Справа № 139/1014/14-а
Суддя: Коломійцева В. І.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№139/1014/2014-А
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
Мурованокуриловецький районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді
Коломійцевої В.І.,

секретаря Мельник А.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Муровані Курилівці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС
ВДАІ м. Вінниці старшого лейтенанта
міліції Швеця Сергія Михайловича про
скасування постанови серії ПС1 № 862060
від 10.11.2014 року про накладення
адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до інспектора ДПС взводу ДПС
ВДАІ м.Вінниці старшого лейтенанта
міліції Швеця Сергія Михайловича про
скасування постанови серії ПС1 №862060
від 10.11.2014 року про накладення
адміністративного стягнення. Свої
вимоги мотивував тим що, вказаною
постановою на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу, розміром 430 гривень за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП. Так,
згідно вказаної постанови, він 10.11.2014
року о 10:15 год. в м Вінниця на перехресті
вулиць Немирівське шосе та К.Маркса,
керуючи автомобілем Мерседес д.н.з.
НОМЕР_1 проїхав на заборонний сигнал
світлофора, чим порушив вимоги п.16.8 ПДР
України. Постанову вважає незаконною,
оскільки він проїхав перехрестя на
зелений сигнал світлофора, при виїзді
перехрестя знаком 5.62 ввімкнувся жовтий
сигнал світлофора, однак позаду нього
на великий швидкості рухався
автомобіль «Део», щоб уникнути
зіткнення ззаду, він не вдаючись до
екстреного гальмування, закінчив
маневр та вжив усіх заходів для
запобігання дорожньо-транспортній
пригоді і тому проїхав на жовтий сигнал
світлофора. Проте інспектор ВДАІ Швець
С.М. не вислухавши його пояснень,
проігнорувавши норми чинного
законодавства одразу ж почав складати
відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення. В
протоколі в графі пояснення він
зазначив, що проїзд перехрестя
здійснив на жовте світло світлофора -
закінчував маневр. Інспектор ВДАІ
Швець С.М. проігнорував його прохання
про запрошення свідка водія «Део», або
інших водіїв, які здійснювали рух на
перехресті разом із ним, оскільки він
рухався в потоці транспортних засобів,
крім того в нього в салоні перебувало
більш ніж 10 пасажирів, які могли
підтвердити, що він не здійснив жодного
правопорушення, однак інспектор ВДАІ
Швець С.М. відмовився записувати
пояснення свідків, чим порушив ст. 272
КУпАП. Крім того, під час розгляду
справи він не міг скористатись
правовою допомогою, оскільки справа
розглядалась майже одночасно з
складанням протоколу про
адміністративне правопорушення. Тому,
просить дану постанову скасувати, а
справу провадженням закрити.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги за
обставин, викладених в позові, просив
суд їх задоволити.

Відповідач Швець С.М. в судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчить витяг з реєстру
вихідної електронної пошти
Мурованокуриловецького районного суду
Вінницької області (а.с.14), заяви про
розгляд справи у його відсутність не
надійшло.

Відповідно до ст. 128 ч.4 КАС України
суд вважає можливим розглянути справу
у відсутність відповідача та прийняти
постанову на підставі наявних у справі
доказів.

Розглянувши справу в судовому
засіданні, суд прийшов до висновку що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

З копії протоколу про адміністративне
правопорушення серії АП1 № 656142 (а.с.4) та
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №862060 від 10.11.2014 року (а.с.5) слідує, що
ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він
10.11.2014 року о 10 год 00 хв в м.Вінниці на
перехресті вул. Немирівське шосе -
К.Маркса керуючи автомобілем марки
"Мерседес", д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила
проїзду перехрестя, здійснив рух на
заборонний червоний при виїзді з
перехрестя знаком 5.62 (Стоп), чим порушив
п. 16.8 ПДР України та вчинив
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП. Постановою відповідача - ІДПС
взводу ДПС ВДАІ м.Вінниці старшого
лейтенанта міліції Швеця С.М. - на
ОСОБА_1 накладено стягнення у виді
штрафу в сумі 430 гривень.

