Справа № 802/1939/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1939/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

19 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

секретар судового засідання:
Александрова К.В.,

за участю:

представника позивача Заїки А.М.

представника позивача Качанівського
Л.А.

представника відповідача Бабія Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгропром-Альянс"
на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгропром-Альянс"
до Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю
"Украгропром - Альянс" (ТОВ "Украгропром
- Альянс") звернулось в суд з
адміністративним позовом до
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Козятинська ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування: -
податкового повідомлення-рішення №
від 15.05.2014 за платежем податок на
додану вартість в сумі 118866 грн. та 59433
грн штрафних санкцій; - податкового
повідомлення-рішення № від 15.05.2014
про зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість в сумі 6996
грн.; - податкового
повідомлення-рішення № від 15.05.2014
за платежем податок на прибуток в сумі
138959 грн. та 34740 грн. штрафних санкцій.

Вінницький окружний адміністративний
суд постановою від 07 серпня 2014 року у
задоволенні вимог адміністративного
позову відмовив.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
по справі, позивач надав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанцій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове судове рішення яким
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб які прибули до суду апеляційної
інстанції, а саме: представників
позивача - ні підтримання доводів
апеляційної скарги, представників
відповідача - на підтримання рішення
суду першої інстанції, перевіривши
повноту встановлення обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки в
судовому рішенні, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем, на підставі направлення
на перевірку № 99 від 14.04.2014, виданого
Козятинською ОДПІ, старшим державним
податковим ревізором-інспектором
відділу податкового аудиту
Козятинської ОДПІ проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ "Украгропром - Альянс" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ПП
"Полтава-Проект-Монтаж" за період з
01.09.2012 по 31.12.2013 та ТОВ "Раквере" за
період з 01.09.2012 по 31.12.2012.

За висновками акта перевірки № 51/22/36318919
від 28.04.2014 позивачем допущено
порушення:

- п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 та п. 200.1
ст. 200 ПК України, внаслідок чого
занижено податок на додану вартість на
суму 118866 грн, в тому числі за вересень
2012 року на суму 49373 грн, за жовтень 2012
року на суму 65607 грн, за березень 2013 року
на суму 3886 грн;

- п. 134.1 ст. 134, п. 135.1, п.135.2 ст. 135, п. 137.1 ст.
137, п. 138.1, п.138.2 ст. 138, пп.138.10.3 п. 138.10 ст. 138,
пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, внаслідок
чого занижено податок на прибуток на
суму 138959 грн, в тому числі за ІІІ кв. 2012
року на суму 51838 грн, за ІV кв. 2012 року на
суму 67057 грн, за 2013 рік на суму 20064 грн.

На підставі вказаного акта Козятинська
ОДПІ прийняла податкові
повідомлення-рішення :

- № від 15.05.2014 року за платежем
податок на додану вартість в сумі 118866
грн та 59433 грн штрафних санкцій;

- № від 15.05.2014 про зменшення
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в сумі 6996 грн;

- № від 15.05.2014 року за платежем
податок на прибуток в сумі 138959 грн та
34740 грн штрафних санкцій.

Судова колегія знаходить правильними
висновки суду першої інстанції про
відсутність у позивача права на
формування валових витрат та
податкового кредиту за наслідками
господарських операцій з ПП "Валга", з
ПП "Полтава-Проект-Монтаж", з ДП
"Укрспирт" та з ТОВ "Раквере" з огляду на
не підтвердження їх реального
характеру.

Для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
первинними документами.

Водночас статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Відповідно до приписів п.138.2 ст. 138
Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів.

У відповідності до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Таким чином, витрати для цілей
визначення податкового кредиту для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами.

Згідно з приписами п. 200.1 ст. 200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як
різниця між сумою податкового
зобов'язання звітного (податкового)
періоду та сумою податкового кредиту
такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України унормовано,
що податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг
з метою їх подальшого використання
в оподатковуваних операціях.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього

Кодексу.

Згідно з приписами п. 44.1 ст. 44 ПК
України, для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів,
пов'язаних з обчисленням і сплатою
податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток та податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на додану
вартість навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

При цьому, про відсутність факту
здійснення господарської операції та
необґрунтованість податкової вигоди
можуть свідчити підтверджені доказами
доводи податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин: -
неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності; - відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної підприємницької,
економічної діяльності через
відсутність управлінського або
технічного персоналу, основних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів; -
облік для цілей оподаткування лише тих
господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для цього виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій; -
здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку.

Тобто, відсутність фізичних, технічних
та технологічних можливостей певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції: наявність майна, трудових
ресурсів, виробничо-складських
приміщень, технічного персоналу,
основних фондів, виробничих активів,
складських приміщень як платника, так і
контрагента, які б свідчили про
наявність товарного характеру
операцій, унеможливлюють висновок щодо
реальності придбанням товарів (робіт,
послуг), фактичного та обґрунтованого
понесення позивачем витрат з їх
придбання, наявності правових та
фактичних підстав для віднесення сум
до складу податкового кредиту.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем надано до перевірки первинні
документи бухгалтерського обліку, які
є формально складеними та не
підтверджують фактичне здійснення
господарських операцій між позивачем
та ПП "Валга", ПП "Полтава-Проект-Монтаж",
ДП "Укрспирт" та ТОВ "Раквере" з таких
підстав.

Власне, як правильно встановлено
судом першої інстанції між ТОВ
"Украгропром - Альянс" та ПП "Валга" був
укладений договір № 17-09/12 від 17.09.2012
року щодо надання транспортних послуг
по перевезенню вантажу. Згідно умов
договору Замовник (ТОВ "Украгропром -
Альянс") замовляє, а Виконавець (ПП
"Валга") надає послуги з внутрішніх
перевезень вантажів автомобільним
транспортом, а також по організації
таких перевезень (а.с.82-84 т.1).

Дані послуги отримувалися з метою
доставити товар до Покупця - ТОВ "ТК
Оріон трейд" та ДП "Укрспирт" згідно
умов договорів укладених між позивачем
та ТОВ "ТК Оріон трейд"та ДП "Украспирт".

В матеріалах справи є акти надання
послуг № 5956 від 18.09.2012 року, № 5956/1 від
19.09.2012 року, № 5956/2 від 21.09.2012 року, № 5956/3
від 25.09.2012 року, № 5956/4 від 26.09.2012 року, №
5956/5 від 27.09.2012 року, № 5956/6 від 28.09.2012
року, № 6584 від 02.10.2012 року, № 6584/1 від
03.10.2012 року, № 6584/2 від 06.10.2012 року, № 6584/3
від 07.10.2012 року, № 6584/4 від 08.10.2012 року, №
6584/5 від 12.10.2012 року, № 6584/8 від 17.10.2012
року, № 6584/9 від 18.10.2012 року, № 6584/10 від
19.10.2012 року, 6584/11 від 20.10.2012 року, 6584/6 від
14.10.2012 року, 6584/7 від 15.10.2012 року, 6584/7 від
16.10.2012 року, № 6584/12 від 21.10.2012 року, № 6584/13
від 22.10.2012 року, № 6584/14 від 23.10.2012 року,
податкові накладні № 815 від 28.09.2012 року,
№ 814 від 27.09.2012 року, № 813 від 26.09.2012 року,
№ 812 від 25.09.2012 року, № 811 від 21.09.2012 року,
№ 810 від 19.09.2012 року, № 809 від 18.09.2012 року,
№ 539 від 23.10.2012 року, № 538 від 22.10.2012 року,
№ 537 від 21.10.2012 року, № 536 від 20.10.2012 року,
№ 535 від 19.10.2012 року, № 534 від 18.10.2012 року,
№ 533 від 17.10.2012 року, № 532 від 16.10.2012 року,
№ 531 від 15.10.2012 року, № 530 від 14.10.2012 року,
№ 529 від 12.10.2012 року, № 528 від 08.10.2012 року,
№ 527 від 07.10.2012 року, № 526 від 06.10.2012 року,
№ 525 від 03.10.2012 року, № 524 від 02.10.2012 року,
виписки з рахунків з банку ПП "Валга" .

На виконання умов Договору № 17-09/12 від
17.09.2012, ТОВ "Украгропром - Альянс"
здійснило оплату ПП "Валга" за надані
транспортні послуги за наступними
платіжними дорученнями: № 175 від 04.12.2012
року, № 177 від 05.12.2012 року, № 184 від 13.12.2012
року, № 188 від 19.12.2012 року, № 210 від 24.01.2013
року, № 211 від 28.01.2013 року, № 214 від 29.01.2013
року, № 107 від 16.10.2012 року, № 109 від 17.10.2012
року, № 115 від 19.10.2012 року, № 121 від 22.10.2012
року, № 127 від 24.10.2012 року, № 129 від 25.10.2012
року, № 141 від 09.11.2012 року, № 145 від 13.11.2012
року, № 159 від 21.11.2012 року.

Судом першої інстанції здійснено
аналіз товарно-транспортних накладних
за жовтень 2012 року щодо поставки до ДП
"Укрспирт" та зроблено правильний
висновок про неможливість здійснення
господарських операцій між ТОВ
"Украгропром - Альянс" та ПП "Валга",
оскільки у вказаних
товарно-транспортних накладних є
істотні дефекти, а в окремих із них
взагалі не зазначено ПП "Валга", як
суб'єкта транспортних правовідносин.

В ході перевірки надані запити до ДПА у
Полтавської області № 417/22.5 -10/30285569 від
08.04.2013 та отримано відповідь "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП "Валга" з питань
правомірності проведених
господарських відносин із платниками
податків за період: лютий 2010 року -
лютий 2013 року та встановлено, що згідно
податкової звітності у ПП "Валга" та
проведених заходів встановлено
відсутність виробничого обладнання,
сировини, матеріалів для здійснення
основного виду діяльності.

Зі змісту довідки УМВС України у
Полтавській області, встановлено, що
згідно автоматизованої системи
управління обліком транспортних
засобів та водіїв "МРЕВ-2000"
Полтавського ВРЕР інформація щодо
зареєстрованих автотранспортних
засобах за ПП "Валга" відсутня.

Суд першої інстанції підставно
зазначив, що наявність належним чином
оформлених податкових накладних є
обов'язковою, але не вичерпною
обставиною для формування податкового
кредиту. Зокрема, якщо наведені у
договорах товари чи послуги фактично
не поставлялися, то, відповідно,
придбання таких товарів або послуг не
відбулося, право на податковий кредит у
такого платника податків не виникає,
оскільки при цьому не дотримано
обов'язкових умов для виникнення
такого права придбання товарів (послуг)
з метою їх використання у
господарській діяльності.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції обґрунтовано не погодився з
висновками позивача, що сама лише
наявність у ТОВ "Украгропром - Альянс"
податкових накладних, виписані від
імені його контрагента, є достатньою
підставою для включення сум ПДВ до
податкового кредиту. Матеріали справи
не свідчать про реальність
господарських операцій ТОВ
"Украгропром - Альянс" з ПП "Валга",
оскільки результати, відображені у
податковому обліку ТОВ "Украгропром -
Альянс" по взаємовідносинам з вказаним
контрагентом фактично не настали
внаслідок відсутності відповідних дій
учасників взаємовідносин.

Також суд апеляційної інстанції вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції, що аналіз наявних в
матеріалах справи копій договорів №
03-2/12-12 від 03.12.2012 року та № 36-08 від 26.09.2012
року, укладених між позивачем та
контрагентами ДП "Укрспирт" та ПП
"Полтава-Проект-Монтаж", дає підстави
вважати, що такі договори не свідчать
про реальність здійснення
господарських операцій.

Власне, як правильно встановлено судом
першої інстанції, у договорі поставки
№ 03-2/12-12 від 03.12.2012 у розділі "Предмет
договору" зазначено, що продавець
зобов'язується відвантажити, а
покупець прийняти та оплатити зерно
кукурудзи подрібненої українського
походження, врожаю 2012 року на умовах,
зазначених у цьому Договорі.

Відповідно до п. 1.3 договору поставки
зернових культур № 36-08 від 26.09.2012,
постачальник гарантує, що він є
виробником продукції яку поставляє та
продає її вперше, а також те, що на
момент підписання даного Договору,
продукція не продана, не подарована, не
заставлена, в спорі та під забороною
(арештом) не перебуває, як внесок до
статутного фонду (капіталу) юридичних
осіб не передана, прав щодо неї у третіх
осіб, як в Україні, так і за її межами
немає.

Тобто, відповідно до умов вказаного
договору ТОВ "Украгропром - Альянс" є
виробником продукції яку поставляє та
продає, а тому вказане підтверджує
намір сторін про отримання податкової
вигоди.

На підтвердження виконання умов
договору № 36-08 від 26.09.2012 до суду не
надані документи, які підтверджують
факт передачі товару.

За вказаних обставин, враховуючи
неналежне оформлення первинної
документації, а саме відсутності
документів щодо реальності проведених
операцій, правильним є висновок суду
першої інстанції про те, що позивач не
підтвердив реальність господарської
операції, яка може бути об'єктом
оподаткування.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, 02.01.2013 між ТОВ "Украгропром -
Альянс" та ДП "Укрспирт" укладено
договір № 36-13-02 поставки зернових
культур, відповідно до умов якого
Постачальник (ТОВ "Украгропром -
Альянс") зобов'язується в порядку та на
умовах, визначених цим Договором,
поставляти у період 2012 року зернові
культури, включаючи похідні від
зернових, продукти їх обробки,
переробки, субпродукти, тощо (далі -
Продукція), а Покупець (ДП "Укрспирт")
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених цим договором, прийняти й
оплатити таку продукцію.

На підтвердження факту реалізації
продукції від ТОВ "Украгропром - Альянс"
до суду були надані копії накладної на
продаж кукурудзи № 3 від 08.01.2013 року.

Як встановлено судом, реалізовану ДП
"Укрспирт" кукурудзу подрібнену було
придбано у ПП "Полтава-Проект-Монтаж"
згідно укладеного договору № 05/01-13 від
05.01.2013 року.

Відповідно до умов договору № 05/01-13 від
05.01.2013 року укладеного між ТОВ
"Украгропром - Альянс" та ПП
"Полтава-Проект-Монтаж", продавець
зобов'язується відвантажити, а
покупець прийняти та оплатити зерно
кукурудзи подрібненої українського
походження, врожаю 2012 року на умовах,
зазначених у цьому Договорі. Базисні
умови поставки: EXW - склад покупця (тобто
в даному випадку обов'язок перевезення
ТМЦ покладено на позивача).

На підтвердження факту поставки
продукції до суду надані копії
товарно-транспортних накладних № БЗС
№ 832779 від 04.01.2013 року, № 832780 від 04.01.2013
року, № 832781 від 04.01.2013 року, № 832782 від
04.01.2013 року, № 832783 від 04.01.2013 року, № 832784
від 04.01.2013 року, № 832823 від 05.01.2013 року,
№832785 від 05.01.2013 року, № 832826 від 05.01.2013
року, № 832786 від 05.01.2013 року, № 832827 від
05.01.2013 року (а.с. 142-154 т. 1). Як вбачається з
наданих до суду документів, у більшій
частині товарно - транспортних
накладних не вказано постачальником -
ПП "Полтава-Проект-Монтаж". Відсутні
записи про номер дорожнього листа,
відповідно до якого здійснювалось
фактичне перевезення вантажу; повну
назву пункту завантаження та
розвантаження вантажу; дату та номер
довіреності, посаду, прізвище
посадової особи, яка отримала вантаж.
Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що зазначені
документи не відповідають вимогам
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність".

На підтвердження факту оплати за
продукцію по зазначеному договору до
суду були надані банківські виписки
(а.с.82-91 т. 2) та платіжні доручення.

При цьому, суд першої інстанції
правильно зазначив, що наявність факту
перерахування коштів на рахунок
контрагента є належним доказом
правомірності віднесення сум до
податкового кредиту, адже, як зазначено
вище, первинні бухгалтерські та
податкові документи є підставою для
змін в бухгалтерському та податковому
обліку підприємства, виключно за умови
фактичного вчинення господарської
операції. Наявність самих лише
обставин укладання цивільно-правового
договору, формальних доказів про його
виконання, не є безумовним свідченням
правомірності здійснення змін у
податковому обліку такого платника
податку.

В ході проведення перевірки
Козятинською ОДПІ було встановлено, що
придбаний товар у січні 2013 року в
подальшому був реалізований ТОВ "Ренам
ЛТД". Відповідно до умов договору №
04/03-13 від 04.03.2013, укладеного між ТОВ
"Украгропром - Альянс" та ТОВ "Ренам ЛТД"
продавець (ТОВ "Украгропром - Альянс")
зобов'язується відвантажити, а
Покупець (ТОВ "Ренам ЛТД") прийняти та
оплатити зерно кукурудзи українського
походження на умовах, зазначених у
цьому Договорі.

Судом з матеріалів справи встановлено,
що на підтвердження факту поставки
продукції позивачем були надані до
суду акт надання послуг № 730 від 05.03.2013,
податкові накладні № 731 від 07.03.2013, № 730
від 05.03.2013, банківські виписки,
платіжні доручення.

Дослідження зазначених документів
дало підставу для висновку, що їх зміст
не дозволяє встановити зміст та обсяг
наданих послуг. Види, наданих згідно з
актами надання послуг, носять
загальний характер і фактично
відтворюють умови договорів стосовно
зобов'язань виконавця за цими
договорами та містять загальну
вказівку про надання таких послуг.
Додаткові докази, які б підтверджували
проведені господарські операції по
перевезенню вантажів (путівні листи,
документи на супроводження вантажів)
суду не надані.

Суд першої інстанції обґрунтовано
взяв до уваги, що висновок щодо
позбавлення позивача права на
податковий кредит по взаємовідносинах
з ПП "Полтава-Проект-Монтаж" відповідач
зробив на підставі акту ДПА у
Полтавській області. У вказаному акті
зазначено, що ПП "Полтава-Проект-Монтаж"
не є виробником реалізованої
продукції. В зв'язку з цим посадові
особи ТОВ "Украгропром - Альянс" не
могли фактично здійснювати
господарські операції, відтак операції
ТОВ "Украгропром - Альянс" не є
господарською діяльністю
підприємства, в розумінні п.п. 14.1.36 п. 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції підставно взято
до уваги, що у матеріалах справи є
довідка УМВС України у Полтавській
області, якою встановлено, що згідно
автоматизованої системи управління
обліком транспортних засобів та водіїв
"МРЕВ-2000" Полтавського ВРЕР інформація
щодо зареєстрованих автотранспортних
засобах за ПП "Полтава-Проект-Монтаж"
відсутня.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що зазначені
господарські операції є такими, що
фактично не здійснювалися, а надані
позивачем до суду первинні документи
такими, що складені з метою штучного
формування податкового кредиту та
валових витрат. Тобто, незалежно від
того чи визнавалися договори, укладені
між позивачем та контрагентами,
недійсними в судовому порядку, вони не
були спрямовані на досягнення
будь-яких наслідків, пов'язаних із
здійсненням підприємницької
господарської діяльності, що
унеможливлює врахування його
наслідків в податковому обліку
платника податку.

Доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують. Оскільки
позивачем не представлено належних та
допустимих доказів фактичності
виконання спірних господарських
операції, правильним є висновок
податкового органу про відсутність
обставин фактичного здійснення
господарських операцій, внаслідок чого
позивач позбавлений можливості
віднесення відповідних суми до
податкового кредиту перевіряємого
періоду.

Установлення факту недійсності, в тому
числі нікчемності цивільно-правового
правочину, який опосередковує
відповідну господарську операцію, не є
необхідною умовою для визначення
контролюючим органом грошових
зобов'язань платнику податків у разі,
якщо буде встановлено відсутність
реального вчинення цієї господарської
операції або відсутність зв'язку між
такою операцією та господарською
діяльністю платника податків.
Відсутність реально вчиненої
господарської операції та, як наслідок,
юридична дефектність відповідних
первинних документів, не дозволяє
формувати дані податкового обліку
незалежно від спрямованості умислу
платників податку-учасників
відповідної операції.

За встановлених обставин судова
колегія Вінницького апеляційного
адміністративного суду не вбачає
порушень судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права
на які посилається позивач у
апеляційній скарзі, та підстав для
скасування оскарженого судового
рішення, з наведених в ній мотивів.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Украгропром-Альянс" залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 07
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
24 листопада 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.