Справа № 806/4217/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"24" листопада 2014 р.
Справа № 806/4217/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В.

за участю представника позивача -
Миколенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Головного управління Державної
казначейської служби України у
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "02" жовтня
2014 р. у справі за позовом Головного
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
до Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про скасування
постанови ,

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДКС України в Житомирської області
звернулось до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
УДВС ГУЮ у Житомирській області, в
якому вказало, що постановою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області Пилипенко О.С. від
17 лютого 2014 року було відкрито
виконавче провадження № 41779354 з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого Житомирським окружним
адміністративним судом по справі №
806/4358/13-а, про зобов'язання Головного
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
повернути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Житомирський маслозавод"
надмірно сплачену суму митних та інших
платежів у розмірі 55381,41 грн. і 553,81 грн.
сплаченого судового збору.

У встановлений строк Головним
управлінням Державної казначейської
служби України у Житомирській області
добровільно вказаний виконавчий
документ виконано не було, в зв'язку з
чим Відділом було направлено
позивачеві вимогу № 3.4/6416 від 25 березня
2014 року про виконання судового рішення
з наданням інформації про таке
виконання або причин невиконання.

Листом від 28 березня 2014 року № 15-08/910-3389
позивач повідомив відповідача про
неможливість виконання рішення
Житомирського окружного
адміністративного суду по справі №
806/4358/13-а у зв'язку з тим, що оригінал
виконавчого листа по вказаній справі
пред'явлений не до нього, а до органу
виконавчої служби, повернути стягнуті
кошти з Державного бюджету немає
можливості.

Відділом 05 вересня 2014 року на адресу
позивача було направлено повторну
вимогу № 3.4/17031 про виконання до 10
вересня 2014 року постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду по справі №
806/4358/13-а від 09 вересня 2013 року з
наданням інформації про її виконання.

На вказану вище вимогу Головне
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
12 вересня 2014 року за № 15-28/1716-10105 надало
відповідь про неможливість виконання
зазначеного судового рішення з тих
підстав, що сторонами по справі №
806/4358/13-а не дотримано порядку
повернення з Державного бюджету
сплаченого судового збору і помилково
та/або надміру сплачених митних
платежів, встановленого Постановою
Кабінету Міністрів України № 845 від 03
серпня 2011 року і Наказом Міністерства
доходів і зборів України, Мінфіну
України № 882/1188 від 30 грудня 2013 року.

На що державний виконавець Шевчук Г.І.
постановою від 01 вересня 2014 року (ВП №
41779354) застосовано штраф до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
у розмірі 680, 00 грн. за невиконання
рішення суду та вимоги державного
виконавця.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2014
року у задоволені позовних вимог
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Житомирській області відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить судове рішення скасувати та
прийняти нове - про задоволення
позовних вимог. Зокрема, апелянт
посилається на те, що постанова
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області Шевчук Г.І. від 01
вересня 2014 року (ВП № 41779354) прийнята
всупереч постанови Кабінету Міністрів
України № 845 від 03 серпня 2011 року,
Наказу Міністерства доходів і зборів
України, Мінфіну України № 882/1188 від 30
грудня 2013 року та Закону України "Про
виконавче провадження".

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що постановою
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області Пилипенко О.С. від
17 лютого 2014 року було відкрито
виконавче провадження № 41779354 з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого Житомирським окружним
адміністративним судом по справі №
806/4358/13-а, про зобов'язання Головного
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
повернути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Житомирський маслозавод"
надмірно сплачену суму митних та інших
платежів у розмірі 55381,41 грн. і 553,81 грн.
сплаченого судового збору.

У встановлений строк Головним
управлінням Державної казначейської
служби України у Житомирській області
добровільно вказаний виконавчий
документ виконано не було, в зв'язку з
чим Відділом було направлено
позивачеві вимогу № 3.4/6416 від 25 березня
2014 року про виконання судового рішення
з наданням інформації про таке
виконання або причин невиконання.

Листом від 28 березня 2014 року № 15-08/910-3389
позивач повідомив відповідача про
неможливість виконання рішення
Житомирського окружного
адміністративного суду по справі №
806/4358/13-а у зв'язку з тим, що оригінал
виконавчого листа по вказаній справі
пред'явлений не до нього, а до органу
виконавчої служби, повернути стягнуті
кошти з Державного бюджету немає
можливості.