Відповідно до п. 16.8 ПДР України водій,
який виїхав на перехрещення проїзних
частин згідно із сигналом світлофора,
що дозволяє рух, повинен виїхати в
наміченому напрямку незалежно від
сигналів світлофора на виїзді. Проте,
якщо на перехрестях перед світлофорами
на шляху руху водія є дорожня розмітка
1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він
повинен керуватися сигналами кожного
світлофора.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа,
яка притягається до адміністративної
відповідальності має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має
право на надання правової допомоги
особисто чи за дорученням юридичної
особи, виступати рідною мовою і
користуватися послугами перекладача,
якщо не володіє мовою, якою ведеться
провадження; оскаржити постанову по
справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року №14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП,
доказами по справі є також пояснення
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, у
постанові прийнятій відповідачем не
наведено будь-якої оцінки вказаного
доказу.

Таким чином, маючи перед прийняттям
рішення про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
протокол про адміністративне
правопорушення, в якому позивач
зазначає про відсутність порушення
Правил дорожнього руху, суб'єкт владних
повноважень мав би, використовуючи
свої повноваження, зібрати докази, які
б підтверджували наявність складу
правопорушення та спростувати
свідчення позивача. Однак, ні в
протоколі, ні в постанові такі докази
не містяться. Свідки правопорушення
відсутні.

Зокрема, з копії протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АП1 №656142 від 10.11.2014 року (а.с. 4) слідує, що
в момент складання протоколу та момент
прийняття рішення по ньому, позивач у
справі - ОСОБА_1 не заперечував факт
проїзду перехрестя на жовтий сигнал
світлофора, однак заперечував факт
порушення ним Правил дорожнього руху.

Інспектором ВДАІ Швецем С.М. у
прийнятій постанові не наведено
будь-якої оцінки доказам, зокрема,
запереченням порушника, не забезпечено
свідків події, що призвело до
спрощеного підходу розгляду справи про
адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 8.10 ПДР України, у разі
подання світлофором (крім
реверсивного) або регулювальником
сигналу, що забороняє рух, водії
повинні зупинитися перед дорожньою
розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім
знаком 5.62 , якщо їх немає - не ближче 10 м
до найближчої рейки перед залізничним
переїздом, перед світлофором,
пішохідним переходом, а якщо і вони
відсутні та в усіх інших випадках -
перед перехрещуваною проїзною
частиною, не створюючи перешкод для
руху пішоходів.

Разом з тим, п. 8.11 ПДР України
передбачено, що водіям, які в разі
ввімкнення жовтого сигналу або
підняття регулювальником руки вгору не
можуть зупинити транспортний засіб у
місці, передбаченому пунктом 8.10 цих
Правил, не вдаючись до екстреного
гальмування, дозволяється рухатися
далі за умови забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Відповідач не надав суду доказу того,
що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього
руху.

Таким чином, суд, дослідивши всі надані
позивачем докази, прийшов до висновку,
що постанова по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 862060 від 10.11.2014 року винесена з
порушенням вимог ст.ст. 278-280 КУпАП і
відповідно до ч. 3 ст. 2, ст. 162 КАС України
є протиправною та підлягає скасуванню,
як така, що винесена не на підставі і не
у порядку, що передбачені законом, а
також необґрунтовано і неправомірно.

Разом з тим, вимога позивача
стосовно закриття провадження у справі
задоволенню не підлягає, оскільки
зазначене питання не відноситься до
компетенції місцевого загального суду
як адміністративного під час розгляду
адміністративних справ з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 126, 251, 252, 287, 288, 293
КУпАП, ст.ст. 4, 5, 7, 9, 10, 11,17, 18, 69, 71, 128, 158-163
КАС України, Правилами дорожнього руху
України, Постановою Пленуму Верховного
суду України від 23 грудня 2005 року №14
"Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті", суд,-

п о
с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову інспектора ДПС взводу ДПС
ВДАІ м. Вінниці Швеця Сергія
Михайловича № 862060 Серії ПС1 від 10
листопада 2014 року про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу, розміром 430 (чотириста тридцять)
гривень на ОСОБА_1 скасувати.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови
виготовлений 26.11.2014 року.

Суддя: