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення.

Дослідженням матеріалів справи
колегією суддів встановлено, що
позивачем на підтвердження сплати ним
податкового боргу були надані платіжні
доручення, на яких міститься відмітка
ПАТ КБ «Надра» (відділення № 2650) про
отримання грошових сум по сплаті
штрафних санкцій.

Так, на підставі платіжного доручення
від 17.05.2012 №225 позивачем здійснено
платіж в розмірі 123318 грн. з
призначенням платежу - "згідно
податкового повідомлення-рішення від
17.05.2012 №"; на підставі платіжного
доручення від 17.05.2012 №22 позивачем
здійснено платіж в розмірі 509046 грн. з
призначенням платежу - "згідно
податкового повідомлення-рішення від
17.05.2012 №"; на підставі платіжного
доручення від 22.05.2012 №235 позивачем
здійснено платіж в розмірі 35935,25 грн. з
призначенням платежу - "згідно
податкового повідомлення-рішення від
17.05.2012 №", на підставі платіжного
доручення від 22.05.2012 №236 позивачем
здійснено платіж в розмірі 1020 грн. з
призначенням платежу - "згідно
податкового повідомлення-рішення від
17.05.2012 №".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Докази в адміністративному
судочинстві це будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Отже, аналізуючи обставини даної
справи та оцінюючи наявні справі
докази, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
наявність правових підстав для
задоволення вимог даного позову,
оскільки узгоджені податкові
зобов'язання по податкових
повідомленнях-рішеннях від 17.05.2012
№, №, № позивачем були
сплачені у визначеному законом
порядку, доказом чого є наявність
вищевказаних платіжних доручень.

За таких обставин, заявлені позивачем
вимоги колегія суддів знаходить
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що постановлене у справі
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М.
Собків Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.