Справа № 192/2643/14
Суддя: Омелюх В. М.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/2643/14
Провадження № 2-а/192/26/14
У Х В А Л А

14 листопада 2014 року суддя
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області Омелюх В. М.,
вивчивши клопотання приватного
підприємства «РІНа» про забезпечення
адміністративного позову по справі за
адміністративним позовом приватного
підприємства «РІНа» до територіальної
громади Військової сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області, третя особа
– ОСОБА_1 про визнання рішень
незаконними та їх скасування,

В С Т А Н О В И Л А:

ПП «РІНа» звернулося до суду з позовом
до територіальної громади Військової
сільської ради про визнання рішень
незаконними та їх скасування, в тексті
якого (п.2 та п.3 прохальної частини
адміністративного позову) викладено
клопотання про забезпечення позову, за
змістом якого позивач просить вжити
заходів забезпечення
адміністративного позову шляхом:

1) заборони вчиняти будь-які дії, у тому
числі проведення державної реєстрації
договору оренди, приймати будь-які
рішення суб’єктом владних повноважень
стосовно спірної земельної ділянки та
використовувати її будь-яким чином;

2) зупинити дію рішень суб’єкта
владних повноважень – Військової
сільської Ради, що оскаржуються, а саме:
рішення 20 сесії шостого скликання
Військової сільської Ради прийняте
рішення №1 від 08 червня 2012 року «Про
розгляд виконавчого листа по постанові
суду» та рішення № 10 від 19 липня 2013 року
27 сесії шостого скликання «Про
внесення змін до рішення Військової
сільської Ради» № 1 від 08 червня 2012
року».

Вивчивши матеріали справи та оцінивши
їх у сукупності, приходжу до висновку,
що у задоволенні клопотання позивача
про вжиття заходів забезпечення позову
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1 статті 117
Кодексу адміністративного судочинства
України суд за клопотанням позивача
або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

В ухвалі про забезпечення
позову суд повинен навести мотиви, з
яких він дійшов висновку про існування
очевидної небезпеки заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також вказати ознаки, які свідчать про
очевидність протиправності рішення,
дії чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, що відповідає висновкам,
викладеним в постанові пленуму Вищого
адміністративного суду України № 2 від
06 березня 2008 року «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ».

В силу статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об’єктивному
дослідженні, але така оцінка доказам
проводиться судом при постановлені
судового рішення за результатами
розгляду справи.

Відповідно до частин 3, 4 статті 117
Кодексу адміністративного судочинства
України заходами забезпечення позову
є зупинення дії рішення субєкта
владних повноважень чи його окремих
положень або заборона вчиняти певні
дії.

В своєму клопотанні позивач просить
вжити заходів забезпечення
адміністративного позову шляхом
заборони вчиняти будь-які дії, у тому
числі проведення державної реєстрації
договору оренди, приймати будь-які
рішення суб’єктом владних
повноважень, стосовно спірної
земельної ділянки та використовувати
її будь-яким чином, але при цьому
взагалі не зазначає якому саме
суб’єкту владних повноважень
необхідно заборонити вчиняти будь-які
дії, у тому числі проведення державної
реєстрації договору оренди, приймати
будь-які рішення, стосовно спірної
земельної ділянки та використовувати
її будь-яким чином, в зв’язку з чим в
цій частині клопотання не підлягає
задоволенню у зв’язку з відсутністю
конкретизації суб’єкта, стосовно
якого необхідно вжити заходи
забезпечення позову.

Також позивач просить зупинити дію
рішень суб’єкта владних повноважень –
Військової сільської Ради, що
оскаржуються, а саме рішення 20 сесії
шостого скликання Військової
сільської Ради прийняте рішення №1 від
08 червня 2012 року «Про розгляд
виконавчого листа по постанові суду»
та рішення № 10 від 19 липня 2013 року 27
сесії шостого скликання «Про внесення
змін до рішення Військової сільської
Ради» № 1 від 08 червня 2012 року».

Розглядаючи клопотання про вжиття
заходів забезпечення позову, суддя
враховує, що позивачем не було надано
жодних доказів необхідності їх
застосування, та не було наведено
доказів, які б підтверджували
існування очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, як
не було і доведено, що захист цих прав,
свобод та інтересів стане неможливим
без вжиття таких заходів, або для їх
відновлення необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат, а також не
було вказано ознаки, які свідчать про
очевидність протиправності рішення,
дії чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, а судом самостійно такі
ознаки, за результатами ознайомлення з
адміністративним позовом, та
викладеним в його тексті клопотанням
про забезпечення позову, встановлені
не були.

Водночас, суд зазначає, що підстави для
забезпечення адміністративного позову
шляхом заборони вчиняти будь-які дії та
шляхом зупинення дії рішень суб’єкта
владних повноважень – Військової
сільської Ради, що оскаржуються, до
вирішення справи по суті також
відсутні, оскільки спосіб забезпечення
позову має бути співмірним заявленим
позовним вимогам, а заходи
забезпечення позову вживаються судом з
метою охорони прав та інтересів
позивача на час розгляду справи та такі
заходи не можуть вирішувати спірні
відносини по суті, а заявлені заходи
забезпечення адміністративного позову
не є співмірними заявленим позовним
вимогам та фактично можуть вирішувати
спірні відносини по суті, при цьому
позивачем до позову не надано жодних
доказів того, що не застосування
заходів забезпечення позову може
привести до небезпеки заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача.

Таким чином, з урахуванням зазначеного,
приходжу до висновку про те, що у
задоволенні клопотання про вжиття
заходів забезпечення позову необхідно
відмовити через не доведеність та
необґрунтованість вжиття таких
заходів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 117, 118 Кодексу адміністративного
судочинства України,

У Х В А Л И ЛА:

У задоволенні клопотання приватного
підприємства «РІНа» про забезпечення
адміністративного позову в
адміністративній справі за позовом
приватного підприємства «РІНа» до
територіальної громади Військової
сільської ради, третя особа – ОСОБА_1
про визнання рішень незаконними та їх
скасування відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Солонянський районний суд
Дніпропетровської області протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя