Справа № 348/2102/14-а
Суддя: Безбородько В.А. В. А.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2102/14-а

18 листопада 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої -судді
Безбородько В.А.

секретаря - Дмитрук С.І.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Надвірна
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області про
визнання постанови про накладення
адміністративного стягнення від 13.08.2014
року протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області про
визнання постанови про накладення
адміністративного стягнення від 13.08.2014
року протиправною та її скасування.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі, суду пояснив, що 13.08.2014
року в.о. начальника інспекції ДАБК
відносно його довірителя ОСОБА_2
винесено постанову про накладення
адмінстягнення у виді штрафу в сумі 5100
грн. за ніби-то вчинення
правопорушення, передбаченого ч.1
ст.188-42 КУпАП, оскільки нею не виконано
вимоги припису інспекції ДАБК від
10.06.2013 року, чим порушено абз.3, п.14
"Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю".
Дану постанову вважає необ'єктивною,
винесеною з порушенням вимог чинного
законодавства.

Так, під час проведення першої
перевірки інспекцією ДАБК 10.06.2013 року
було встановлено, що ОСОБА_2 розпочато
самовільне будівництво господарської
будівлі в м. Надвірна, вул.. Набережна,
здійснене у 2010 р. , за що вона була
притягнута до адміністративної
відповідальності із накладенням
штрафу, який сплатила в добровільному
порядку, та стосовно неї винесено
припис, яким зобов'язано узаконити
самовільне будівництво у
відповідності до законодавства, або
привести земельну ділянку до
попереднього стану. Термін виконання
один рік.Після проведення даної
перевірки позивач взагалі припинила
будь-які будівельні роботи. Вважає
постанову в.о. начальника ДАБК в
Івано-Франківській області ОСОБА_3 від
13.08.2014 року про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності
незаконною і такою, що підлягає до
скасування. Просить позов задоволити.

Від Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області надійшло
заперечення, з якого вбачається, що
відповідач позов не визнає, просить в
позові відмовити, тому що приписом від
10.06.2013 року зобов»язано ОСОБА_2
узаконити самовільне будівництво у
відповідності до законодавства, або
привести земельну ділянку до
попереднього стану, а оскільки у
встановлений приписом термін позивач
добровільно не виконала вимоги
припису, її було притягнуто до
відповідальності за ст.. 188-42 КУпАП.
Просять справу слухати у їх
відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, надані
сторонами на виконання вимог ст.ст.69, 70
КАС України, і на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для вирішення справи та,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні обставин справи, прийшов
до висновку про необхідність
задоволення позову.

Відповідно до ст. 2 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому зазначеним кодексом,
звернутися до суду для оскарження
будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень.

Зі змісту ст.71 КАС України випливає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності його рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 104 КАС України передбачено, що
особа має право звернутися до суду,
якщо вважає, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного органу,
юридичної чи службової особи під час
здійснення ними управлінських функцій
порушено його право чи свободи.

10.06.2013 року інспекцією
держархітбудконтролю в
Івано-Франківській області головним
державним інспектором Кисляком М.В.
винесено припис про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил у
зв'язку з тим, що будівництво
господарської будівлі по вул.
Набережна 5а в м. Надвірна,
Івано-Франківської області, виконано в
2010 році без дозволу на початок
будівництва, без додержання
будівельних норм і правил. З метою
усунення виявлених порушень, інспекція
вимагає усунути виявлені порушення
шляхом узаконення будівництва
протягом року тобто до 10.06.2014р. або
приведення земельної ділянки до
первинного стану (зносу).

Постановою інспекції
держархітбудконтролю в
Івано-Франківській області №249 від
13.08.2014року за невиконання припису від
10.06.2013 року ОСОБА_2 визнано винуватою у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1
ст.188-42 КУпАП з накладенням стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 5100,00грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Суд критично ставиться до твердження
представника відповідача, які
викладенні у запереченні, що у
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області були всі
підстави для притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.188-42 КУпАП, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту припису від
10.06.2013року, в даному документі не
вказано чітко, будівництво якої саме
будівлі у 2010 року споруджено з
порушенням будівельних норм чи які
споруди слід знести. Тобто, чи це літня
кухня, чи стайня або ж сарай.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області, як орган
державного архітектурно-будівельного
контролю, здійснює свою діяльність
згідно з Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю (надалі за текстом Порядку),
який затверджений Постановою Кабінету
міністрів України від 23.05.2011 року №553.
Як вбачається зі змісту зазначеної
постанови Кабінету Міністрів України
Порядок був затверджений відповідно до
ст.41 Закону України "Про регулюваня
містобудівної діяльності".

Згідно з п. 16 Порядку у разі виявлення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, крім акта
перевірки, складається протокол разом
з приписом усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст.188-42 КУпАП
невиконання законних вимог (приписів)
посадових осіб центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, -
тягне за собою накладення штрафу від
трьохсот до чотирьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Разом з тим, повноваження (компетенція)
органів державного
архітектурно-будівельного контролю та
інших установ щодо знесення
самочинного будівництва регулюються
іншими нормативними актами, а саме
положеннями ЦК України та Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", які мають пріоритет над
нормами, які закріплені у Порядку, який
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України.

Так, ч.1 ст.38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності
передбачено, що у разі виявлення
факту самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису. У
разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Згідно з ч. 7 ст.376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

З аналізу вищезазначених норм
законодавства слідує, що припис органу
державного архітектурно-будівельного
контролю про знесення (преведення
земельної ділянки до первинного стану)
самочинного будівництва виконується
особою, яка здійснила самочинне
будівництво у добровільному порядку, а
у разі не виконання цього припису орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого
об'єкта. Тобто у особи, яка здійснила
самочинне будівництво, виникає
обов'язок знести таке будівництво на
підставі рішення суду, а не на підставі
припису.

Висновки відповідача про порушення
позивачем п.1 ч.1 ст.25 Закону України
«Про основи містобудування»
ґрунтуються на недоведеному факті, не
підтверджені належними доказами.

Тому рішення суб'єкта владних
повноважень, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області,
обґрунтовані приписом від 10.06.2013 року
вже з даних підстав є протиправними та
підлягають скасуванню.

Крім того, нормами ч.1 ст.38 КУпАП
встановлено, що адміністративне
стягнення може бути накладено не
пізніш як через два місяці з дня
вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через два місяці з дня його
виявлення, за винятком випадків, коли
справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу підвідомчі суду (судді).

У Міністерстві юстиції України
розглянуто лист Держкомзему від 24.10.2003
року № 14-26-4/6782 щодо надання роз'яснень
стосовно застосування норм статей 38 та
53-1 КУпАП при скоєнні особою триваючого
правопорушення та повідомляється
наступне.

В теорії адміністративного права
розрізняють продовжувані і триваючі
адміністративні правопорушення
наступним чином. Так, триваючими
адміністративними проступками є
проступки, пов'язані з тривалим,
неперервним невиконанням обов'язків,
передбачених правовою нормою
(наприклад, проживання без паспорта,
самовільне будівництво будинків або
споруд тощо), припиняються або
виконанням регламентованих обов'язків,
або притягненням винної у невиконанні
особи до відповідальності. Дуже часто
ці правопорушення є наслідками
протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення
характеризуються тим, що особа, яка
вчинила якісь певні дії чи
бездіяльність, перебуває надалі у
стані безперервного продовження цих
дій (бездіяльності). Ці дії безперервно
порушують закон протягом якогось часу.
Іноді такий стан продовжується значний
час і увесь час винний безперервно
скоює правопорушення у вигляді
невиконання покладених на нього
обов'язків.

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивач
здійснив будівництво господарських
споруд без дозволу на виконання
будівельних робіт, що слід вважати
триваючим правопорушенням, а відтак
обчислювати термін притягнення до
адміністративної відповідальності
необхідно з того моменту, коли
посадовій особі інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
стало відомо про факт скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.96 КУпАП.

Відповідач виніс припис 10.06.2013 р. та
визначив позивачу строк виконання
зазначених вимог до 10.06.2014 р. За
невиконання припису 08.08.2014р. відносно
позивача складено протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.188-42 ч.1. 13.08.2014р. на
позивача накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу. Таким чином
накладення адміністративного
стягнення проведено по закінченні
двомісячного строку, передбаченого
ст.38 ч.1 КУпАП, тобто від дати - 10.06.2014
року. Тому саме із цієї дати мав
розпочатися відлік двомісячного
терміну перебігу строку притягнення до
адміністративної відповідальності,
який збіг 10.08.2014р.

Позивач та його представник надали
достатні та беззаперечні докази
невідповідності постанови вимогам
закону та правомірності дій суб'єкта
владних повноважень, які відповідачем
не спростовані.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про правомірність заявлених
позовних вимог, оскільки під час
винесення постанови від 13.08.2014 року
мали місце порушення вимог ст.ст. 268,
280 КУпАП, не було повно з'ясовано
обставини справи та інші обставини, що
мають істотне значення по справі,
постанова не вмотивована і не
підтверджена доказами, зібраними
відповідно до вимог закону та які б
свідчили про вчинення позивачем
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП,
що є підставою для задоволення
позовних вимог про скасування даної
постанови, і тому оскаржувану
постанову слід скасувати, як
неправомірну.

Керуючись ст.ст.12, 14, 18, 159, 160, 161, 163, 170, 171-2
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати нечинною та скасувати
постанову №249 від 13.08.2014 року винесену
в.о. начальника інспекції, першим
заступником начальника інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області
ОСОБА_3 по справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-42
КУпАП про накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя
Безбородько В.А.

Повний текст постанови виготовлено
21.11.2014