Справа № 826/13664/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомЗакритого акціонерного
товариства "Українська будівельна
компанія"до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києвапровизнання дій протиправними,
скасування припису від 13.08.2014 та
постанови №266/14/7126-48/2608/0211 від 26.08.2014
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Закрите акціонерне товариство
"Українська будівельна компанія"
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Києва про визнання дій
протиправними, скасування припису від
13.08.2014 та постанови № 266/14/7126-48/2608/0211 від
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскільки відповідачем перевірку було
призначено та проведено після набрання
чинності Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік", яким внесено
зміни, у тому числі до статті 31 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік" відповідно до яких
необхідною умовою для проведення
перевірки підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб -
підприємців контролюючими органами є
наявність дозволу Кабінету Міністрів
України, який відповідачем отримано не
було. Також відповідач зазначив про те,
що перевірка об'єктів будівництва на
предмет виконання заходів з охорони
праці належить до повноважень
Водночас позивач посилався на те, що
відповідачем не було досліджено
причини відсутності певних
будівельних чи інженерних елементів та
причини захаращеності будівельного
майданчику, які були зумовлені
планомірним здійсненням робочого
процесу, кожен з етапів якого
зафіксований та запланований
Представник позивача у судовому
засіданні 24.09.2014 підтримала позовні
вимоги та просила суд задовольнити
позов у повному обсязі.
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 26.09.2014
надав суду письмові заперечення на
адміністративний позов. Свої
заперечення на адміністративний позов
відповідач обґрунтовує тим, що
проведеною перевіркою з виїздом на
місце 12.08.2014 встановлено, що на АДРЕСА_1
на замовлення ТОВ «Поділ і К», гр.
ОСОБА_1, гр. ОСОБА_2 на підставі дозволу
на виконання будівельних робіт №
1953-Пд/С від 07.04.2010 виданого Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві, позивачем
виконуються будівельні роботи з
будівництва офісних будівель з офісно -
готельним комплексом та паркінгом (І -
IV) черги виконуються з порушеннями
державних будівельних норм, а саме:
ліфтові шахти на об'єкті
будівництва не мають по
поверхового горизонтального
огородження щитів настилу; механізація
будівельно-монтажних робіт на об'єкті,
не відповідає вимогам безпеки
облаштування робочих місць - колиска на
об'єкті будівництва встановлена з
порушеннями технології, встановлення
консолей виконано таким чином, що
відсутнє належне безпечне опирання
частини консолі колиски; проходи на
будівельному майданчику захаращені
матеріалами та виробами знаходяться в
незадовільному стані.
Представник відповідача у судовому
засіданні заперечила проти позовних
вимог та просила суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Суд, відповідно до частини четвертої
статті 122 Кодексу адміністративного
судочинства України, заслухавши у
судовому засіданні представників
позивача та відповідача ухвалив
продовжити розгляд справи у письмовому
Підчас судового розгляду справи, суд,
13.08.2014 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва на підставі звернення гр. ОСОБА_3
№ 7/26-0307/32 від 03.07.2014 проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
ЗАТ "Українська будівельна компанія"
щодо об'єкта будівництва: "будівництво
офісних будівель з офісно-готельним
комплексом та паркінгом на АДРЕСА_1".
За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
13.08.2014, яким встановлено наступне:
"перевіркою з виїздом на місце 12.08.2014
встановлено, що на АДРЕСА_1 на
замовлення ТОВ «Поділ і К», гр.
ОСОБА_1, гр. ОСОБА_4 на підставі
дозволу на виконання будівельних робіт
№ 1953-Пд/С від 07.04.2010 наданого Інспекцією
державного архітектур - будівельного
контролю у місті Києві, підрядною
організацією ЗАТ «Українська
будівельна компанія» виконуються
будівельні роботи з будівництва
офісних будівель з офісно-готельним
комплексом та паркінгом (І -IV) черги.
Будівельні роботи виконуються з
порушеннями державних будівельних
норм, а саме: ліфтові шахти на об'єкті
будівництва не мають по поверхового
горизонтального огородження щитів
настилу, чим порушено п.6.2.1; п.6.2.2 ДБН
А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки
праці. Охорона праці і промислова
безпека в будівництві. Основні
Механізація будівельно-монтажних
робіт на! об'єкті, не відповідає вимогам
безпеки облаштування робочих місць, а
саме, монтажна колиска на об'єкті
будівництва встановлена з порушеннями
технології, встановлення консолей
виконано таким чином, що відсутнє
належне безпечне опирання частини
консолі колиски, чим порушено п.6.1; n.6.2;
п.6.6; ДБН A.3.1-5-2G «Управління, організація
і технологія. Організація будівельного
Проходи на будівельному майданчику
захаращені матеріалами та виробами,
знаходяться в незадовільному стані,
чим порушено п.6.1.9 ДБН А.3.2-2-2009 «Система
стандартів безпеки праці. Охорона
праці і промислова безпека в
будівництві. Основні положення»."
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
13.08.2014, та винесено припис про зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
не відповідають законодавству,
будівельним нормам, державним
стандартам і правилам, архітектурним
вимогам, затвердженим проектним
рішенням, технічним умовам та іншим
нормативно-правовим актам, виконуються
без повідомлення, реєстрації
декларації про початок їх виконання
або без отримання дозволу на виконання
будівельних робіт, яким зобов'язано
Закрите акціонерне товариство
"Українська будівельна компанія" з
13.08.2014 зупинити виконання будівельних
робіт на об'єкті будівництва на
АДРЕСА_1, до усунення допущених
правопорушень та усунути допущені на
об'єкті будівництва порушення в термін
до 13.09.2014.

26.08.2014 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва прийнято постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
266/14/7126-48/2608/0211, якою визнано Закрите
акціонерне товариство "Українська
будівельна компанія" винним у вчиненні
правопорушення передбаченого пунктом
8 частини третьої статті 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" та накладено штраф в сумі
54810,00 грн.

Закрите акціонерне товариство
"Українська будівельна компанія" не
погоджуючись з діями Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Києва при проведенні
перевірки, та вважаючи припис від 13.08.2014
та постанову № 266/14/7126-48/2608/0211 від 26.08.2014
такими, що підлягають скасуванню
звернулось з відповідним позовом до
суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про архітектурну діяльність" для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Згідно з частинами першою та другою
статті 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Пунктом 2 зазначеного порядку
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється, зокрема, за дотриманням
порядку здійснення авторського і
технічного нагляду, ведення загального
та (або) спеціальних журналів обліку
виконання робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи..

Згідно з пунктом 7 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від
23.05.2011 позаплановою перевіркою
вважається перевірка, яка не
передбачена планом роботи інспекції.
Підставами для проведення
позапланової перевірки є, зокрема,
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.
Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Пунктом 9 зазначеного Порядку,
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва.

Таким чином, територіальні органи
Держархбудінспекції здійснюють
державний архітектурно будівельний
контроль, зокрема, мають право
проводити позапланові перевірки у
випадку отримання від юридичних осіб
повідомлень, які свідчать про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.
При цьому під час проведення
позапланової перевірки посадова особа
інспекції зобов'язана пред'явити
службове посвідчення та направлення
для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до направлення на
проведення перевірки б/н від 12.08.2014 та
акту від 13.08.2014 перевірку було
призначено на підставі звернень
громадян, а саме, скарги ОСОБА_3, копія
якої наявна в матеріалах справи.

Щодо посилань позивача на факт того, що
відповідачем перевірку було
призначено та проведено після набрання
чинності Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік", яким внесено
зміни, у тому числі до статті 31 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік" відповідно до яких
необхідною умовою для проведення
перевірки підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб -
підприємців контролюючими органами є
наявність дозволу Кабінету Міністрів
України, який відповідачем отримано не
було, суд звертає увагу на наступне.

Закон України "Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" № 1622-VII від 31.07.2014 було
повністю офіційно опубліковано 15.08.2014 в
Офіційному віснику України № 63 за 2014
рік.

Відповідно до пункту 2 зазначеного
Закону він набирає чинності з дня,
наступного за днем його опублікування.

Таким чином Закон України "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" № 1622-VII від
31.07.2014 набрав законної сили 16.08.2014.

Перевірку позивача було проведено
13.08.2014, тобто до набрання чинності
Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік".

Отже, у відповідача були наявні правові
підстави для проведення позапланової
перевірка дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил щодо
об'єкта: "будівництво офісних будівель
з офісно-готельним комплексом та
паркінгом на АДРЕСА_1".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За змістом цієї норми предмет
оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
реалізації.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, встановлено, що позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Отже, дії суб'єкта владних повноважень
є такими, що порушують права і свободи
особи в тому разі, якщо, по-перше, такі
дії вчинені владним суб'єктом поза
межами визначеної законом компетенції,
а по-друге, оспорюванні дії є юридично
значимими, тобто такими, що мають
безпосередній вплив на суб'єктивні
права та обов'язки особи шляхом
позбавлення можливості реалізувати
належне цій особі право або шляхом
покладення на цю особу будь-якого
обов'язку.

Діяльність уповноважених осіб
відповідача по проведенню перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил є
лише службовою діяльністю таких осіб
на виконання своїх посадових
обов'язків із збирання доказової
інформації щодо дотримання суб'єктом
перевірки вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, з
огляду на що не створює жодних правових
наслідків для суб'єкта господарювання
та не змінює стану його суб'єктивних
прав.

Отже, дії відповідача по проведенню
13.08.2014 перевірки на об'єкті:
"будівництво офісних будівель з
офісно-готельним комплексом та
паркінгом на АДРЕСА_1" не є юридично
значеним для позивача, оскільки не
мають безпосереднього впливу на
суб'єктивні права та обов'язки позивача
шляхом позбавлення його можливості
реалізувати належне йому право або
шляхом покладення на нього будь-якого
обов'язку, отже самі по собі не
породжують для позивача настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливає на його права та обов'язки.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що оскільки дії
відповідача по проведенню 13.08.2014
перевірки на об'єкті: "будівництво
офісних будівель з офісно-готельним
комплексом та паркінгом на АДРЕСА_1"
самі по собі не породжують для позивача
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливають на його права та
обов'язки, то не виникає і передумови
для здійснення захисту права або
законного інтересу, шляхом визнання
протиправними дій відповідача при
проведенні позапланової перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
щодо будівництва офісних будівель з
офісно - готельним комплексом та
паркінгом на АДРЕСА_1.

Частинами першою та п'ятою статті 11
Закону України "Про будівельні норми"
встановлено, що застосування
будівельних норм або їх окремих
положень є обов'язковим для всіх
суб'єктів господарювання незалежно від
форми власності, які провадять
будівельну, містобудівну, архітектурну
діяльність та забезпечують
виготовлення продукції будівельного
призначення. Міжнародні, регіональні
та національні (державні) будівельні
норми, правила, стандарти інших держав
застосовуються в Україні відповідно до
міжнародних договорів України, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Державний
контроль за дотриманням суб'єктами
господарювання державних будівельних
норм здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з підпунктом 6.1.9 пункту 6.1 ДБН
А.3.2-2-2009 "Система стандартів безпеки
праці. Охорона праці і промислова
безпека в будівництві. Основні
положення" проїзди, проходи на
будівельних майданчиках, а також
проходи до робочих місць і на робочих
місцях не повинні мати вибоїн і
утримуватись у чистоті та порядку,
очищуватися від сміття, снігу, не
захаращуватися матеріалами та
виробами, а також бути не ковзкими.

Відповідно до підпунктів 6.2.1 та 6.2.2
пункту 6.2 ДБН А.3.2-2-2009 "Система
стандартів безпеки праці. Охорона
праці і промислова безпека в
будівництві. Основні положення"
будівельні майданчики та виробничі
дільниці повинні бути огороджені
згідно з ГОСТ 23407. Конструкція захисних
огорож повинна задовольняти таким
вимогам: огорожі, що прилягають до
місць проходу людей за межами
будівельного майданчика, повинні мати
висоту не менше ніж 2,0 м і бути
обладнані суцільним захисним козирком
із несучою здатністю витримувати
снігове навантаження, а також
навантаження від падіння дрібних пред
метів; ці огорожі повинні бути без
прорізів, крім воріт і хвірток, які
охороняються протягом робочого часу і
замикаються після закінчення робіт.
Робочі місця і проходи до них,
розташовані на висоті більше ніж 1,3 м і
на відстані менше ніж 2,0 м від межі
перепаду по висоті, повинні бути
огороджені захисними огорожами,
конструкції яких визначаються в ПВР.
Огорожі слід доставити на об'єкт
будівництва до початку виконання робіт
та негайно уста новити після утворення
зазначеного перепаду по висоті, а
демонтувати безпосередньо перед
улаштуванням проектних
огороджувальних конструкцій. Якщо
неможливо установити огорожу, у
випадках, визначених у ПВР, для
виконання певних видів робіт
(наприклад, верхолазні, монтаж
конструкції!, обладнання, опалубки;
мурування стін тощо) відповідно до ПВР
їх необхідно виконувати із
застосуванням запобіжних поясів,
страху вальних канатів. Місця
кріплення запобіжних канатів повинні
бути визначені у ПВР. Відповідальність
за наявність і своєчасність
установлення огорож у місцях
загального корис тування несе
генпідрядник, за його відсутності -
субпідрядник (підрядник). Генпідрядник
разом із субпідрядником (підрядником)
несуть відповідальність за наявність
огорож на дільниці субпідрядника
(підрядника), якщо інше не визначено
договором між ними. Виконання робіт без
додержання вимог цього пункту не
допускається.

