Справа № 461/12503/13-а 2а/461/550/13
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р.

№ 876/42/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань:
Щерби С.Б.

представника позивача -
Галуги Я.І.

представника відповідача -
Кубай Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління архітектури департаменту
містобудування Львівської міської
ради на постанову Галицького районного
суду м. Львова від 28 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-технічна
книга» до Управління архітектури
департаменту містобудування
Львівської міської ради про визнання
протиправною відмови та зобов'язання
до вчинення дій, -

встановив:

17.10.2013 ТОВ «Науково-технічна книга»
звернулося в суд із адміністративним
позовом до Управління архітектури
департаменту містобудування
Львівської міської ради у якому, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просило визнати
протиправною відмову відповідача від
11.09.2013 № 2401-2 вих-1186 та зобов'язати його
продовжити термін дії паспорта № 49 від
08.05.2012 на два роки з 01.04.2014 до 31.05.2015, з
01.04.2016 до 31.10.2016, з можливістю
використання літнього майданчика у
зимовий період.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 31.07.2013 він звернувся
до відповідача із заявою про
продовження терміну дії паспорта
відкритого літнього майданчика до
01.11.2016 (тобто ще на два роки) та
можливістю використання його у зимовий
період. Однак, листом від 11.09.2013р. №
2401-2вих-1186 у задоволенні цієї заяви
відмовлено, з посиланням на те, що
справа ТОВ «Науково-технічна книга»
знаходиться на розгляді в суді. Проте,
позивач вважає таку відмову
протиправною, оскільки при задоволенні
заяви загальний термін дії паспорта
відкритого літнього майданчика
становив би п'ять років, тобто в межах
терміну передбаченого Порядком
отримання паспортів відкритих літніх
майданчиків у м. Львові біля об'єктів
ресторанного господарства для
здійснення підприємницької
діяльності. Позивач зазначає, що вчасно
сплачує орендну плату в місцевий
бюджет, а вказана в оскаржуваній
відповіді підстава для відмови у
продовженні терміну дії паспорта та
можливості використання у зимовий
період відкритого літнього майданчика
- є надуманою та такою, що не відповідає
Порядку, оскільки рішеннями судів
першої та другої інстанції (предметом
розгляду яких було законність
скасування Управлінням архітектури
паспорта відкритого літнього
майданчика) було визнано незаконним
рішення Управління архітектури, яким
було скасовано паспорт №? 49 від 08.05.2012.
Ці рішення набрали законної сили і є
обов'язковими для виконання, зокрема,
відповідачем.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 28.11.2013 позов задоволено
повністю.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився відповідач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що така прийнята з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, а тому просить її скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
якими задоволено позовні вимоги у
справі за адміністративним позовом ТОВ
«Науково-технічна книга» до Управління
архітектури департаменту
містобудування Львівської міської
ради про скасування рішення від 06.12.2012
№ 2401-вих-144 про скасування паспорта № 49
від 08.05.2012, оскаржуються в касаційному
порядку, а тому прийняття рішення про
продовження дії паспорта та можливості
використання літнього майданчика у
зимовий період, буде передчасним. Для
продовження строку дії паспорта та
можливості його використання у зимовий
період позивачу необхідно було укласти
договір оренди земельної ділянки, а не
договір оренди конструктивних
елементів благоустрою. Крім того,
апелянт посилається на те, що суд
першої інстанції, задовольнивши
позовну вимогу про зобов'язання
продовжити термін дії паспорта з
можливістю використання літнього
майданчика у зимовий період, тим самим
втрутився у законну діяльність органу
місцевого самоврядування, перебравши
на себе повноваження, які віднесені до
виключної компетенції органу
місцевого самоврядування.

Представник апелянта у судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав
та просить її задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні апеляційну скаргу заперечив
та просить залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, пояснення
представників сторін, обговорив
підстави і межі апеляційних вимог,
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
08.05.2012 Управлінням архітектури
департаменту містобудування
Львівської міської ради було видано
ТОВ «Науково-технічна книга» паспорт
№? 49 відкритого літнього майданчика на
пл. Ринок, 10 у м. Львові площею 143,3 кв.м.
Термін дії паспорта з 01.04.2012 до 31.10.2012, з
01.04.2013 до 31.10.2013, з 01.04.2014 до 31.10.2014.

На виконання вимог Порядку отримання
паспортів відкритих літніх
майданчиків у м. Львові біля об'єктів
ресторанного господарства для
здійснення підприємницької діяльності
між ТОВ «Науково-технічна книга» та
Управлінням комунальної власності
департаменту економічної політики
укладено Договір № 0-49-12 (П) на право
тимчасового користування окремими
конструктивними елементами
благоустрою комунальної власності на
умовах оренди для розміщення об'єктів
соціально-культурного, торговельного
та іншого призначення. Затверджено
архітектурно-художні вимоги № 14 від
04.04.2012 та схему прив'язки літнього
майданчика ТОВ «Науково-технічна
книга» на площі Ринок, 10.

31.07.2013. позивач звернувся до
відповідача із заявою про продовження
терміну дії паспорта відкритого
літнього майданчика до 01.11.2016 з
можливістю використання його у зимовий
період.

Листом від 11.09.2013 № 2401-2вих-1186
відповідач повідомив позивача про
відмову у вирішенні порушеного ним
питання у зв'язку з тим, що справа ТОВ
«Науково-технічна книга» за згаданою
адресою знаходиться в суді.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити,
оскільки постановою Галицького
районного суду м. Львова від 14.01.2013 та
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2013 у
справі № 1304/11588/12 за адміністративним
позовом ТОВ «Науково-технічна книга»
до Управління архітектури
департаменту містобудування
Львівської міської ради позовні вимоги
задоволено та скасовано рішення
Управління архітектури департаменту
містобудування Львівської міської
ради від 06.12.2012 № 2401-вих-144 про
скасування паспорта № 49 від 08.05.2012.
Рішення суду набрало законної сили. А
тому, на момент розгляду цієї справи,
паспорт №? 49 від 08.05.2012р. на
встановлення відкритого літнього
майданчика є діючим. Покликання
представника відповідача про
неможливість розгляду відповідачем
порушеного позивачем у зверненні
питання у зв'язку з тим, що справа ТОВ
«Науково-технічна книга» за згаданою
адресою знаходиться в суді є
безпідставною, оскарження рішення суду
в касаційному порядку, яке набрало
законної сили, не є достатньою
підставою для відмови у вирішенні
порушеного позивачем питання.

З таким висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Порядок отримання паспортів відкритих
літніх майданчиків у м. Львові біля
об'єктів ресторанного господарства для
здійснення підприємницької діяльності
затверджений ухвалою Львівської
міської ради від 05.03.2009 № 2452 (далі -
Порядок № 2452).

Відкритий літній майданчик -
стаціонарний або тимчасовий (щоденного
демонтажу) пункт ресторанного
господарства, який розташовується
виключно біля стаціонарного закладу
(ресторану, кафе, бару, їдальні) у теплий
період року з 1 квітня по 1 листопада і
не має закритого приміщення для
тимчасового перебування людей (п. 1.2
Порядку).

Пунктом 1.3 цього Порядку № 2452
визначено, що паспорти відкритих
літніх майданчиків видає управління
архітектури департаменту
містобудування на підставі позитивних
висновків комісії з видачі паспортів
відкритих літніх майданчиків, склад
якої затверджується ухвалою міської
ради.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Порядку №
2452, Паспорт надається терміном до 5
років з правом розміщення літніх
майданчиків виключно у межах сезонного
періоду, з 1 квітня до 1 листопада
поточного року. Дія паспорту
починається з 1 квітня поточного року
(або з дати, вказаної у заяві) і
закінчується 1 листопада.

Приписами пункту 2.9 Порядку № 2452
визначено, орендна плата за оренду
конструктивних елементів благоустрою
нараховується виключно у межах
сезонного періоду з 1 квітня до 1
листопада поточного року.

Згідно пункту 3.4. Порядку № 2452, після
закінчення сезонного періоду суб'єкт
підприємницької діяльності
зобов'язаний забезпечити демонтаж
літнього майданчика. В окремих
випадках, за рішенням комісії, якщо
літній майданчик не розташований на
проїжджій частині вулиць пішохідної
зони міста та не створює перешкод для
механічного прибирання снігу, сміття,
літні майданчики можуть не
демонтовуватись. У цьому разі суб'єкт
підприємницької діяльності сплачує
орендну плату за користування
конструктивними елементами
благоустрою впродовж року.

Як вбачається з оскаржуваної відмови
відповідача від 11.09.2013 № 2401-2вих-1186,
позивачеві відмовлено у задоволенні
його звернення від 31.07.2013 у зв'язку з
тим, що справа ТОВ «Науково-технічна
книга» за згаданою адресою знаходиться
в суді.