Відділом 05 вересня 2014 року на адресу
позивача було направлено повторну
вимогу № 3.4/17031 про виконання до 10
вересня 2014 року постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду по справі №
806/4358/13-а від 09 вересня 2013 року з
наданням інформації про її виконання.

На вказану вище вимогу Головне
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
12 вересня 2014 року за № 15-28/1716-10105 надало
відповідь про неможливість виконання
зазначеного судового рішення з тих
підстав, що сторонами по справі №
806/4358/13-а не дотримано порядку
повернення з Державного бюджету
сплаченого судового збору і помилково
та/або надміру сплачених митних
платежів, встановленого Постановою
Кабінету Міністрів України № 845 від 03
серпня 2011 року і Наказом Міністерства
доходів і зборів України, Мінфіну
України № 882/1188 від 30 грудня 2013 року.

На що державний виконавець Шевчук Г.І.
постановою від 01 вересня 2014 року (ВП №
41779354) застосовано штраф до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
у розмірі 680, 00 грн. за невиконання
рішення суду та вимоги державного
виконавця.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволені позовних вимог прийшов до
правильного висновку, що державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області Шевчук Г.І. , приймаючи рішення
про накладення на позивача 680, 00 грн.
штрафу, діяв у спосіб, передбачений
положеннями Закону України «Про
виконавче провадження», тому підстави
для скасування його постанови від 01
вересня 2014 року (ВП № 41779354) відсутні.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи убачається, що
відносини, що виникли між суб'єктами
сторонами регулювалися Законом
України "Про виконавче провадження",
яким визначається сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 17 вказаного Закону зазначено,
що примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема, виконавчих листів, що
видаються судами.

Згідно з частинами 1-3 статті 75 Закону
України "Про виконавче провадження",
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до частини 1 статті 89 Закону
України "Про виконавче провадження", у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Із аналізу наведеної правової норми
слідує, що штраф на боржника - юридичну
особу накладається за невиконання у
встановлений державним виконавцем
строк рішення за умови відсутності
поважних причин такого невиконання.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС
України, постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Виходячи з приписів зазначених
правових норм, є правильними висновки
суду першої інстанції, що зазначені
позивачем причини не виконання
виконавчого листа Житомирського
окружного адміністративного суду по
справі № 806/4358/13-а про зобов'язання
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Житомирській області повернути з
Державного бюджету України на користь
Публічного акціонерного товариства
"Житомирський маслозавод" надмірно
сплачену суму митних та інших платежів
у розмірі 55381,41 грн. і 553,81 грн.
сплаченого судового збору, а саме те що
регулює вказані правовідносини
Порядок взаємодії територіальних
органів Міністерства доходів і зборів
України, місцевих фінансових органів
та територіальних органів Державної
казначейської служби України у процесі
повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань, затвердженого
Наказом Мінфіну України та
Міністерства доходів і зборів України
від 30 грудня 2013 року № 882/1188 (далі -
Порядок № 882/1188), та Порядок виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845 (надалі - Порядок № 845), є
помилковими. Оскільки даний Порядок
регулює саме позасудову процедуру
повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань.

Разом з тим в даному випадку не можуть
бути застосовані і положення Порядку №
845, бо постановою Житомирського
окружного адміністративного суду по
справі № 806/4358/13-а від 09 вересня 2013 року
обрано спосіб захисту порушених прав
Публічного акціонерного товариства
"Житомирський маслозавод" шляхом
зобов'язання позивача повернути з
Державного бюджету України на користь
Товариства надмірно сплачену суму
митних та інших платежів у розмірі 55381,41
грн. і 553,81 грн. сплаченого судового
збору, тоді як Постанова № 845 визначає
механізм виконання рішень саме про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду першої суду не
спростовують та не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "02" жовтня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "24" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Головне управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській області
Бульвар Новий,5,м.Житомир,10008

3- відповідачу: Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області м-н Соборний, 1,м.Житомир,10014

- ,