Справа № 753/16754/14-а
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р. суддя Дарницького
районного суду міста Києва Каліушко
Ф.А., розглянувши в приміщенні суду в
місті Києві у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
(далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м.
Києві) про визнання бездіяльності
незаконною та зобов'язати вчинити дії.

Адміністративний позов мотивований
тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ
ПФУ м. Києва та отримує пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

У вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
ГУ ПФУ в м. Києві із заявою щодо
проведення перерахунку пенсії з грудня
2013 року відповідно до ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», проте
відповідачем було відмовлено у
перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що
грошова допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань не носять
постійних характер, а виплачуються
лише раз на рік, а тому не можуть
включатися до розміру грошового
забезпечення з якого обраховується
пенсія.

Позивач вважає таку відмову
протиправною, у зв'язку з чим просить
суд визнати бездіяльність відповідача
протиправною та зобов'язати ГУ ПФУ м.
Києва провести перерахунок та виплату
пенсії шляхом включення до складу
грошового забезпечення, з якого
призначається пенсія, суми премій,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та соціально-побутові питання з грудня
2013 року.

Розгляд справи здійснюється у
передбаченому ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідач належним чином повідомлені
про відкриття провадження по справі,
надав письмові заперечення на позов, в
яких просив відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Підстав для розгляду справи в судовому
засіданні немає.

Суддя, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває
на обліку в ГУ ПФУ м. Києва та отримує
пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

При цьому, згідно статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством, з якого
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів
України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей» встановлено,
що пенсії обчислюються з таких видів
грошового забезпечення: відповідних
окладів за посадою, військовим
(спеціальним) званням (для осіб
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії.

Отже, грошове забезпечення
військовослужбовців та прирівняних до
них осіб складається з основних видів
(окладу за штатною посадою, окладу за
військове або спеціальне звання та
процентної надбавки за вислугу років) і
додаткових, що надаються щомісяця, а
також премії. Тобто, згадані виплати
мають носити постійний характер та
виплачуватись щомісяця.

Пунктами 3, 5 Постанови Кабінету
Міністрів України від 07.11.2007 за №1294
«Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» надано право керівникам
державних органів у межах асигнувань,
що виділяються на їх утримання:
надавати військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), особам рядового і
начальницького складу матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при щорічній основній
відпустці у розмірі, що не перевищує їх
місячного грошового забезпечення.

Отже, одноразові премії, грошова
допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, не носять
постійний характер, а виплачуються
лише раз на рік, а тому не можуть
включатися до розміру грошового
забезпечення, з якого обраховується
пенсія.

Виходячи з викладеного, суддя дійшов
висновку, що при визначенні розміру
пенсій позивачу дії відповідача були
правомірними, а тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 7, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Дарницький районний суд м. Києва.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у порядку та
строки, передбачені ст. 254 КАС України.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.