Справа № К/9991/51587/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/51587/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Слов'янського міського центру
зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю, за касаційною скаргою
Слов'янського міського центру
зайнятості на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 квітня 2011 року, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2011 року Слов'янський міський
центр зайнятості звернувся з позовом
до ОСОБА_4 в якому просив стягнути з
позивача незаконно отриману допомогу
по безробіттю.

В обґрунтування позову посилався на те,
що відповідач не виконав вимоги
частини 2 статті 36 Закону України від 2
березня 2000 року № 1533-ІІІ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» (далі Закон № 1533-ІІІ) та
пункту 6.14 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року № 307,
зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 року за №
915/5136 і своєчасно не подав позивачу
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати йому забезпечення, в
зв'язку з чим, на підставі пункту 4
частини 5 статті 31 Закону № 1533-ІІІ, йому
припинена виплата допомоги по
безробіттю та прийнято рішення про
повернення коштів у відповідності до
пункту 3 статті 36 цього Закону.

Враховуючи те, що відповідач, в
добровільному порядку, вимогу позивача
про повернення коштів не виконав,
Слов'янський міський центр зайнятості
просив про задоволення позову.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 2
березня 2011 року позов задоволено та
стягнуто з відповідача на користь
позивача незаконно отриману допомогу
по безробіттю у розмірі 1080,24
гривень.

Оскаржуваною постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 квітня 2011 року, рішення суду
першої інстанції скасовано та прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалене
ним рішення скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги та матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Судами встановлено, що відповідачу, 7
грудня 2009 року, надано статус
безробітного на підставі його заяви та
призначено, починаючи з 16 січня 2010
року, допомогу по безробіттю.

Згідно з актом від 9 грудня 2010 року № 69,
складеного за результатами
розслідування страхового випадку,
встановлено факт тимчасової роботи
відповідача членом Окружної виборчої
комісії територіального виборчого
округу № 47 з виборів Президента
України 17 січня 2010 року та одержання
ним заробітної плати у січні та лютому
2010 року.

На підставі вказаного акту, згідно
наказу позивача від 27 грудня 2010 року
№ 39, відповідачу припинено виплату
допомоги по безробіттю та
запропоновано повернути незаконно
виплачені кошти.

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд, на підставі наявних у
справі даних встановив і правильно
виходив з того, що виконання обов'язків
члена виборчої комісії, належить до
видів оплачуваних громадських робіт,
пов'язаних з підготовкою та
проведенням виборів Президента
України у 2010 році, на таких осіб
поширюються державні соціальні
гарантії, передбачені законодавством
про працю, зайнятість населення та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а тому відсутні
підстави для стягнення з відповідача
отриманої допомоги по безробіттю та
задоволення позову.

Так, відповідно до частини 2 статті 36
Закону № 1533-ІІІ застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

За правилами абзацу 1 частини 3 цієї
статті сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Водночас за змістом статті 30 Основи
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування застраховані
особи зобов'язані у повному обсязі та у
встановлені законодавством України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування строки
сплачувати внески страховикам,
повідомляти страховиків про обставини,
що спричиняють зміни розміру
матеріального забезпечення із
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та порядку
його надання (зміни стану
непрацездатності, в складі сім'ї,
звільнення з роботи, працевлаштування,
виїзд за межі держави тощо).

Сума вартості матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
наданих застрахованій особі внаслідок
зловживання або невиконання нею своїх
обов'язків, стягується з цієї особи в
судовому порядку

Аналіз вищезазначених правових норм
законодавства дає підстави для
висновку про те, що основною умовою для
стягнення із застрахованої особи
виплаченої допомоги, матеріального
забезпечення та соціальних послуг є
невиконання нею своїх обов'язків та
зловживання ними, зокрема
неповідомлення відомостей про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 1 березня 1991 року № 803-ХІІ
«Про зайнятість населення» (далі Закон
№ 803-ХІІ) безробітними визнаються
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про
вибори Президента України» статус
членів Центральної виборчої комісії
визначається Законом України «Про
Центральну виборчу комісію» та цим
Законом. Статус члена окружної та
дільничної виборчих комісій
визначається Законом України «Про
вибори Президента України».

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону
України «Про вибори Президента
України» робота члена виборчої
комісії, який виконує свої
повноваження у виборчій комісії на
платній основі, оплачується у розмірі
та в порядку, встановлених Кабінетом
Міністрів України за поданням
Центральної виборчої комісії за
рахунок коштів Державного бюджету
України, що виділяються на підготовку і
проведення виборів.

Положеннями пункту 1 постанови
Кабінету Міністрів України від 6
січня 2010 року №17 «Питання підготовки
та проведення виборів Президента
України у 2010 році» та пункту 3-1 «Порядку
оплати праці членів виборчої комісії з
виборів Президента України»,
затвердженого Постановою Центральної
виборчої комісії від 2 грудня 2009 року №
409 виконання обов'язків члена виборчої
комісії з оплатою праці в комісії
особою, визнаною в установленому
законом порядку безробітною, належить
до видів оплачуваних громадських
робіт, пов'язаних з підготовкою та
проведенням виборів Президента
України у 2010 році, і не є підставою для
позбавлення її статусу безробітного.
На таких осіб поширюються державні
соціальні гарантії, передбачені
законодавством про працю, зайнятість
населення та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, іншими
нормативно-правовими актами.

За безробітними у період виконання
обов'язків члена виборчої комісії з
оплатою праці в комісії (участі в
оплачуваних громадських роботах)
зберігається виплата допомоги по
безробіттю у розмірах і в строки,
встановлені законодавством, та
вказаний період включається до
страхового стажу для наступних
страхових випадків.

Пунктом 3-1 вказаної постанови
визначено, що виконання обов'язків
члена виборчої комісії з оплатою праці
в комісії особою, визнаною в
установленому законом порядку
безробітною, належить до видів
оплачуваних громадських робіт,
пов'язаних з підготовкою та
проведенням виборів Президента
України у 2010 році, і не є підставою для
позбавлення її статусу безробітного.

На таких осіб поширюються державні
соціальні гарантії, передбачені
законодавством про працю, зайнятість
населення та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, іншими
нормативно-правовими актами.

За безробітними у період виконання
обов'язків члена виборчої комісії з
оплатою праці в комісії (участі в
оплачуваних громадських роботах)
зберігається виплата допомоги по
безробіттю у розмірах і в строки,
встановлені законодавством, та
вказаний період включається до
страхового стажу для наступних
страхових випадків.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що виконання
відповідачем обов'язків члена виборчої
комісії є участю в оплачуваних
громадських роботах і не може бути
підставою для припинення виплати
допомоги по безробіттю.

За таких обставин, оскаржуване судове
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалене відповідно до норм
матеріального права з дотриманням норм
процесуального права, доводи
касаційної скарги його висновків не
спростовують а тому підстав для
скасування судового рішення колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Слов'янського
міського центру зайнятості відхилити,
а постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало