Справа № 804/14989/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 р. Справа № 804/14989/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі
судового засідання за участю
представників сторін: від позивача:
Конєвої С.О. Щербак А.Ю. Мухінько
Н.А. розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області до Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання дій
державного виконавця неправомірними,
скасування постанови та зобов'язання
винити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2014р. Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області звернулося з позовом до
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції та
просить:

- визнати дії державного виконавця
Добриднік С.А. під час прийняття
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження про примусове
виконання вимоги про сплату боргу №Ф-615
видану 04.06.2013р. Управлінням Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська про стягнення з СПД
ОСОБА_4 на користь УПФУ в Дніпровському
районі боргу (недоїмки) в сумі 1193,04 грн.
неправомірними;

- скасувати постанову державного
виконавця Добриднік С.А. про відмову у
відкритті виконавчого провадження про
примусове виконання вимоги про сплату
боргу №Ф-615 видану 04.06.2013р. Управлінням
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська про стягнення з
СПД ОСОБА_4 на користь УПФУ в
Дніпровському районі боргу (недоїмки) в
сумі 1193,04 грн.;

- зобов'язати державного виконавця
Добриднік С.А. відкрити виконавче
провадження про примусове виконання
вимоги про сплату боргу №Ф-615 видану
04.06.2013р. Управлінням Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська про стягнення з СПД
ОСОБА_4 на користь УПФУ в Дніпровському
районі боргу (недоїмки) в сумі 1193,04 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 07.08.2014р. позивач
отримав оспорювану постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження про примусове виконання
вимоги про сплату боргу №Ф-615 від
04.06.2013р. про стягнення з СПД ОСОБА_4 на
користь позивача боргу (недоїмки) в
сумі 1193,04 грн. з підстав того, що
позивачем не надано додаткової
інформації про виявлене майно боржника
відповідно до п.13 Порядку взаємодії
органів державної виконавчої служби та
органів Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України №3593/5 від 26.12.2011р. при
повторному пред'явленні до виконання
виконавчого документа. Позивач не
погоджується із винесеною постановою з
причин того, що виконавчий документ
відповідав вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», що є
підставою для відкриття виконавчого
провадження державним виконавцем та
державним виконавцем не було вжито
всіх необхідних заходів для розшуку
боржника та наявного у нього майна чи
грошових коштів за рахунок яких можна
було здійснити стягнення наявної у
боржника заборгованості. Окрім того,
позивач посилається і на те, що
оспорювана постанова не була
затверджена начальником відділу або
його заступником та не була скріплена
печаткою в порушення п.п.1.5.1 п.1.5
Інструкції з організації примусового
виконання рішень затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012р. №512/5, державним виконавцем при
поверненні виконавчого документу
стягувачу не було роз'яснено порядок
повторного пред'явлення виконавчого
документа до виконання в порушення п.3.15
вказаної Інструкції. Також,
представник позивача зазначив, що
управління не володіє інформацією
стосовно наявності будь-якого майна
згідно до повноважень позивача,
визначених Положенням про Управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах, районах у містах, а також у
містах та районах затвердженого
постановою правління ПФУ 30.04.2002р. №8-2.
За викладеного, позивач вважає, що
оспорювана постанова є незаконною.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився без поважної причини, про дату,
час і місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином 18.09.2014р. у
відповідності до вимог ст.ст. 38,181
Кодексу адміністративного судочинства
України, що підтверджується
електронним повідомленням від 18.09.2014р.
наявним в матеріалах справи (а.с.14).

У відповідності до ч.4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи наведене, належне
повідомлення відповідача про дату, час
і місце розгляду справи, строки
розгляду справи, встановлені ст. 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача за наявними у
справі доказами у відповідності до
вимог ч.4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судом у ході судового розгляду справи
встановлені наступні обставини у
справі.

04.06.2013р. Управлінням Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області було прийнято Вимогу про
сплату боргу №Ф-615 про стягнення з
ОСОБА_4 суми боргу (недоїмки) у розмірі
1193,04 грн., яка набрала чинності 29.07.2013р.
(а.с.8).

16.07.2014р. позивач повторно подав заяву
разом з вищевказаною вимогою для
примусового виконання до
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції про що
свідчить зміст оспорюваної постанови
(а.с.7).

17.07.2014р. державним виконавцем
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції Добриднік
С.А. було прийнято постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №44056545 з примусового
виконання Вимоги про сплату боргу від
04.06.2013р. №Ф-615 про стягнення з ОСОБА_4
суми боргу (недоїмки) у розмірі 1193,04 грн.
на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме:
державному виконавцю не надано
додаткової інформації про виявлене
майно у боржника відповідно до п.13
Порядку взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України №3593/5 від 26.12.2011р. при
повторному пред'явленні до виконання
виконавчого документа, який було
повернуто стягувачу у зв'язку з
відсутністю у боржника майна, на яке за
законом може бути звернено стягнення,
органи Пенсійного фонду України
надають державному виконавцю іншу
наявну додаткову інформацію про
виявлене у боржника майно (а.с.7).

Позивач не погоджується з
вищевказаним прийнятим рішенням
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання Вимоги про
сплату боргу від 04.06.2013р. №Ф-615 про
стягнення з ОСОБА_4 суми боргу
(недоїмки) у розмірі 1193,04 грн. на
підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» виходячи з
того, що вказаний виконавчий документ
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», що
свідчить про те, що у державного
виконавця не було підстав для відмови
у відкритті виконавчого провадження
згідно п.8 ч.1 ст. 26 цього Закону, з
урахуванням того, що у позивача не було
додаткової будь-якої інформації про
наявне у боржника майно згідно до
повноважень позивача, визначених
Положенням про Управління Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах, а також у містах та
районах затвердженого постановою
правління ПФУ 30.04.2002р. №8-2.

Заслухавши представника позивача, який
брав участь у судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про наявність
достатніх підстав для часткового
задоволення даного позову частково,
виходячи з наступного.

Порядок примусового виконання рішень
судів встановлений Законом України
«Про виконавче провадження».

У відповідності до ч.1 ст.6 вказаного
Закону, державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 п.13 статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

У відповідності до вимог ст.18
вищенаведеного Закону, у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника, тощо;

4)резолютивна частина рішення;

5)дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6)строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Згідно п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі,
зокрема, наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Отже, з аналізу наведених вище норм
вбачається, що державний виконавець
наділений повноваженнями щодо відмови
у відкритті виконавчого провадження у
разі, наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження та
вказана норма не підлягає розширеному
тлумаченню.

Між тим, як вбачається зі змісту
оспорюваної постанови, державним
виконавцем з посиланням на норми п.8 ч.1
ст. 26 вказаного Закону було відмовлено
у відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання Вимоги про
сплату боргу від 04.06.2013р. №Ф-615 про
стягнення з ОСОБА_4 суми боргу
(недоїмки) у розмірі 1193,04 грн., а саме:
державному виконавцю не надано
додаткової інформації про виявлене
майно у боржника відповідно до п.13
Порядку взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України №3593/5 від 26.12.2011р. при
повторному пред'явленні до виконання
виконавчого документа, який було
повернуто стягувачу у зв'язку з
відсутністю у боржника майна, на яке за
законом може бути звернено стягнення,
органи Пенсійного фонду України
надають державному виконавцю іншу
наявну додаткову інформацію про
виявлене у боржника майно (а.с.7).

Проаналізувавши вищевказані норми
чинного законодавства України та
обставини справи, суд приходить до
висновку, що оспорювана постанова
відповідача про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП №44056545 від
17.07.2014р. прийнята з порушенням вимог ст.
18, ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки п.8 ч. 1 статті 26
вказаного Закону не передбачає
відмову у прийнятті виконавчого
документу для примусового виконання з
підстав не надання позивачем
(стягувачем) наявної у позивача
додаткової інформації про виявлене у
боржника майно згідно п. 13 Порядку
взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України №3593/5 від 26.12.2011р. при
повторному пред'явленні до виконання
виконавчого документа.

При цьому, у вказаній постанові не
наведено обставин про те, що у позивача
наявна додаткова інформація про
виявлене майно боржника та не надання
позивачем додаткової наявної у
позивача інформації про виявлене у
боржника майно виключає можливість
здійснення виконавчого провадження.

Також слід зазначити, що п.13 вказаного
Порядку визначено не обов'язок, а право
стягувача при повторному пред'явленні
виконавчого документу до примусового
виконання надати іншу додаткову у
стягувача інформацію про виявлене у
боржника майно за її наявності.

Окрім того, вказана норма не містить
підстав відносно того, що у разі не
надання такої інформації, державний
виконавець наділений повноваженнями
відмовити у прийнятті виконавчого
документа до виконання при повторному
його пред'явленні до примусового
виконання.

Також слід зазначити, що Законом
України «Про виконавче провадження»
стягувач наділений правом на
пред'явлення виконавчого документа до
виконання до закінчення строку
пред'явлення його до виконання, а
державний виконавець, в свою чергу,
зобов'язаний відкрити провадження з
приводу примусового виконання
виконавчого документу, який відповідає
вимогам ст. 18 вказаного Закону та вжити
всіх заходів для його примусового
виконання, зокрема, розшук майна
боржника та грошових коштів,
накладення арешту на майно та кошти
боржника, опис майна боржника, яке
належить боржнику та інше.

Отже, суд приходить до висновку, що
саме до повноважень державного
виконавця віднесено встановлення
наявного майна боржника, у тому числі і
грошових коштів за рахунок яких може
бути звернено стягнення у ході
примусового виконання виконавчого
документ.

Таким чином, висновок державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження за постановою
від 17.07.2014р. у ВП №44056545 з підстав не
надання позивачем державному
виконавцю наявної у позивача
додаткової інформації про виявлене
майно боржника згідно до п. 13 Порядку
взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України №3593/5 від 26.12.2011р. при
повторному пред'явленні до виконання
виконавчого документа є хибними, так як
вказаний Порядок не надає повноважень
державному виконавцю відмовити у
відкритті виконавчого провадження з
вказаних підстав.

Також слід зазначити, що незважаючи на
повторне звернення позивача з заявою
про прийняття до примусового виконання
виконавчого документа, державний
виконавець зобов'язаний відкрити
виконавче провадження за виконавчим
документом, який відповідача вимогам
ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження» та здійснити заходи щодо
здійсненні примусового виконання
виконавчого документу станом на момент
кожного звернення, зокрема, станом на
16.07.2014р. та вжити заходів для розшуку
майно станом на 16.07.2014р., оскільки
стягувач наділений правом на
пред'явлення до виконання виконавчого
документу до моменту закінчення
строків його пред'явлення до
примусового виконання та таке право не
може бути обмежено державним
виконавцем.

Частина ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України визначає, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідач в судове засідання без
поважної причини не з'явився, будь-яких
доказів на підтвердження
правомірності прийняття оспорюваної
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання Вимоги про сплату боргу від
04.06.2013р. №Ф-615 про стягнення з ОСОБА_4
суми боргу (недоїмки) у розмірі 1193,04 грн.
17.07.2014р. суду не надав з урахуванням
наведених вище норм ст.ст.18, 26 Закону
України «Про виконавче провадження», а
також і п.13 Порядку взаємодії органів
державної виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України №3593/5 від 26.12.2011р.

Згідно зі ст.19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Приймаючи до уваги викладене та
перевіривши дії державного виконавця
та обґрунтованість прийняття ним
оспорюваного рішення з урахуванням ч.3
ст. 2 вказаного вище Кодексу, суд
приходить до висновку про те, що
оспорювана постанова була прийнята
відповідачем не у спосіб, що
передбачений Конституцією України та
Законом України «Про виконавче
провадження», без врахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії), а тому
оспорювана постанова є протиправною
у зв'язку з чим зазначена постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №44056545 від 17.07.2014р.
підлягає скасуванню.

При цьому, задовольняючи позовні
вимоги позивача у відповідності до
вимог ст.ст.11,162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд виходить із того, що
належним способом порушеного права
позивача є визнання протиправною та
скасування постанови Дніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№44056545 від 17.07.2014р. без додаткового
визнання дій державного виконавця
протиправними з урахуванням того, що
судом оцінюються дії державного
виконавця саме при розгляді спору про
визнання протиправною та скасування
рішення суб'єкта владних повноважень,
та, в даному випадку, за наявності
прийнятого рішення суб'єктом владних
повноважень додаткове визнання
протиправності дій державного
виконавця є зайвим.

Також, з урахуванням ст.ст. 11,162 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягають частковому задоволенню і
позовні вимоги позивача щодо
зобов'язання вчинити певні дії з
урахуванням того, що втручання у
діяльність посадової особи органу
державної виконавчої служби є
неприпустимим, слід зобов'язати
Дніпровський відділ державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції
розглянути заяву Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 16.07.2014р. про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання Вимоги про сплату боргу від
04.06.2013р. №Ф-615 про стягнення з ОСОБА_4
суми боргу (недоїмки) у розмірі 1193,04 грн.
у ВП №44056545 у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку про наявність
обґрунтованих правових підстав для
часткового задоволення даного
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71,86, 94, 122, 128, 160,
161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області до Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання дій
державного виконавця неправомірними,
скасування постанови та зобов'язання
винити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№44056545 від 17.07.2014р.

Зобов'язати Дніпровський відділ
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції розглянути заяву
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 16.07.2014р. у виконавчому
провадженні №44056545 у відповідності до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений
- 01.10.2014р.

Суддя С.О.
Конєва