Справа № 826/7/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7/14
Головуючий у 1-й інстанції: Головань
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Бєлової Л.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Дніпровської районної у м.
Києві державної адміністрації, третя
особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації про визнання
протиправними дій, скасування
висновку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
адміністративним позовом до
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, третя особа:
Служба у справах дітей Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації, в якому просив визнати
протиправними дії відповідача при
оформленні висновку про доцільність
позбавлення батьківських прав від 18
грудня 2013 року та визнати даний
висновок незаконним.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 січня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі.

Суд мотивував своє рішення тим, що
оскаржуваний висновок Комісії з питань
захисту прав дитини Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 18 грудня 2013 року не
може бути визнаний актом
індивідуальної дії, що створює права та
обов'язки, і, відповідно не може бути
предметом судового оскарження, а є лише
думкою Комісії, що підлягає оцінці
судом нарівні з іншими доказами під час
розгляду цивільної справи.

На вказану ухвалу суду позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати її як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права
та направити справу для продовження
розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції виходив з того, що
дана справа не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, а тому застосував до
спірних правовідносин положення п. 1 ч.1
ст. 109 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України,
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Вказані норми права встановлюють, що в
порядку адміністративного судочинства
захищаються права та інтереси осіб у
сфері публічно-правових відносин.
Публічно-правові відносини є складовою
частиною правових відносин, які
виникають у суспільстві.

Змістом будь-яких правових відносин є
врегульовані правом взаємні права,
інтереси, обов'язки та заборони
суб'єктів суспільства у цих
правовідносинах. Відповідно, зміст
публічно-правових відносин
складається із взаємних публічних
прав, інтересів, обов'язків та заборон
суб'єктів суспільства у певних
публічно-правових відносинах.

Отже, у публічно-правових відносинах
одна особа має та реалізує певні
публічні права чи інтереси, а інша
особа відповідно виконує певні
публічні обов'язки або дотримується
публічних заборон. У разі невиконання
останньою особою своїх публічних
обов'язків або недотримання публічних
заборон вона порушує публічні права чи
інтереси першої особи, яка не в змозі їх
належним чином реалізувати. За цих
обставин ця особа має право подати до
суду адміністративний позов на захист
своїх порушених публічних прав, свобод
та інтересів у публічно-правових
відносинах.

Таким чином, до адміністративного суду
з адміністративним позовом має право
звернутись особа за захистом саме
публічного права, свободи чи інтересу у
сфері публічно-правових відносин.

Звернення особи з позовом до суду на
захист іншого крім публічного права,
свободи чи інтересу, не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Дослідженням матеріалів справи
колегією суддів встановлено, що 18
грудня 2013 року на засіданні Комісії з
питань захисту прав дитини
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації на підставі
ухвали Дніпровського районного суду
міста Києва від 26 листопада 2013 року,
постановленої у справі № 755/12880/13-ц за
позовом ОСОБА_5. до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав, було
складено висновок про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3.

Відповідно до статті 19 Сімейного
кодексу України, при розгляді судом
спорів щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини, місця проживання
дитини, позбавлення та поновлення
батьківських прав, побачення з дитиною
матері, батька, які позбавлені
батьківських прав, відібрання дитини
від особи, яка тримає її у себе не на
підставі закону або рішення суду,
управління батьками майном дитини,
скасування усиновлення та визнання
його недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи (частина 5 статті 19
Сімейного кодексу України). При
розгляді сімейних спорів обов'язковими
є наявність письмового висновку
органів опіки і піклування та їхня
участь у судовому засіданні. Складання
зазначених висновків і участь у
судових засіданнях покладено на
відділи й управління освіти районних,
районних у містах Києві та Севастополі
державних адміністрацій і виконавчих
комітетів міських чи районних у містах
рад.

Тобто з наведеного слідує, що
оскаржуваний висновок в даному випадку
не є рішенням суб'єкта владних
повноважень у сфері управлінської
діяльності, оскільки в ньому
зазначаються лише факти, виявлені в
ході засідання комісії з питань
захисту прав дитини, та є лише одним із
видів доказів при розгляді судом
справи про позбавлення батьківських
прав.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що даний спір не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, оскільки не має усіх
невід'ємних ознак публічно-правового
спору.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 14 листопада 2013 року у
справі № К/9991/31562/12.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
застосував положення чинного
законодавства України при
постановленні оскаржуваної ухвали із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для її скасування не вбачається.

Згідно п.1 ч.1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення,а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити
без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 6 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М.
Собків Л.В.
Бєлова М.І.
Кобаль

Повний текст ухвали виготовлено - 17.11.14
р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Кобаль М.І.