Справа № 804/8024/13-а
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 р. Справа № 804/8024/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Відділу державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області про постанови від 13.03.2013 року ВП
№37250687, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2013 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулась Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області про
скасування постанови від 13.03.2013 року ВП
№37250687.

Ухвалою суду від 13.06.2014 року було
відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового
розгляду.

Свої позовні вимоги Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 обґрунтовує
тим, що 13.06.2013 року ним було отримано
поштою вимогу Управління Пенсійного
фонду України в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області від 03.05.2013
року №Ф-114 про сплату боргу. Дану вимогу
було винесено на підставі ст.25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Дану вимогу
управління Пенсійного фонду було
оскаржено позивачем до суду. Проте, на
момент звернення до суду із даним
адміністративним позовом спір щодо
правомірності винесення вимоги від
03.05.2013 року №Ф-114 ще розглядався. З
невідомих для позивача причин
відповідачем було відкрито виконавче
провадження від 13.03.2013 року щодо
виконання невідомої для нього вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області від 05.03.2013
року №Ф-114 на незрозумілу суму. При
цьому, позивачу відомо, що державний
виконавець не має права відкривати
виконавче провадженні щодо вимоги про
сплату боргу за страховими внесками на
пенсійне страхування, адже управлінням
Пенсійного фонду України не були
застосовані заходи урегулювання спору,
сума боргу не є узгодженою.

Просить суд: скасувати постанову
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області про відкриття виконавчого
провадження від 13.03.2013 року.

У судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи, причини неявки суду не
повідомили.

У відповідності до положень ч.6 ст.128 КАС
України суд ухвалив рішення про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Суд, вивчивши наявні у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, вважає
необхідним відмовити у задоволенні
даного адміністративного позову з
наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України "Про
виконавче провадження".

Згідно із ст.1 зазначеного Закону
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень в Україні
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

За змістом ст.1 Закону України "Про
державну виконавчу службу" завданням
державної виконавчої служби є
своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Таким чином, відповідач у справі є
суб'єктом владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладено обов'язок по примусовому
виконанню рішень суду.

Частиною 2 ст.4 Закону України "Про
державну виконавчу службу"
передбачено, що державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку
передбаченому законом.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України
"Про виконавче провадження" примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Такими
виконавчими документами є: 1) виконавчі
листи, що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; 3) судові накази;
4) виконавчі написи нотаріусів; 5)
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій; 6)
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; 7)
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; 8) рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав
людини з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Слід вказати на те, що у відповідності
до положень Закон України від 08.07.2010
року №2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та Інструкцією
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої в постанові правління
Пенсійного фонду України від 27.09.2010
року № 21-5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 27.10.2010
року за № 994/18289 вимога про сплату боргу
є виконавчим документом.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 83 Закону
України "Про виконавче провадження"
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Постанови, зазначені в частинах другій
- четвертій цієї статті, можуть, бути
оскаржені в десятиденний строк з дня їх
винесення у порядку, встановленому цим
Законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржувана постанова про відкриття
виконавчого провадження від 13.03.2013 року
ВП №37250687 була винесена на підставі
вимоги №Ф-114 від 05.03.2013 року Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області щодо
стягнення з боржника - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 суми боргу у
розмірі - 4010,30грн. Натомість, за
поясненнями позивача, ним оскаржується
в суді вимога про сплату боргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області від 03.05.2013
року №Ф-114, в той час, коли виконавчим
документом виступала вимога про сплату
боргу №Ф-114 від 05.03.2013 року Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області.

Так, за положеннями ст.19 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що підставами для відкриття
виконавчого провадження є: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; 2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 3) у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

У заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач вправі зазначити
відомості, що ідентифікують боржника
чи можуть сприяти примусовому
виконанню рішення (рахунок боржника,
місце роботи чи отримання ним інших
доходів, місцезнаходження його майна
тощо), а також шляхи отримання ним
коштів, стягнутих з боржника.

У заяві про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання рішення про
майнове стягнення стягувач має право
просити державного виконавця накласти
арешт на майно та кошти боржника та
оголосити заборону на його відчуження.

За нормою ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Аналіз вищевикладених норм чинного
законодавства України показує, що
відповідачем були вчинені всі
необхідні правомірні дії щодо
реалізації державним виконавцем
покладених на нього функцій та після
надходження відповідного виконавчого
документа у встановлений строк відкрив
виконавче провадження. Тому, в діях
державного виконавця суд не вбачає
ознак протиправності, а постанова про
відкриття виконавчого провадження від
13.03.2013 року не підлягає скасуванню. У
своєму позові фізична
особа-підприємець посилається лише на
невідомість йому про наявність вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області від 05.03.2013
року №Ф-114, яка була підставою для
винесення оскаржуваної постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Однак, позивач оскаржує безпосередньо
дії державного виконавця щодо
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а не вказану
вимогу управління Пенсійного фонду в м.
Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області від 05.03.2013
року №Ф-114. З огляду на що, суд не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.
Таким чином, приходить до висновку, що у
задоволенні даного адміністративного
позову необхідно відмовити повністю.

Щодо вирішення питання про розподіл
судових витрат, то суд зазначає про те,
що на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України
«Про судовий збір» позивача звільнено
від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої
служби Нікопольського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області про скасування постанови від
13.03.2013 року ВП №37250687 - відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Суддя
А.Ю.
Рищенко