Пунктами 6.1, 6.2, 6.6 ДБН А.3.1-5-2009
"Управління, організація і технологія.
Організація будівельного виробництва"
встановлено, що механізація
будівельно-монтажних робіт на об'єкті
(застосування будівельних машин,
устаткування та засобів малої
механізації) здійснюється із
врахуванням: індивідуальних
властивостей об'єкта та умов його
будівництва (1.2); строків будівництва
об'єктів, забезпечення комплексної
безпеки будівництва;
-організаційно-технічних можливостей
підрядника. Загальний характер
механізації робіт на об'єкті
визначається у ПОБ. Деталізація
виконується підрядником або, за його
завданням, розробниками ПВР на стадії
підготовки будівельного вироб ництва
відповідно до умов і строків
будівництва окремих об'єктів або
виконання окремих видів робіт, до
можливостей підрядника тощо. Рішення з
механізації робіт фіксуються в ПОБ і
ПВР (відповідно до розділу 3) і є основою
для встановлення режиму виконання,
тривалості і строків робіт у
календарних планах і графіках
будівництва. Склад комплектів
будівельних машин, технологічних
комплектів засобів малої механіза ції,
устаткування, оснастки, інвентаря,
пристроїв та інструменту, їх
розміщення на будівельному майданчику
та регламентація правил їх безпечної
експлуатації визначається в ПОБ і ПВР.
За необхідності деталізації технологи
виконання робіт із використанням
засобів механізації та особливих умов
безпеки у складі ПВР розробляються
відповідні технологічні карти. Під час
виконання будівельно-монтажних робіт
із застосуванням машин і механізмів
здійснюються передбачені у ПВР заходи
із забезпечення комплексної безпеки
будівництва з урахуванням
індивідуальних особливостей умов
будівництва об'єкта (1.2), а також
організаційних і технологічних умов,
що складаються на кожному етапі
будівництва. Безпечність механізації
робіт із будівництва на ділянках
ущільненої існуючої забудови
забезпечується з урахуванням вимог
розділу 9 та додатка К ДБН В.1.2-12.

Відповідно до акту від 13.08.2014 за
результатами проведеної перевірки
позивача щодо об'єкта: "будівництво
офісних будівель з офісно-готельним
комплексом та паркінгом на АДРЕСА_1"
встановлено, що будівельні роботи
виконуються з порушенням державних
будівельних норм та механізація
будівельно-монтажних робіт на об'єкті,
не відповідає вимогам безпеки
облаштування робочих місць, а саме:

- ліфтові шахти на об'єкті будівництва
не мають по поверхового
горизонтального огородження щитів;

- монтажна колиска на об'єкті
будівництва встановлена з порушеннями
технології, встановлення консолей
виконано таким чином, що відсутнє
належне безпечне опирання частини
консолі колиски;

- проходи на будівельному
майданчику захаращені матеріалами
та виробами, знаходяться в
незадовільному стані.

Факт наявності відображених в акті від
13.08.2014 порушень також підтверджується
матеріалами фотофіксації, копії яких
наявні в матеріалах справи.

Позивачем наявність зазначених фактів
не заперечується, водночас він
посилається на те, що їх наявність не є
порушенням вимог чинного
законодавства, а є частиною
планомірного робочого процесу, кожен з
етапів якого був зафіксований та
запланований позивачем.

Посилання позивача на факт того, що
допущені ним порушення вимог чинного
законодавства є частиною виробничого
процесу, що підтверджується
відповідними наказами та наказами -
розпорядженнями не приймаються судом
до уваги з огляду на те, що чинним
законодавством чітко передбачено
обов'язок суб'єктів господарювання
щодо дотримання будівельних норм та не
передбачено можливості виконання
будівельних робіт з порушенням
встановлених норм ДБН за наявності
відповідного наказу
(наказу-розпорядження) суб'єкта
господарювання.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Отже відповідач наділений
повноваженнями під час здійснення
державного архітектурно - будівельного
контролю здійснювати контроль за
дотримання суб'єктом господарювання
будівельних норм, з огляду на що
посилання позивача на те, що оскільки
ДБН А.3.2-2-2009 "Система стандартів безпеки
праці. Охорона праці і промислова
безпека в будівництві. Основні
положення" та ДБН А.3.1-5-2009 "Управління,
організація і технологія. Організація
будівельного виробництва" визначають
вимоги з охорони праці та промислової
безпеки під час виконання будівельно -
монтажних робіт, у відповідача
відсутні повноваження на проведення
перевірки дотримання їх вимог є
необґрунтованими.

З огляду на викладене у суду відсутні
підстави вважати необґрунтованими
висновки відповідача щодо допущення
позивачем порушення підпунктів 6.1.9, 6.2.1,
6.2.2 пункту 6.2 ДБН А.3.2-2-2009
"Система стандартів безпеки праці.
Охорона праці і промислова безпека в
будівництві. Основні положення" та
пунктів 6.1, 6.2, 6.6 ДБН А.3.1-5-2009 "Управління
організація і технологія. Організація
будівельного виробництва".

Пунктами 16 та 17 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від
23.05.2011 встановлено, що за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Згідно з пунктом 19 зазначеного Порядку,
встановлено, що припис складається у
двох примірниках. Один примірник
припису залишається в інспекції, а
інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку.

Відповідно до пунктів 20 та 21 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011
протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України. Якщо суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта. У
разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис. У разі відмови
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Пунктом 22 зазначеного Порядку
встановлено, що постанова про
накладення штрафу складається у трьох
примірниках. Перший примірник
постанови у триденний строк після її
прийняття вручається під розписку
суб'єкту містобудування (керівнику або
уповноваженому представнику суб'єкта
містобудування) або надсилається
рекомендованим листом з повідомленням,
про що робиться запис у справі. Два
примірники залишаються в інспекції,
яка наклала штраф.

Таким чином, у разі виявлення за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, крім акта
перевірки, складається припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
протокол на підставі якого приймається
постанова. При цьому у разі відмови
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що
за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
відповідно до акта від 13.08.2014 було
встановлено порушення позивачем вимог
підпунктів 6.1.9, 6.2.1, 6.2.2 пункту 6.2 ДБН
А.3.2-2-2009 "Система стандартів безпеки
праці. Охорона праці і промислова
безпека в будівництві. Основні
положення" та пунктів 6.1, 6.2, 6.6 ДБН
А.3.1-5-2009 "Управління організація і
технологія. Організація будівельного
виробництва" у відповідача були наявні
правові підстави для видання припису
від 13.08.2014

Згідно з пунктом 20 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553
протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України.

Згідно з пунктом 22 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 244 від 06.04.1995 за
результатами розгляду справи посадова
особа інспекції, до повноважень якої
належить розгляд справ, приймає одну з
таких постанов: постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності (далі -
постанова про накладення штрафу);
постанову про закриття справи щодо
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності (далі -
постанова про закриття справи).

Пунктом 8 частини третьої статті 2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" встановлено,
що суб'єкти містобудування, які
виконують будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
виконання будівельних робіт з
порушенням вимог будівельних норм,
державних стандартів і правил або
затверджених проектних рішень - у
розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат.

Таким чином, встановлено, що суб'єкти
містобудування, які виконують
будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу у
розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат за виконання
будівельних робіт з порушенням вимог
будівельних норм, державних стандартів
і правил або затверджених проектних
рішень, про що виноситься відповідна
постанова.

З огляду на викладене, у відповідача
були наявні правові підстави для
накладення на позивача штрафу у
розмірі 54810,00 грн. та винесення
постанови №266/14/7126-48/2608/0211 від 26.08.2014.

Відповідно до частин першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов