Справа № 2а-460/11/0101
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/49868/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Конюшка К.В.

Цуркана М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "ЮБК" на
постанову Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 14
квітня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю "ЮБК" до
Алуштинської міської ради, треті особи:
державне підприємство "Кримське
Республіканське протизсувне
управління", Алуштинська міська
громадська організація інвалідів
"Благодать" про визнання нечинними та
скасування рішень,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Алуштинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 14
квітня 2011 року залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 27 березня 2012 року відмовлено в
позові товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮБК" до Алуштинської
міської ради про визнання нечинними та
скасування рішень відповідача №11/136
від 21 березня 2007 року, №21/17 від 19 грудня
2007 року, №26/8 від 30 травня 2008 року, №28/9
від 30 травня 2008 року та №57/90 від 21
квітня 2010 року.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 21.12.2005 року рішенням №25/463
«Про надання ТОВ «ЮБК» дозволу на
складання проекту відводу земельної
ділянки» було дозволено протягом
одного року скласти проект відводу
земельної ділянки площею 0,0740 га за
рахунок земель міської ради під
розміщення пляжної зони, розташованої
на міській набережній в м.Алушта між
ротондою та буною №22.

01.03.2006 року між ДП «Кримське
республіканське противозсувне
управління» (управління) та ТОВ «ЮБК»
(користувач) укладено договір №14/06
експлуатації берегоукріплюючих,
протизсувних та пляжних споруд та
фінансування робіт по їх капітальному
ремонту та відновленню.

Предметом укладеного договору є майно,
яке знаходиться на балансі управління,
а саме: берегоукріплюючи споруди міста
Алушта від очисних споруд до
Черновських каменів, ділянка від буни
№40 (не включена до буни №41 (включена)
протяжністю 63м.

Згідно п.1.2. управління у відповідності
з постановою ради міністрів АР Крим №68
від 11.03.1997 року «Про заходи по
інженерному захисту берегів Чорного та
Азовського морів та територій, що
схильні до впливу негативних природних
процесів» та діючим законодавством
надає користувачу в експлуатацію
майно, вказане в п.1.1. даного договору,
для здійснення статутної діяльності.
Користувач перераховує управлінню
кошти (плата за експлуатацію майна) на
відновлення і капітальний ремонт
берегоукріплюючих, протизсувних та
пляжних споруд в розмірі виходячи з
норм амортизаційних відрахувань в
процентах від балансової вартості
основних коштів на початок звітного
періоду з розрахунку за податковий
квартал у відповідності з ЗУ «Про
оподаткування доходів підприємств».

Пунктом 8.1. договору передбачено, що
договір набирає чинності з 01 березня 2006
року, при виконанні вимог п.1.4. даного
договору та діє 49 років.

Між ДП «Кримське республіканське
противозсувне управління» та ТОВ «ЮБК»
01 березня 2006 року підписаний акт
прийому-передачі майна наданого в
користування ТОВ «ЮБК» за договором
№14/06 від 01.0.2006 року, згідно з яким
останньому надається в користування
берегоукріплюючи споруди в м.Алушта
від очисних споруд до Черновських
каменів у складі буни №41 ділянки пляжу
між бунами №40 (не включена) та №41
(включена) гідротехнічна стіна 1-го
ярусу.

30 травня 2008 року рішенням №26/8 «Про
дозвіл підготовки проекту землеустрою
по відводу земельної ділянки АМГОІ
«Благодать» вирішено дозволити
протягом півтора року АМГОІ
«Благодать» підготовку проекту
проектів земелукстрою по відводу
земельної ділянки орієнтировкою
площею 0,0950 га для обслуговування пляжу
для інвалідів з захворюванням
опорно-рухової системи в м.Алушті на
Центральній міський набережній між
ротондою та буною №22.

03 січня 2008 року між КП «Управління
міського господарства» та АМГОІ
«Благодать» укладено договір,
предметом якого є надання в
користування території пляжу від
ротонди до буни №22 на міському пляжі
для відвідування інвалідами.

Позивач в своїй позовній заяві просить
визнати прийняті Алуштинською міською
радо рішення № 11/136 від 21.03.2007 року «Про
використання прибережних пространства
для надання послуг відпочиваючим і
місцевим мешканцям», №21/17 від 19.12.2007
року «Про внесення змін в рішення
міської ради №11/136 від 21.03.2007 року»,
рішення № 26/8 від 30.05.2008 року «Про дозвіл
підготування проекту землеустрою по
відводу земельної ділянки АМГОІ
«Благодать», рішення №28/9 від 30.05.2008
року «Про надання АМГОІ «Благодать»
дозволу на виконання благоустрою
пляжної полоси», рішення №57/90 від 21.04.2010
року «Про використання прибережних
просторів для гадання послуг
відпочиваючим та місцевим мешканцям».

Відмовляючи в позові, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
відповідач при прийнятті спірних
рішень діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та іншими
законами України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій
та вбачає за доцільне зазначити про
таке.

Так, згідно ст. 140 Конституції України
місцеве самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Відповідно до п.34 статті 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", виключною компетенцією
міських Рад є вирішення відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

У зв'язку з тим, що розмежування земель
державної та комунальної власності на
території міста Алушта не проведено,
згідно до ст.83, п.12 Перехідних положень
Земельного кодексу України, землі у
межах м.Алушти перебувають у
комунальній власності та повноваження
щодо розпорядження ними перебувають у
компетенції органу місцевого
самоврядування.

Тобто, повноваження власника земель
комунальної власності на території
м.Алушта, окрім земель приватної форми
власності здійснює Алуштинська міська
рада.

Статтею 78 ЗК України визначено, що
право власності на землю - це право
володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками,
при цьому право власності на землю
набувається та реалізується на
підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

При цьому, позивачем не надано ніяких
доказів, що він має право користування
займаною земельною ділянкою, тому
колегія суддів погоджує висновки судів
попередніх інстанцій про те, що
будь-якого порушення з боку
відповідача, при прийнятті вказаних
рішень, допущено не було.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Отже, судами вірно встановлено, що
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначений
чинним законодавством України.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮБК»
залишити без задоволення, а постанову
Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 14
квітня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: