Справа № 826/15921/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі:
головуючого судді Шейко Т.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до Служби безпеки
Українипровизнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Служби безпеки України, в
якому просила: 1) - визнати
неправомірною відмову у наданні їй
Службою безпеки України інформації в
розрізі кожної області окремо по
місяцях березень, квітень, травень,
червень, липень 2014 року про те: - який
фонд оплати праці в гривнях був
встановлений для оплати праці
співробітників Служби безпеки України
в АР Крим, СБУ в Донецькій та Луганській
областях; - яка кількість
співробітників працювала в Службі
безпеки України в АР Крим, СБУ в
Донецькій та Луганській областях
окремо в березні, квітні, травні,
червні, липні 2014 року; - яка кількість
співробітників Служби безпеки України
в АР Крим, СБУ в Донецькій та Луганській
областях отримувала заробітну платню
окремо в березні, квітні, травні,
червні, липні 2014 року, згідно запиту
позивачки від 24 липня 2014 року; 2) -
зобов'язати Службу безпеки України
надати позивачці інформацію в розрізі
кожної окремої області окремо по
місяцях березень, квітень, травень,
червень, липень 2014 року про те: - який
фонд оплати праці в гривнях був
встановлений для оплати праці
співробітників Служби безпеки України
в АР Крим, СБУ в Донецькій та Луганській
областях; - яка кількість
співробітників працювала в Службі
безпеки України в АР Крим, СБУ в
Донецькій та Луганській областях
окремо в березні, квітні, травні,
червні, липні 2014 року; - яка кількість
співробітників Служби безпеки України
в АР Крим, СБУ в Донецькій та Луганській
областях отримувала заробітну платню
окремо в березні, квітні, травні,
червні, липні 2014 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
24 липня 2014 року позивачка звернулась до
Служби безпеки України з запитом про
надання публічної інформації та
просила надати їй інформацію в розрізі
кожної області окремо по місяцях
березень, квітень, травень, червень,
липень 2014 року про те: - який фонд оплати
праці в гривнях був встановлений для
оплати праці співробітників Служби
безпеки України в АР Крим, СБУ в
Донецькій та Луганській областях; - яка
кількість співробітників працювала в
Службі безпеки України в АР Крим, СБУ в
Донецькій та Луганській областях
окремо в березні, квітні, травні,
червні, липні 2014 року; - яка кількість
співробітників Служби безпеки України
в АР Крим, СБУ в Донецькій та Луганській
областях отримувала заробітну платню
окремо в березні, квітні, травні,
червні, липні 2014 року. У відповідь на
запит отримала лист від 07 серпня 2014
року №21/1/1-3-1-п-54-3, яким відмовлено у
наданні запитуваної інформації, з
посиланням на п. 15.5 та 14.2 Переліку
відомостей, що становлять службову
інформацію у Службі безпеки України,
затвердженого наказом СБ України від 21
червня 2012 року № 400, зазначаючи, що ця
інформація відноситься до службової
інформації. Вважає відмову
протиправною, оскільки запитувана нею
інформація є публічною у розумінні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» і мала бути
надана на інформаційний запит
позивачки від 24 липня 2014 року.
У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 підтримала позов та просила
його задовольнити повністю. При цьому
зауважила, що запитувана нею
інформація відноситься до інформації,
доступ до якої не може бути обмежено. В
будь-якому випадку, ніякої шкоди від
надання такої інформації не може бути,
оскільки очевидно, що в зв'язку із
анексією Криму та захопленням
територій Донбасу інформація, яку
запитувала позивачка, становить
Відповідач позов не визнав. В
обґрунтування заперечень проти позову
зазначив, що відповідно до частини
другої статті 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених Законом.
Статтею 21 Закону України «Про
інформацію» передбачено, що
інформацією з обмеженим доступом є
конфіденційна інформація, таємна та
службова інформація. У відповідності з
статтею 9 цього Закону документам, що
містять інформацію, що становить
службову інформацію, присвоюється гриф
«для службового користування». Доступ
до таких документів надається
відповідно до частини другої статті 6
Закону. На виконання вимог частини
третьої статті 9 Закону та пп. 8, 9 пункту
2 Указу Президента України від 05 травня
2011 року №547 «Питання забезпечення
органами виконавчої влади доступу до
публічної інформації» наказом СБУ від
21 серпня 2012 року №400 затверджено
Перелік відомостей, що становлять
службову інформацію у СБУ. У
відповідності до п. 5.15, 14.2 Переліку
інформація, яку запитувала ОСОБА_1 є
службовою інформацією, доступ до якої
обмежений. Тому, відповідач просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
Заслухавши доводи та заперечення
сторін, суд за згодою сторін, подальший
розгляд справи здійснив у порядку
письмового провадження.
Вирішуючи спір суд виходив з
Визначення поняття «публічна
інформація» наведено у статті 1 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації». Так, відповідно до частини
першої цієї статті публічна інформація
- це відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Частиною другою цієї статті
встановлено, що публічна інформація є
відкритою, крім випадків, встановлених
Відповідно до частини першої
статті 6 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» інформацією з
обмеженим доступом є: 1) конфіденційна
інформація; 2) таємна інформація; 3)
службова інформація.
Частиною другою цієї статті
встановлено, що обмеження доступу до
інформації здійснюється відповідно до
закону при дотриманні сукупності таких
вимог: 1) виключно в інтересах
національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення, для захисту репутації або
прав інших людей, для запобігання
розголошенню інформації, одержаної
конфіденційно, або для підтримання
авторитету і неупередженості
правосуддя; 2) розголошення інформації
може завдати істотної шкоди цим
інтересам; 3) шкода від оприлюднення
такої інформації переважає
сусупільний інтерес в її отриманні.
Інформація з обмеженим доступом
має надаватися розпорядником
інформації, якщо він правомірно
оприлюднив її раніше (частина третя
статті 6 Закону України «Про доступ до
публічної інформації»).
Згідно з частиною п'ятою цієї
статті, не може бути обмежено доступ до
інформації про розпорядження
бюджетними коштами, володіння,
користування чи розпорядження
державним, комунальним майном, у тому
числі до копій відповідних документів,
умови отримання цих коштів чи майна,
прізвища, імена, по батькові фізичних
осіб та найменування юридичних осіб,
які отримали ці кошти або майно. При
дотриманні вимог, передбачених
частиною другою цієї статті, зазначене
положення не поширюється на випадки,
коли оприлюднення або надання такої
інформації може завдати шкоди
інтересам національної безпеки,
оборони, розслідуванню чи запобіганню
Статтею 9 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» надано
визначення поняттю «службова
Так, в частині першій цієї статті
зазначено, що відповідно до вимог
частини другої статті 6 цього закону до
службової може належати така
інформація: 1) що міститься в документах
суб'єктів владних повноважень, які
становлять внутрівідомчу службову
кореспонденцію, доповідні записки,
рекомендації, якщо вони пов'язані з
розробкою напряму діяльності установи
або здійснення контрольних, наглядових
функцій органами державної влади,
процесом прийняття рішень і передують
публічному обговоренню та/або
прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі
оперативно-розшукової,
контррозвідувальної діяльності, у
сфері оборони країни, яку не віднесено
до державної таємниці.
Документам, що містять
інформацію, яка становить службову
інформацію, присвоюється гриф «для
службового користування». Доступ до
таких документів надається відповідно
до частини другої статті 6 цього Закону
(частина друга статті 9 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»).
Частина третя цієї статті
передбачає створення органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, іншими суб'єктами
владних повноважень, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
переліку відомостей, що становлять
службову інформацію.
Відповідач у справі, Служба
безпеки України, відповідно до Закону
України «Про Службу безпеки України» -
є державним правоохоронним органом
спеціального призначення, який
забезпечує державну безпеку України.
Служба безпеки України
підпорядкована Президенту України.
Статтею 7 Закону України «Про
Службу безпеки України» встановлено,
що Служба безпеки України інформує про
свою діяльність через засоби масової
інформації, шляхом надання відповідей
на запити на доступ до публічної
інформації та в інших формах у
визначеному законодавством порядку.
Забороняється встановлювати
обмеження на інформацію щодо
загального бюджету Служби безпеки
України, її компетенції та основних
напрямів діяльності, а також випадків
протиправних дій органів і
співробітників Служби безпеки України.
Не підлягає розголошенню
інформація з обмеженим доступом, крім
випадків, передбачених законами
Відповідно до статті 10 Закону
України «Про Службу безпеки України»,
частини третьої статті 9 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
абзацу другого пункту 1 Інструкції про
порядок обліку, зберігання і
використання документів, справ, видань
та інших матеріальних носіїв
інформації, які містять службову
інформацію, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 27
листопада 1998 року №1893, Указу
Президента України від 05 травня 2011 року
№547 «Питання забезпечення органами
виконавчої влади доступу до публічної
інформації», з метою врегулювання
діяльності, пов'язаної з обігом у
Службі безпеки України службової
інформації, наказом Центрального
управління Служби безпеки України від
21 серпня 2012 року №400 затверджено
Перелік відомостей, що становлять
службову інформацію у Службі безпеки
України (далі - Перелік).
Як було встановлено судом та
вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 24 липня 2014 року звернулась до
Служби безпеки України з запитом щодо
доступу до публічної інформації, в
якому просила надати їй інформацію в
розрізі кожної області окремо по
місяцях березень, квітень, травень,
червень, липень 2014 року про те: - який
фонд оплати праці в гривнях був
встановлений для оплати праці
співробітників Служби безпеки України
в АР Крим, СБУ в Донецькій та Луганській
областях; - яка кількість
співробітників працювала в Службі
безпеки України в АР Крим, СБУ в
Донецькій та Луганській областях
окремо в березні, квітні, травні,
червні, липні 2014 року; - яка кількість
співробітників Служби безпеки України
в АР Крим, СБУ в Донецькій та Луганській
областях отримувала заробітну платню
окремо в березні, квітні, травні,
червні, липні 2014 року.
Листом від 07 серпня 2014 року
№21/1/1-3-1-п/54-3 відповідач надав
відповідь, в якій, посилаючись на
пункти 5.15 і 14.2 Переліку, повідомив, що
запитувана інформація відповідно до
вимог статті 6 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
належить до інформації з обмеженим
доступом, так як віднесена до
відомостей, що становлять службову
інформацію. Тому, з огляду на викладене
та виходячи з приписів пункту 2 частини
першої статті 22 Закону та підпункту «б»
пункту 3.18 Інструкції, надати
інформацію на запит позивачки,
відповідач не вважав за можливе.
Суд погоджується з відповідачем з
Пунктом 5.15 Переліку до
відомостей, що становлять службову
інформацію віднесені відомості щодо
штатів, штатної чисельності, штатної
розстановки, штатного розкладу,
фактичної укомплектованості,
структурно-функціональної побудови
або назв функцій у цілому щодо окремого
підрозділу СБ України.
Пунктом 14.2 Переліку до
відомостей, що становлять службову
інформацію віднесені відомості щодо
фінансового забезпечення
оперативно-службової діяльності
підрозділів СБ України.
Окрім того, пункт 14.2 Переліку
містить примітку, в якій зауважено якщо
ці відомості не становлять державної
таємниці, але їх оприлюднення може
завдати шкоди інтересам СБ України.
З наведеного слідує, що
інформація, яку бажала отримати
позивачки є службовою інформацією
Служби безпеки України, доступ до якої
обмежений у відповідності з
положеннями Закону України «Про доступ
до публічної інформації».
Обгрунтовуючи свої позовні
вимоги, позивачка, окрім іншого,
зазначала, що частиною другою статті 6
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» передбачено
сукупність вимог, за яких може бути
обмежений доступ до інформації,
зокрема таким критерієм є те, що шкода
від оприлюднення такої інформації
переважає суспільний інтерес в її
отриманні. Суспільний інтерес, на думку
позивачки, є очевидним - анексія Криму
та захоплення територій Донбасу.
Однак, суд не погоджується з такою
У відповідності до частини першої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
грунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
Апелюючи до суспільного інтересу,
позивачка при цьому не навела
суспільно значущого інтересу
інформації, яку вона запитувала, в
контексті наведеної вище підстави.
З урахуванням специфіки
виконуваних Службою безпеки України
функцій та повноважень, наведених
положень чинного законодавства, судом
не встановлено порушеного права
позивача, яке б підлягало судовому
Враховуючи все вище викладене,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог, а
тому відмовляє у їх задоволенні у
Судові витрати, які підлягають
розподілу відповідно до частини другої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, відсутні.
Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
Позов ОСОБА_1 залишити без
Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції у порядку,
встановленому ст. ст. 185 - 187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Шейко Т.І.