Проте, такі посилання суб'єкта владних
повноважень, як на підставу для
відмови, є протиправними, оскільки
постановою Галицького районного суду
м. Львова від 14.01.2013 по справі № 1304/11588/12,
з урахуванням зміни постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2013,
визнано протиправним та скасовано
рішення Управління архітектури
департаменту містобудування
Львівської міської ради від 06.12.2012 №
2401-вих-144 про скасування паспорта № 49
від 08.05.2012.

Згідно частин 1, 3, 5 статті 254 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Постанова або ухвала суду апеляційної
інстанції набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Враховуючи те, що постанова
Львівського апеляційного
адміністративного від 20.06.2013 прийнята у
відкритому судовому засіданні, вона,
разом із постановою Галицького
районного суду м. Львова від 14.01.2013,
набрала законної сили у день
проголошення, тобто 20.06.2013.

Статтею 124 Конституції України
визначено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно ст. 255 КАС України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст.
215 КАС України, суддя-доповідач під час
підготовки справи до касаційного
розгляду може винести ухвалу про
зупинення виконання судових рішень,
які оскаржуються.

Враховуючи те, що вказані вище судові
рішення набрали законної сили, за
відсутності доказів зупинення їх
виконання судом касаційної інстанції,
суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що оскарження рішення
суду в касаційному порядку, яке набрало
законної сили, не може бути достатньою
підставою для відмови у вирішенні
порушеного позивачем питання.

Разом з тим, у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції, представником
позивача долучено копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від
10.04.2014 № К/800/37453/13, якою касаційну скаргу
Управління архітектури департаменту
містобудування Львівської міської
ради залишено без задоволення, а
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 14.01.2013 та постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2013 - без
змін.

Суд апеляційної інстанції відхиляє
доводи апелянта та вважає правильними
висновки суду першої інстанції про
безпідставність посилання відповідача
на те, що для продовження строку дії
паспорта та можливості його
використання у зимовий період позивачу
необхідно було укласти договір оренди
земельної ділянки, а не договір оренди
конструктивних елементів благоустрою,
з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2.9. Порядку № 2452,
договір оренди конструктивних
елементів благоустрою укладається на
термін, зазначений у паспорті
відкритого літнього майданчика,
підготовленому управлінням
архітектури департаменту
містобудування. При цьому орендна
плата за оренду конструктивних
елементів благоустрою нараховується
виключно у межах сезонного періоду з 1
квітня до 1 листопада поточного року.

Згідно пункту 3.4. Порядку № 2452 після
закінчення сезонного періоду суб'єкт
підприємницької діяльності
зобов'язаний забезпечити демонтаж
літнього майданчика. В окремих
випадках, за рішенням комісії, якщо
літній майданчик не розташований на
проїжджій частині вулиць пішохідної
зони міста та не створює перешкод для
механічного прибирання снігу, сміття,
літні майданчики можуть не
демонтовуватись. У цьому разі суб'єкт
підприємницької діяльності сплачує
орендну плату за користування
конструктивними елементами
благоустрою впродовж року.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач цілком на
законних підставах звернувся до
відповідача із заявою про продовження
терміну дії паспорта відкритого
літнього майданчика до 01.11.2016 (тобто ще
на два роки) та можливістю використання
його у зимовий період, оскільки, як
вбачається із схеми прив'язки літнього
майданчика, погодженої заступником
начальника управління архітектури
Лужецьким О., літній майданчик
знаходиться в подвір'ї будинку № 10 на
пл. Ринок у м. Львові. Таке розташування
літнього майданчика не створює
перешкод для механічного прибирання
снігу та сміття, до того ж, подвір'я не
відноситься до проїжджої частини
вулиць пішохідної зони міста.

Приписами пункту 2.10. Порядку № 2452
встановлено виключення щодо укладення
договору оренди конструктивних
елементів благоустрою, а саме, при
наявності у заявника договору оренди
земельної ділянки договір на
користування конструктивним елементом
благоустрою не укладається, а паспорт
відкритого літнього майданчика
видається на термін дії договору
оренди земельної ділянки та
передається разом з проектом літнього
майданчика і висновком про його
погодження з управлінням архітектури
департаменту містобудування в
управління «Дозвільний офіс».

Згідно пункту 3.3. Порядку № 2452 за умови
наявності у заявника договору оренди
земельної ділянки право на розміщення
літнього майданчика сезонним періодом
не обмежується, термін дії дозволу на
розміщення літнього майданчика
встановлюється на період дії договору
оренди земельної ділянки.

Отже, згідно з наведеними вище норми
Порядку № 2452, при наявності у заявника
договору оренди земельної ділянки,
йому не потрібно укладати договір
оренди конструктивних елементів
благоустрою, а паспорт літнього
майданчика видається на строк дії
такого договору оренди земельної
ділянки. Проте, при наявності у
заявника паспорта літнього майданчика
та договору оренди конструктивних
елементів, при дотриманні вимог
встановлених пунктом 3.4. Порядку, він
може звернутись до Управління
архітектури із заявою про можливість
використання літнього майданчика у
зимовий період часу (не демонтовувати
після закінчення сезонного періоду). У
такому разі суб'єкт підприємницької
діяльності сплачує орендну плату за
користування конструктивними
елементами благоустрою впродовж року
на підставі вже укладеного договору
оренди конструктивних елементів
благоустрою.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання апелянта на те, що
суд першої інстанції задовольнивши
позовну вимогу про зобов'язання
продовжити термін дії паспорта з
можливістю використання літнього
майданчика у зимовий період, тим самим
втрутився у законну діяльність органу
місцевого самоврядування, перебравши
на себе повноваження, які віднесені до
виключної компетенції органу
місцевого самоврядування.

Повноваження суду при вирішенні справи
визначені статтею 162 КАС України.
Відповідно до пункту 2 частини першої
цієї норми у разі задоволення
адміністративного позову, суд може
ухвалити постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. При
цьому, у випадку, коли закон встановлює
повноваження суб'єкта публічної влади
в імперативній формі, тобто його
діяльність чітко визначена законом, то
суд може зобов'язати відповідача
прийняти конкретне рішення чи вчинити
певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт
наділений дискреційними
повноваженнями, то суд може лише
вказати на виявлені порушення,
допущені при прийнятті оскаржуваного
рішення (дій), та зазначити норму
закону, яку відповідач повинен
застосувати при вчиненні певної дії
(прийнятті рішення) з урахуванням
встановлених судом обставин.

Згідно з Рекомендаціями Комітету
Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на
316-й нараді, під дискреційними
повноваженнями слід розуміти
повноваження, які адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду,
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Отже, з наведеного вище, можна дійти
висновку, що коли закон встановлює
повноваження суб'єкта публічної влади
в імперативній формі, тобто його
діяльність чітко визначена законом, то
суд може зобов'язати відповідача
прийняти конкретне рішення чи вчинити
певну дію.

Європейський Суд з прав людини у своєму
Рішенні від 14.06.2007 по справі
«Свято-Михайлівська Парафія проти
України» наголошував, що «в
національному праві має бути засіб
юридичного захисту від свавільних
втручань органів державної влади в
права, гарантовані Конвенцією.
Визначення дискреційних повноважень,
якими наділені органи державної влади
в сфері основоположних прав, у спосіб,
що фактично робить ці повноваження
необмеженими, суперечило б принципу
верховенства права. Відповідно, закон
має чітко визначати межі повноважень
компетентних органів та чітко
визначати спосіб їх здійснення, беручи
до уваги легітимну мету засобу, який
розглядається, щоб гарантувати особі
адекватний захист від свавільного
втручання».

Дії відповідача, як суб'єкта владних
повноважень, та підстави для відмови у
видачі паспорта відкритого літнього
майданчика, чітко регламентовані
Порядком № 2452, а тому відсутність
передбачених цим Порядком обставин,
які б перешкоджали продовженню дії
паспорта та можливістю використання
літнього майданчика у зимовий період,
зобов'язує відповідача прийняти
конкретне рішення про задоволення
заяви позивача, та не дає йому
можливості обирати одне з кількох
юридично допустимих рішень. Тому, суд
першої інстанції дійшов правильного та
обґрунтованого висновку про
задоволення позовної вимоги щодо
зобов'язання Управління архітектури
департаменту містобудування
Львівської міської ради продовжити дію
паспорта з можливістю використання
літнього майданчика у зимовий період.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
обґрунтованість позовних вимог,
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків рішення суду, а тому підстав
для скасування оскарженої постанови
суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
архітектури департаменту
містобудування Львівської міської
ради - залишити без задоволення, а
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 28 листопада 2013 року у справі
№ 461/12503/13а (2а/461/550/13) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня
складення її у повному обсязі, може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та
підписана 20.11.2014.