Справа № 756/12406/14-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Маринченко М.М.,
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Бабенка К.А., Борисюк Л.П.,

при секретарі:
Пакіж О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги ОСОБА_2 на постанову
Оболонського районного суду міста
Києва від 09 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління пенсійного фонду
України у м. Києві про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
суду із адміністративним позовом до
Головного управління пенсійного фонду
України у м. Києві (далі - Відповідачі) у
якому просив визнати протиправними дії
відповідача та зобов'язати здійснити
нарахування та виплату 3% річних за весь
час прострочення боргу в сумі 40 083, 96
грн. по день її виплати.

Постановою Оболонського районного
суду міста Києва від 09 жовтня 2014 року в
задоволенні зазначеного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції було
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши позивача та представника
відповідача, що прибули у судове
засідання, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін,
виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
03.07.2014 року позивач звернувся до
Головного управління Пенсійного фонду
України у м. Києві із заявою про
нарахування на наявну перед позивачем
заборгованість з виплати пенсії в
розмірі 40 083, 96 грн. 3% річних за весь час
прострочення, починаючи з 06.09.2011 року по
день виплати, та здійснення виплати
вказаної заборгованості.

Листом від 28.07.2014 року №17176/12/П-44/4
Головне Управління Пенсійного фонду
України у м. Києві відмовило позивачу у
здійсненні нарахування 3% річних на
суму заборгованості, посилаючись на те,
що на підставі судових рішень позивачу
здійснено перерахунок пенсії та
нараховано до виплати 38 754 грн. 04 коп.,
які включено у додаткову відомість для
проведення виплати. Оскільки судовими
рішеннями, на підставі яких
здійснювався перерахунок пенсії
позивача, не було зобов'язано Головне
управління проводити нарахування 3%
річних від суми заборгованості,
підстави для нарахування 3% річних
відсутні.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні адміністративного позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
спірні правовідносини не відносяться
до цивільних, не засновані на
договірних зобов'язаннях, а являються
публічно-правовими, підстави для
застосування ст. 625 ЦК України відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
серпня 2009 року у справі №11/491
зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
здійснити перерахунок пенсії позивача
з дати її призначення, виходячи з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
та премії в розмірах, встановленими
законодавством.

Постановою Апеляційного суду м. Києва
від 12 липня 2011 року вказану постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва скасовано в частині зобов'язання
здійснення перерахунку пенсії
позивача за період з 15 жовтня 2006 року по
22 травня 2008 року та відмовлено у
вказаній частині. В решті постанову
залишено без змін.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
липня 2013 року у справі № 11/491, залишеною
без змін постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 січня 2014 року, встановлено
наступний спосіб і порядок виконання
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12 серпня 2009 року:
стягнуто з Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві на
користь ОСОБА_2 заборгованість по
пенсійних виплатах у розмірі 40 083 грн. 96
коп.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 07 квітня 2014 року,
залишеною без змін постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року, зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
здійснити нарахування компенсації
частини втрати доходів з урахуванням
встановленого індексу інфляції на
недоплачену ОСОБА_2 з травня 2008 по
серпень 2011 року пенсію.

Листом від 06 вересня 2011 року № 24436/12/П-3622
(а.с.20) відповідач повідомив позивача,
що на виконання постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
серпня 2009 року йому нараховано кошти в
сумі 40 083 грн. 96 коп., які будуть
виплачені у вересні проточного року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи та пояснень сторін, вказані
кошти позивачу виплачені не були.

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Частиною 1 ст. 1 ЦК України визначено, що
цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові відносини та
майнові відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відсутність протиправності в діях
відповідача, які полягають у відмові в
нарахуванні 3% річних на суму
заборгованості з пенсійних виплат
позивачу.

Отже, судом першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. Обставини,
викладені в апеляційній скарзі, до
уваги не приймаються, оскільки є
необґрунтованими та не є підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, Київський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Оболонського
районного суду міста Києва від 09 жовтня
2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
К.А. Бабенко

Л.П. Борисюк

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Бабенко К.А

Борисюк Л.П.