Справа № 2а-8719/10/1370
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2010-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-8719/10/1370
Львівський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого -судді Сакалоша
при секретарі Дак Т.П.,
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Львівського обласного
відділення Фонду соціального захисту
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віко Тех»(Львівська
область, Стрийський район, с.Слобідка,
вул. Воз'єднання, 8)
про стягнення заборгованості в сумі 10
Позивач звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віко
Тех»10 079,28 грн., в тому числі
адміністративно-господарська санкція
за нестворені робочі місця для
інвалідів в сумі 9 740,58грн. та пеня в сумі
Ухвалою суду від 30.09.2010 року відкрито
провадження по справі.
Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним у позові, просив
задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач явку повноважного
представника не забезпечив, хоча був
повідомлений про судовий розгляд,
заперечень проти позову не надав, а
тому суд розглядає справу за наявними
матеріалами, згідно ст. 71 КАС України.
Розглянувши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.
Згідно вимог ч.3 ст.18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні»від 21.03.1991 року №
875-XII (далі -Закон № 875-XII) підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них
умови праці з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у
порядку, встановленому Кабінетом
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 875-XII для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Суб'єкти
господарювання самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць, виходячи з
вимог ст. 18 цього Закону. Крім того,
використання нормативу робочих місць,
вважається працевлаштування
підприємством, установою, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких
місце роботи є основним.
Як вбачається із поданого відповідачем
звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2009 рік,
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу (осіб)
відповідача становить у цьому році 48
осіб. Чисельність інвалідів -штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні»- 1 особа, фактично
працює інвалідів -1 особа.
При цьому, суд встановив, що норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів в 2009 році для відповідача
становив 2 особи. Враховуючи викладене,
відповідачем не виконано норматив
робочих місць для працевлаштування
Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Частиною 2 цієї ж статті
передбачено, що порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій тягне за собою нарахування
пені. Пеня обчислюється виходячи з 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки за весь її строк.
Відповідно до п. 2 Порядку сплати
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 7 від 31
січня 2007 року роботодавці сплачують
суму адміністративно-господарських
санкцій відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів за
місцем їх державної реєстрації як
юридичних осіб або фізичних осіб -
підприємців на рахунки, відкриті в
органах Державного казначейства, до 15
квітня року, що настає за роком, в
якому відбулося порушення нормативу
робочих місць для працевлаштування
Згідно розрахунку ціни позову,
відповідачу визначено суму
адміністративно-господарських санкцій
за незайняте робоче місце в сумі 9 739,58
грн. Відповідач не сплатив
адміністративно-господарських санкцій
у вищевказані строки, у зв'язку з цим
позивачем нарахована пеня в сумі 340,20
грн. Таким чином, заборгованість
відповідача перед Львівським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів становить 10 079,28грн. і у
добровільному порядку ним не сплачена.
Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів (ст. 69 КАС України).
За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи вище викладене, виходячи з
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, на підставі наявних у справі
доказів, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги базуються на законі,
обґрунтовані, доведені і підлягають до
Відповідачем позовні вимоги не
спростовано, письмових заперечень по
суті заявлених вимог суду не надано, що
дає суду підстави визнати позовні
вимоги обґрунтованими та таким, що
підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 7-14, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -
1.Адміністративний позов задовольнити
2.Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віко
Тех»(Львівська область, Стрийський
район, с.Слобідка, вул. Воз'єднання, 8) на
користь Львівського обласного
відділення Фонду соціального захисту
адміністративно-господарських санкцій
за незайняте робоче місце в сумі 9 739,58
грн. та пеня за несвоєчасну сплату
адміністративно-господарських санкцій
Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94
КАС України з відповідача не
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови
або в порядку, передбаченому ч.2 ст.186
КАС України.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова виготовлена в повному обсязі
27.10.2010 року.

Суддя
Сакалош В.М.