Справа № 2а-6025/09/1770
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/66999/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства
«Рівнесільмаш»

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.09.2011

та постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.11.2009

у справі №2а-6025/09/1770

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Рівнесільмаш»

до Державної податкової інспекції в
Рівненському районі Рівненської
області

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.11.2009 в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.09.2011
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.11.2009
змінено в частині мотивів відмови у
задоволенні заявленого позову,
залишивши в решті постанову суду без
змін.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, з підстав невірного
застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведена перевірка
своєчасності сплати ВАТ
«Рівнесільмаш» платежів до бюджету, за
результатами якої складено акт № 25 від
23.03.2006.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем строків сплати узгоджених
податкових зобов?язань, які
встановлені пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов?язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

На підставі акта перевірки, з
врахуванням результатів апеляційного
узгодження податкових зобов?язань,
відповідачем прийняті оспорювані
податкові повідомлення-рішення, якими
відповідно до пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов?язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» за порушення граничних
строків сплати узгоджених сум
податкових зобов'язань, нараховані
штрафні санкції, а саме:

№ /3 від 10.10.2006 на суму 151914 грн. 64
коп. штрафної санкції з земельного
податку;

№ /3 від 10.10.2006 на суму 1166 грн. 20 коп.
штрафної санкції по податку з
власників транспортних засобів інших
самохідних машин і механізмів;

№ /3 від 10.10.2006 на суму 1517 грн. 92 коп.
штрафної санкції з комунального
податку;

№ /3 від 10.10.2006 на суму 1211 грн. 09 коп.
штрафної санкції з комунального
податку;

№ /3 від 10.10.2006 на суму 1679 грн. 43 коп.
штрафної санкції по податку з
власників транспортних засобів інших
самохідних машин і механізмів;

№ /3 від 10.10.2006 на суму 8549 грн. 96 коп.
штрафної санкції з земельного податку;

№ /3 від 10.10.2006 на суму 9986 грн. 91 коп.
штрафної санкції з податку на додану
вартість;

№ /3 від 10.10.2006 на суму 121779 грн. 09
коп. штрафної санкції з податку на
додану вартість;

№ /3 від 10.10.2006 на суму 793 грн. 76 коп.
штрафної санкції з комунального
податку;

№ /3 від 10.10.2006 на суму 8552 грн. 26 коп.
штрафної санкції з податку на додану
вартість.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, на які посилається позивач у
касаційній скарзі, та вважає, що судом
повно встановлені обставини у справі,
яким надана правильна правова оцінка
на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України
«Про систему оподаткування» платники
податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані сплачувати
належні суми податків і зборів
(обов'язкових) платежів у встановлені
законами терміни.

Обов'язок юридичної особи щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) припиняється із сплатою
податку, збору (обов'язкового платежу)
або його скасуванням або списанням
податкової заборгованості відповідно
до Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Виходячи із змісту пп. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4, пп.
5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» платник
податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
у податковій декларації, та
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації.

Згідно із пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 цього ж Закону
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

За несвоєчасну сплату узгодженої суми
податкового зобов'язання, платнику
загрожує нарахування прогресуючого
штрафу відповідно до пп.17.1.7 п.17.1 ст.17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», в залежності від кількості
днів затримки.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що факт несвоєчасної
сплати позивачем узгоджених
податкових зобов'язань з податку з
власників транспортних засобів інших
самохідних машин і механізмів,
комунального податку, земельного
податку, податку на додану вартість
знайшов своє підтвердження та не
заперечується позивачем, що є
підставою для нарахування штрафних
санкцій на підставі пп. 17.1.7 п.17.1 ст.17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Відсутність у позивача коштів у
достатніх розмірах у зв?язку з
вилученням податковим органом 553853
грн., правомірність якого оскаржено у
суді у справі №17/261, не спростовує факту
несвоєчасної сплати позивачем
самостійно узгоджених податкових
зобов'язань, а також не звільняє
платника від виконання
конституційного обов?язку зі
своєчасної та в повному обсязі сплати
податків, а тому правильно відхилено
судом апеляційної інстанції.

Не знайшов свого підтвердження і факт
самостійної зміни податковим орган
призначення платежу, визначеного
платником податків при здійсненні
розрахунків зі сплати податків.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд апеляційної інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права та постановив обґрунтоване
рішення, підстав для скасування
рішення суду апеляційної інстанції, з
мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Рівнесільмаш» відхилити, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від
19.09.2011залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун