Справа № 804/10284/13-а
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 р. Справа № 804/10284/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Потолової Г.В.

при секретарі - Дубровці Д.В.

за участю: представників позивача -
Богуславського С.М., Лубенець С.В.

представника відповідача - Кирпи
Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничого
підприємства «СПЕЦТЕПЛОТЕХНИКА» до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ ВП «СПЕЦТЕПЛОТЕХНИКА» звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про:

- визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
за № від 02.07.2013р.;

- зобов'язання ДПІ у Кіровському районі
м.Дніпропетровська відмінити статус
«до відома» поданих позивачем
податкових декларацій з ПДВ за
вересень, листопад, грудень 2010р., та
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за січень
2011р. реєстраційний №, які подані
позивачем відповідачу, та визнати їх
поданими як податкова звітність, та
відновити показники за цими
податковими деклараціями у базі даних
ІС «Податковий блок»;

- визнання права позивача на бюджетне
відшкодування ПДВ за січень 2011р. у сумі
63' 448грн.00коп.

06.12.2013р. позивачем у судовому засідання
подано заяву про зменшення позовних
вимог, в якій останній просить:

- визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 02.07.2013р., винесене відповідачем - ДПІ
у Кіровському районі
м.Дніпропетровська;

- зобов'язати ДПІ у Кіровському районі
м.Дніпропетровська відмінити статус
«до відома» податкових декларацій з
ПДВ за вересень, листопад, грудень 2010р.,
які подані позивачем відповідачу,
визнати їх поданими як податкова
звітність та відновити показники за
цими податковими деклараціями у базі
даних ІС «Податковий блок».

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти адміністративного
позову заперечував, посилаючись на
законодавчі підстави своїх дій,
діяльність в межах закону та наданих
повноважень, просив суд у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, вивчивши
матеріали справи та оцінивши їх у
сукупності, при розгляді справи
виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
ВП «СПЕЦТЕПЛОТЕХНИКА», зареєстроване
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 26.06.1994р.
(а.с.24) та перебуває на податковому
обліку в ДПІ у Кіровському районі
м.Дніпропетровська.

У період з 29.05.2013р. по 17.06.2013р. ДПІ у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
проведено камеральну перевірку ТОВ ВП
«СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, заявленої на
розрахунковий рахунок платника
податків за січень 2011р.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт перевірки
№1109/153/20303441 від 17.06.2013р., на підставі
якого винесено податкове
повідомлення-рішення № від
02.07.2013р.

Перевіркою встановлено порушення
ТОВ ВП «СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» абзацу «в»,
п.200.14 ст.200, п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України.

Також встановлено, що ТОВ ВП
«СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» не має права на
отримання бюджетного відшкодування
ПДВ на розрахунковий рахунок у сумі 63'
448грн.00коп. у зв'язку з тим, що заявлена
сума бюджетного відшкодування ПДВ
сформована по податковим періодам,
податкова звітність по яким не визнана
як «податкова».

Не погодившись з висновками Акту
перевірки, позивач 21.06.2013р. за вихідним
№55 подав відповідні заперечення.

За результатами розгляду заперечень
відповідачем листом №11015/10/15-3 від
26.06.2013р. відмовлено у їх задоволенні в
Акті №1109/153/20303441 від 17.06.2013р. залишені
без змін.

Не погоджуючись з діями та рішенням
податкового органу, позивач звернувся
до суду за захистом своїх прав, свобод
та інтересів з відповідною позовною
заявою.

В обґрунтування своїх вимог,
позивач посилається на наступне.

Користуючись нормами ст.200 та ст.50
Податкового кодексу України, позивач
заявив своє право на отримання суми
бюджетного відшкодування на суму 63'
448грн.00коп. за січень 2011р., подавши
відповідачу наступні документи:

? податкову декларацію з податку на
додану вартість за січень 2011р.,

? уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за січень
2011р. за реєстраційним №.

Позивач зазначає, що на момент подання
податкових декларацій з ПДВ за звітні
періоди вересень 2010р., листопад 2010р.,
грудень 2010р., був чинним Закон України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Оскільки посадові особи податкового
органу, до якого подавалася податкова
звітність за вищевказані періоди,
невмотивовано відмовляли в прийнятті
цієї звітності, позивач, скористався
нормою пп.4.1.2 п.4.1. ст.4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» і
направив відповідачу вказану
звітність засобами поштового зв'язку.

Також позивач посилається на п.3.1.,
пп.4.1.5. «Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість», затвердженого
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 30.05.1997р. №166
(у редакції наказу від 15.06.2005р. №213) із
змінами та доповненнями, що діяв на
момент подання податкової звітності з
ПДВ за вересень 2010р., листопад 2010р.,
грудень 2010р., січень 2011р.

Таким чином, позивач вважає, що
податкові декларації з ПДВ за вересень
2010р., листопад 2010р., грудень 2010р., були
належним чином подані відповідачу.

Крім того, позивач вказує, що
уточнюючий розрахунок поданий
засобами електронного зв'язку у
відповідності та з дотриманням всіх
вимог, а саме п.7, п.7.3., п 7.4, п. 7.5., п. 7.6.
«Інструкції з підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку», (затверджена Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 10.04.2008р. №233) та прийнятий
відповідачем. Про що позивач отримав
відповідний документ. А тому вважає
уточнюючий розрахунок за січень 2011р.
оформлений належним чином.

Поряд з цим відповідач в акті перевірки
№1109/153/20303441 від 17.06.2013р. відмовляє
позивачу в праві на бюджетне
відшкодування ПДВ за січень 2011р.,
вмотивовуючи свою позицію тим, що не
були визнані податкові декларації з
ПДВ за вересень 2010р., листопад 2010р.,
грудень 2010р. як податкова звітність.

На думку позивача, позиція відповідача
з приводу невизнання податкових
декларацій є протиправною. Оскільки
податкова звітність з ПДВ, що
подавалася до податкового органу до
01.01.2011р., повністю відповідала нормі
зазначеній у п.п.4.1.2 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Щодо податкової звітності з ПДВ, яка
подавалася до податкового органу після
01.01.2011р., зокрема, податкові декларації
з ПДВ за грудень 2010р., січень 2011р.,
уточнюючий розрахунок за січень 2011р.,
містила всі обов'язкові реквізити,
визначені п.п.48.3, 48.4 ПК України.
Відповідно, така звітність вважається
податковою декларацією за визначенням
п.48.7 ПК України.

Отже, на думку позивача, дана податкова
звітність не може вважатися не поданою
на підставі п.49.15 ПК України, оскільки
податковий орган має право надсилати
платнику податку письмові відмови у
прийнятті податкової декларації
тільки, якщо платником не дотримані
норми п.п.48.3,48.4 ПК України щодо
заповнення податкової звітності.

Також позивач вказує, що в акті
перевірки міститься посилання
податкового органу про невизнання
податкової звітності за період
травень-грудень 2010р. та її статус «до
відома» та зазначено про надсилання
відповідачем листів на юридичну адресу
позивача.

Проте, позивач звертає увагу, що ПК
України не містить такого визначення -
«до відома», а листи позивачем не
отримувались, про що було зазначено у
«Запереченнях на висновки камеральної
перевірки».

Таким чином, представники позивача
вважають дії та висновки в Акті
перевірки ДПІ у Кіровському районі
м.Дніпропетровська протиправними, а
винесене податкове
повідомлення-рішення таким, що
підлягає скасуванню.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує. В обґрунтування своїх
заперечень зазначає, що TOB ВП
«СПЕЦТЕПЛОТЕХНИКА» не має права на
отримання бюджетного відшкодування
ПДВ на розрахунковий рахунок у сумі 63'
448грн.00коп. у зв'язку з тим що
встановлено порушення абзацу «в», п.
200.14 ст. 200, п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України, а саме: заявлена сума
бюджетного відшкодування сформована
по податковим періодам, податкова
звітність по яким не визнана «як
податкова».

Відповідач вказує, що про факт
невизнання декларації, як податкової
згідно п.49.11. ст.49 ПК України ТОВ ВП
«СПЕЦТЕПЛОТЕХНИКА» на юридичну адресу
було направлено рекомендований лист
24.01.2011р. з повідомленням (а.с.123-124).

Також відповідач повідомляє, що 13.01.2011р.
ТОВ ВП «СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» перейшло з
ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська на облік в ДПІ у
Кіровському районі м.Дніпропетровська.

ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська податкову
звітність з ПДВ за період
травень-листопад 2010р. не визнано як
податкову - має статус «до відома». Щодо
факту невизнання вищевказаних
декларацій з додатками, відповідач
зазначає про направлення листів
позивачу.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, представник
відповідача проти позову заперечує в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та оцінивши їх у сукупності, суд
дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень
Податкового кодексу України, цей
Кодекс набирає чинності з 1 січня 2011
року.

Пунктом 2 Кодексу визнано такими, що
втратили чинність з 1 січня 2011 року,
зокрема Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно
до ст.58 Конституції України, закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Таким чином, при прийнятті рішення
судом застосовуються норми законів, що
діяли на момент виникнення
правовідносин.

При розгляді даної справи, суд
враховує, що перевірка позивача
проведена у 2013 році, тобто під час дії
норм Податкового кодексу України, але
за період січень 2011 року, з урахуванням
звітності позивача за вересень-грудень
2010 року, тобто під час дії, в тому числі,
приписів Закону Україні «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Згідно ст.ст. 67, 68 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори у порядку та в розмірах,
встановлених законом, неухильно
додержуватися Конституції та законів
України.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України передбачено обов'язок
платників податків сплачувати податки
та збори у строки та в розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України визначено, що податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.48.1 ст.48 ПК України
податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання. Форма податкової
декларації повинна містити необхідні
обов'язкові реквізити і відповідати
нормам та змісту відповідних податку
та збору.

Згідно п.46.5 ст.46 ПК України форма
податкової декларації встановлюється
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику. У
такому ж порядку встановлюються форми
податкових декларацій з місцевих
податків і зборів, що є обов'язковими
для застосування їх платниками
(податковими агентами). Форма
декларації про майновий стан і доходи
(податкової декларації) встановлюється
з урахуванням особливостей, визначених
пунктом 179.9 статті 179 цього Кодексу.

Пунктом 48.3 статті 48 ПК України
визначений перелік обов'язкових
реквізитів, які повинна містити
податкова декларація, а саме:

- тип документа (звітний, уточнюючий,
звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
номер;

- реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серію та номер
паспорта (для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний контролюючий орган
і мають відмітку у паспорті);

- місцезнаходження (місце проживання)
платника податків;

- найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність;

- дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків;

- підписи платника податку - фізичної
особи та/або посадових осіб платника
податку, визначених цим Кодексом,
засвідчені печаткою платника податку
(за наявності).

Відповідно до п.п.48.4 - 48.7 ПК України у
окремих випадках, коли це відповідає
сутності податку або збору та є
необхідним для його адміністрування,
форма податкової декларації додатково
може містити такі обов'язкові
реквізити:

- відмітка про звітування за
спеціальним режимом;

- код виду економічної діяльності
(КВЕД);

- код органу місцевого самоврядування
за КОАТУУ;

- індивідуальний податковий номер та
номер свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
згідно з даними реєстру платників
податку на додану вартість за звітний
(податковий) період.

Податкова декларація повинна бути
підписана:

- керівником платника податків або
уповноваженою особою, а також особою,
яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації до
контролюючого органу. У разі ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації безпосередньо
керівником платника податку така
податкова декларація підписується
таким керівником; Достатнім
підтвердженням справжності документа
податкової звітності є наявність
оригіналу підпису уповноваженої особи
на документі у паперовій формі або
наявність в електронному документі
електронного цифрового підпису
платника податку.

- фізичною особою - платником податків
або його законним представником;

- особою, відповідальною за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації згідно із
договором про спільну діяльність або
угодою про розподіл продукції.

Якщо податкова декларація подається
податковими агентами - юридичними
особами, вона повинна бути підписана
керівником такого агента та особою, яка
відповідає за ведення бухгалтерського
обліку та подання податкової
декларації такого агента, а якщо
податковим агентом є платник податків -
фізична особа - таким платником
податків. Податкова звітність,
складена з порушенням норм цієї статті,
не вважається податковою декларацією,
крім випадків, встановлених пунктом 46.4
статті 46 цього Кодексу.

Згідно з п.49.8 ст.49 ПК України прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Крім того, пунктом 4.5 Методичних
рекомендацій щодо централізованого
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в ОДПС України (додаток № 1 до
наказу Державної податкової
адміністрації України від 31.12.2008 № 827)
передбачено, якщо податкова звітність,
надана органу ДПС платником податків,
заповнена всупереч правилам,
визначеним у затвердженому порядку її
заповнення, то вона може бути не
визнана органом ДПС як податкова
звітність. Підставою про невизнання
податкової звітності є: відсутність
підпису відповідних посадових осіб
(факсиміле не дозволяється);
відсутність скріплення печаткою
підписів платника податків;
відсутність обов'язкових реквізитів
податкового документа; відсутність
обов'язкових додатків до податкової
звітності, передбачених порядком
заповнення відповідної звітності;
неможливість прочитати текст або цифри
внаслідок пошкодження (наприклад,
документи, залиті чорнилом або іншою
рідиною, потерті); наявність порваних
аркушів, підчищень, помарок,
виправлень, дописок і закреслювань;
подання ксерокопії звітних документів;
порушення загальних вимог оформлення
документів податкової звітності.

За результатами розгляду справи, судом
встановлено, що підприємство TOB ВП
«СПЕЦТЕПЛОТЕХНИКА» з 13.01.2011р. перейшло
з ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська на облік в ДПІ у
Кіровському районі м.Дніпропетровська.

У період подання податкової звітності
з травня по листопад 2010р. знаходилось
на обліку у ДПІ у Жовтневому районі.

Як вбачається з матеріалів справи,
податкову звітність з ПДВ за період
травень-листопад 2010р. не визнано як
податкову - має статус «до відома».

Про факт невизнання вищевказаних
декларацій з додатками, як податкових
позивачу податковим органом
направлено листи: (за травень 2010р. - лист
від 22.06.2010р. №32890/10; за червень 2010р. - лист
від 29.07.2010р. №41397/10; за липень 2010р. - лист
від 30.08.2010р. №47735/10; за серпень 2010р. - лист
від 22.09.2010р. №53519/10; за вересень 2010р. -
лист від 28.10.2010р. №62539/10; за жовтень 2010р. -
лист від 22.11.2010р. №66668/10; за листопад 2010р.
- лист від 21.12.2010р. №73664/10).

ДПІ у Кіровському районі
м.Дніпропетровська податкову
звітність з ПДВ на додану вартість за
період грудень 2010р. не визнано як
податкову - має статус «до відома», про
що позивачу направлявся лист з
рекомендованим повідомленням від
24.01.2011р. №1496/10 на юридичну адресу
підприємства.

Згідно поштового повідомлення про
вручення листа, підприємством ТОВ ВП
«СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» отримано лист
27.01.2011р.

В ході судового розгляду
адміністративної справи судом
встановлено, що позивач не був
обізнаний про дії відповідача щодо
невизнання податкової декларації за
грудень 2010р. як податкової звітності, а
також за попередні періоди, яким
присвоєно статус «до відома» . У зв'язку
з тим, що позивач не отримував
вищезазначених листів.

Лист №1496 з рекомендованим
повідомленням, копія якого міститься в
матеріалах справи (а.с.123-124),
направлений відповідачем на юридичну
особу позивача, не отриманий останнім.

Позивач, після ознайомлення з
матеріалами справи, а саме: з
повідомленням про вручення, зазначив,
що прізвище особи яка отримала
вищезазначений лист йому невідоме і
працівник чи довірена особа з таким
прізвищем та ініціалами на
підприємстві не працювала.

Позивачем отримано інформацію, шляхом
направлення письмового запиту від
16.09.2013р. за №80 до підприємства, яке
знаходиться за тією ж адресою (а.с.142), що
і позивач.

З відповіді від 16.09.2013р. за №118, яка
надійшла на письмовий запит позивача
вбачається, що вищезазначена особа
була найманим працівником, займала
посаду головного бухгалтера ДОО ФСО
«Динамо» Україна» та отримувала від
імені підприємства кореспонденцію, яка
надходила на спільну юридичну адресу
(а.с.143).

Також, ДОО ФСО «Динамо» Україна» не
заперечується факт можливості
отримання цією особою листів
направлених TOB ВП «СПЕЦТЕПЛОТЕХНИКА».

Одночасно, відповідачем 06.09.2013р.
направлено запит №4003/10/151-13 про надання
інформації щодо отримання позивачем
листа №1496 з рекомендованим
повідомленням до Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» (а.с.130-131).

Згідно відповіді УДППЗ «Укрпошта», що
міститься в матеріалах справи (а.с.129),
на теперішній час поштові відправлення
на ім'я ТОВ ВП «СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» (а/с
№185, м.Дніпропетровськ, 49000) видаються
згідно доручення за №5 від 01.01.2013р., яке
дійсне до 31.12.2013р. уповноваженій особі
Овсиєнко, а те ким і як в 2011р.
отримувалась пошта з'ясувати не
надається можливим.

Отже проаналізувавши вищезазначене,
суд вважає що позивач не був належним
чином повідомлений про факт невизнання
декларацій як податкової звітності за
визначені в Акті перевірки №11098153/20303441
від 17.06.2013р. періоди.

Суд звертає увагу, що Податковий Кодекс
України не містить такого визначення
як «статус податкової звітності «до
відома». Оскільки дане визначення
застосовується лише відповідно до п.4.10
р.4 Методичних рекомендацій щодо
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України,
затверджених наказом ДПС України 14.06.2012
№ 516, у випадку якщо після подачі
декларації (незалежно від способу
подачі) за звітний період платник
податків подає нову декларацію із
виправленими показниками до
закінчення граничного строку подання
декларації за такий самий звітний
період, то штрафи, передбачені п. 50.1 ст.
50 Кодексу (2755-17) , не застосовуються.

Така декларація заноситься до БДАЗ з
ознакою "звітна нова" (якщо це
передбачено формою) та "звітна" (якщо
інше не передбачено формою), а надана
раніше звітність отримує статус "До
відома".

А також, визначення «до відома»
міститься в Додатку 6 до Методичних
рекомендацій щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України, в якому викладено «Довідник
причин, з яких податкова звітність не
вважається податковою декларацією», в
якому зазначається код причини-41, опис
причини відмови - помилка оператора,
законодавча підстава - статус «до
відома».

Отже, з огляду на вищевикладене, суд
погоджується з доводами позивача, щодо
помилкового трактування відповідачем
норм податкового законодавства.

Також, судом встановлено та у ході
розгляду справи спростовано підставу
відмови податковим органом у прийнятті
звітності позивача з податку на додану
вартість за грудень 2010р.

Так, відповідач вважає, що позивач мав
обсяги операцій з вивезення товару за
межі митної території України і не
надав до податкової декларації за
грудень 2010 року вантажну митну
декларацію.

З посиланням на п.48.7 ПК України
податковий орган не визнає податкову
декларацію за грудень 2010 року
податковою звітністю, посилаючись саме
на відсутність вантажної митної
декларації як додатку до податкової
декларації за грудень 2010 року
направленої до ДПІ поштою
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Проте, така вантажна митна декларація
№127674 від 14.12.2010р. надана позивачем
18.01.2011р. відповідачу, про що свідчить
лист позивача за вихідним №3 від
18.01.2011р., який прийнято відповідачем
19.01.2011р. з відміткою канцелярії про його
отримання саме 19.01.2011р. (а.с. 150-153).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, підтверджено
представниками позивача та не
спростовано представником відповідача
у судовому засіданні, позивач у травні
2013р. засобами електронного зв'язку
надав відповідачу уточнюючий
розрахунок до податкової декларації за
грудень 2010 року, який було прийнято
відповідачем та отримано квитанцію №1
та квитанцію №2 про прийняття, в яких не
зазначалося, що податкова декларація
за грудень 2010 року невизнана як
податкова звітність (а.с. 54-62).

Відтак, доводи відповідача в цій
частині в акті перевірки також
спростовані матеріалами справи.

Також, суд зазначає, що відповідно до
п.п.4.1.2 п.4.1. ст.4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», що діяв
на момент подачі позивачем податкової
звітності до відповідача за періоди
вересень 2010р., листопад 2010р., грудень
2010р., прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.

Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом.

Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Якщо службова (посадова) особа
контролюючого органу порушує норми
абзацу першого цього підпункту,
платник податків зобов'язаний до
закінчення граничного строку подання
декларації надіслати таку декларацію
поштою з описом вкладеного та
повідомленням про вручення, до якої
долучається заява на ім'я керівника
відповідного контролюючого органу,
складена у довільній формі, із
зазначенням прізвища службової
(посадової) особи, яка відмовилася
прийняти декларацію, та/або із
зазначенням дати такої відмови.

При цьому декларація вважається
поданою в момент її вручення пошті, а
граничний десятиденний строк,
встановлений для поштових відправлень
підпунктом 4.1.7, не застосовується.

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що позивач діяв відповідно
до норм Закону.

На підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, а саме:
декларації за вересень 2010р. (а.с.80-89),
листопад 2010р. (а.с.63-71), грудень 2010р.
(а.с.72-79), судом встановлено, що останні
містять всі обов'язкові реквізити та
повністю відповідають вимогам чинного
на той час Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами». А тому дії
податкового органу, щодо невизнання
податковою декларації з ПДВ за
вересень, листопад, грудень 2010р., є
протиправними.

Проаналізувавши вищевикладене,
суд погоджується з доводами позивача
щодо протиправності дій податкового
органу по невизнанню податкових
декларацій TOB ВП «СПЕЦТЕПЛОТЕХНИКА» з
податку на додану вартість за періоди
вересня 2010р., листопада 2010р., грудня
2010р., надані останнім, та необхідності
скасування рішення ДПІ у Кіровському
районі м.Дніпропетровська за №
від 02.07.2013р., за яким відмовлено у
наданні бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі 63'
448грн. на підставі того, що заявлена
сума бюджетного відшкодування
сформована по податковим періодам,
податкова звітність по яким не визнана
«як податкова».

Також, з урахуванням ч.2 ст.11 КАС
України суд вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог, та на підставі
п.49.13 ст.49 ПК України зобов'язати ДПІ у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
прийняти податкову звітність з ПДВ за
вересень 2010р., листопад 2010р., грудень
2010р. з додатками датою їх фактичного
отримання.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади та
місцевого самоврядування діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, з урахуванням викладеного, з
матеріалів справи та наданих
представниками сторін у судовому
засіданні пояснень суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, та підлягають
задоволенню у визначеній вище частині.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
повернути з Державного бюджету України
позивачу - Товариству з обмеженою
відповідальністю виробниче
підприємство «СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА»
судові витрати у розмірі 634грн. 48коп.,
сплачені платіжним дорученням №173705643
від 26.07.2013р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю виробниче
підприємство «СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Дніпропетровська № від
02.07.2013р. про відмову у наданні
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 63' 448грн.00коп.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
невизнання податковою декларацію ТОВ
ВП «СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» з податку на
додану вартість за вересень, листопад,
грудень 2010 р.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Кіровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію ТОВ ВП
«СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» з податку на додану
вартість за вересень, листопад, грудень
2010р. з додатками датою їх фактичного
отримання.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю виробниче
підприємство «СПЕЦТЕПЛОТЕХНІКА» (49000,
м.Дніпропетровськ, вул.Щорса, буд.8, кв.5
) 634грн. 48коп. (шістсот
тридцять чотири грн. 48коп.) судового
збору.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі
виготовлений 17.12.2013р.

Суддя
Г. В. Потолова