Справа № 2117/6945/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/15650/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

на постанову Новокаховського міського
суду Херсонської області від 11 червня
2013 року

на ухвалу Новокаховського міського
суду Херсонської області від 11 червня
2013року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року

у справі №2117/6945/12

за позовом 1) ОСОБА_4,

2) ОСОБА_5,

3) ОСОБА_6,

4) ОСОБА_7,

5) ОСОБА_8

до 1) виконавчого комітету
Новокаховської міської ради
Херсонської області,

2) Головного державного
інспектора інспекції Державного

архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області

Ткачук Світлани Григорівни,

3) директора комунального
підприємства "Новокаховська дирекція

єдиного замовника",

4) комунального підприємства
"Новокаховське житлово-екплуатаційне

управління" ОСОБА_10

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2012 року позивачі звернулись до
суду з позовом до виконавчого комітету
Новокаховської міської ради
Херсонської області, Головного
державного інспектора інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області Ткачук
Світлани Григорівни, директора
комунального підприємства
"Новокаховська дирекція єдиного
замовника", комунального підприємства
"Новокаховське житлово-екплуатаційне
управління" ОСОБА_10, яким просили
визнати протиправними і такими, що
спричинили моральну шкоду сім'я ОСОБА_7
та ОСОБА_8 дії інспектора ДАБК Ткачук
С.Г. по сприянню: в порушенні раніше
узаконених Держстандартів 1973 року,
санітарних норм і технічних умов
капітального будівництва і введення в
експлуатацію усього гуртожитку №72 по
вул. Букіна в м. Нова Каховка і житлової
секції к.к. 101-107 цього гуртожитку;
бездіяльність головного інспектора
ДАБК у Херсонській області Ткачук
Світлани Григорівни, а саме: не вжиття
своєчасно заходів: 1) до КП
"Новокаховська дирекція єдиного
замовника", ОСОБА_10, виконкому і ОСОБА_11
- по невиконанню ними припису № 42 від
03.09.2009 року інспекції ДАБК і по
неправомірному застосуванню КП
"Новокаховська дирекція єдиного
замовника" ОСОБА_10 і виконкомом п. 4 її
припису № 42 до сім'ї ОСОБА_7, що
слугувало: а) знищенням: діючої кухні
загального користування;
централізованих: газовідведення і
вентиляційної каналізації до цієї
кухні житлової секції к.к 101-107; б) та
порушенням: КП "Новокаховська дирекція
єдиного замовника", виконкомом і
ОСОБА_10 раніше узаконених
Держстандартів 1973 р., санітарних норм і
технічних умов житлової секції к.к. 101-107
гуртожитку; 2) по знесенню
самобуду-квартири і самобуду-стін
побудованих самоправно ОСОБА_11 у
коридорі житлової секції к.к. 101-107
гуртожитку; дії Новокаховського
міськвиконкому: по застосуванню п. 4
припису № 42 від 03.09.2009 року до сім'ї
ОСОБА_7; по зведенню наклепу на цю сім'ю;
по поданню фальшивих документів у
Новокаховський міський суд; по
знищенню діючих централізованих:
газопостачання і вентиляційних
каналів до і над кухнею загального
користування 21,7 м.кв. = 9,1 м.кв. + 12,6 м.кв.
та вентиляційних каналів над житловими
кімнатами №101 і №102 житлової секції к.к.
101-107 вказаного гуртожитку; по введенню
в дію самобуду-квартири переобладнаної
із житлових кімнат №103 і №104 та 2,2 м.кв.
коридору загального користування
житлової секції к.к. 101-107 гуртожитку, і
порушенню державних стандартів
житлової секції к.к. 101-107 1973 р.
капітального будівництва і введення в
експлуатацію гуртожитку,
підтверджених п. 2.43, п. 2.45, п. 2.47 ДБН В
2.2.-15-2005 р.; по порушенню конституційних
і житлових прав сімей ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з
малолітніми дітьми; по порушенню прав
користування сімей ОСОБА_7 та ОСОБА_8; по
порушенню прав споживачів сімей ОСОБА_7
та ОСОБА_8; по порушенню прав сімей
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на приватизацію свого
житла; зобов'язання головного
інспектора ДАБК Ткачук С.Г. і
Новокаховський міськвиконком
відновити становище житлової секції
к.к. 101-107 сімейного гуртожитку по
Держстандартам 1973 р. капітального
будівництва гуртожитку, підтверджених
п. 2.43, п. 2.45, ДБН В 2.2-15-2005 р. існуюче до
порушення, а саме: зобов'язати Ткачук
С.Г. та Новокаховський виконавчий
комітет вжити заходів: по знесенню
стін-самобуду побудованих ОСОБА_11 у
коридорі загального користування
житлової секції к.к. 101-107 і по
відновленню центральних:
газозабезпечення кухні загального
користування 21,7 м 2 = 9,1 м2 + 12,6 м2 і
вентиляційної каналізації: у кухні
загального користування 21,7 м 2 = 9,1 м2 + 12,6
м2 у житлових кімнатах №101 та №102; у
побутових приміщеннях; душовій, і
вбиральнях, житлової секції к.к. 101-107
сімейного гуртожитку, згідно оригіналу
інвентаризаційної справи КП
Каховської БТІ № 688 по Держстандартів
1973 р. капітального будівництва і
введення в експлуатацію сімейного
гуртожитку; законної діючої
проектно-технічної документації №
1139-87-ГС від 21.07.1987 року централізованого
газозабезпечення кухонь.

Ухвалою Новокаховського міського суду
Херсонської області від 11 червня
2013року провадження у справі №2117/6945/12 в
частині позовних вимог до директора КП
"Новокаховська дирекція єдиного
замовника", Комунального підприємства
"Новокаховське житлово-екплуатаційне
управління" ОСОБА_10 закрито.

Постановою Новокаховського міського
суду Херсонської області від 11 червня
2013 року у справі №2117/6945/12 в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у справі №2117/6945/12 вищезазначені
постанову та ухвалу суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивачі
звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просять
скасувати вказані вище судові рішення,
ухвали нове, яким направити справу на
новий розгляд або для продовження
розгляду.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Надаючи оцінку законності та
обґрунтованості закриття провадження
у справі в частині позовних вимог до
директора КП "Новокаховська дирекція
єдиного замовника", Комунального
підприємства "Новокаховське
житлово-екплуатаційне управління"
ОСОБА_10, суд касаційної інстанції
виходить з наступного.

За нормою частин 1, 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У відповідності до статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суб'єкт владних повноважень -
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

На підставі наведеного, суди
попередніх інстанцій правомірно
дослідили юрисдикцію спору в даній
справі та обґрунтовано звернули увагу,
що законодавцем до суб'єкті владних
повноважень віднесені органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові чи
службова особа, інші суб'єкти при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

Натомість ОСОБА_10, як директор КП
"Новокаховська дирекція єдиного
замовника", Комунального підприємства
"Новокаховське житлово-екплуатаційне
управління", не може вважатись
суб'єктом владних повноважень в даній
адміністративній справі, в розумінні
положень Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки він є
посадовою особою, має відповідні
повноваження по здійсненню
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій і
отримує заробітну плату.

Частково закриваючи провадження у
справі адміністративними суди не
допущено порушення пункту 1 частини 1
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Здійснюючи перегляд рішень судів
попередніх інстанцій на предмет
законності та обґрунтованості відмови
в задоволенні позовних вимог, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України наголошує наступне.

Гуртожиток за адресою вул. Букіна, 72 в м.
Нова Каховка є комунальною власністю
територіальної громади м. Нова Каховка
в особі міської ради.

Позивачі проживають в кімнатах №101 та
№102 у вказаному гуртожитку. Кімнату №100
позивачі самовільно зайняли та
переобладнали її в кухню.

03.09.2009 року інспектором державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області Ткачук С.Г. видано
припис № 42, яким запропоновано КП
«Новокаховське ДЕЗ» 1) зупинити
розпочату реконструкцію житлової
секції першого поверху, 2) оформити
дозвіл на виконання будівельних робіт
в інспекції ДАБК у Херсонській області,
3) надати довідку про обсяг виконаних
робіт, 4) самовільно перебудовану другу
кухню із житлової кімнати оформити в
установленому законом порядку згідно
плану БТІ.

Зазначений вище припис № 42 був
предметом судового розгляду.
Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2010 року
прийнято постанову, якою відмовлено
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у
задоволенні позову про визнання
протиправним та скасування п. 4 припису
№42 від 03.09.2009 року.

Судом вказано, що оскаржуваний припис
стосується правовідносин між
Інспекцією державної
архітектурно-будівельної інспекції та
КП «Новокаховське ДЕЗ», а позивачі не є
стороною таких правовідносин.

Із зазначеною позицією погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України з
огляду на наступне.

Частиною 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Суд звертає увагу на те, що згідно з
вищевказаними нормами права особа має
право звернутись до адміністративного
суду з позовом у разі, якщо вона вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
відповідача (суб'єкта владних
повноважень) порушено її права, свободи
чи інтереси у сфері публічно-правових
відносин. При цьому, обставину дійсного
(фактичного) порушення відповідачем
прав, свобод чи інтересів має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

Задоволенню в адміністративному
судочинстві підлягають лише ті вимоги,
які відновлюють порушені права чи
інтереси особи в сфері
публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України захист прав,
свобод та інтересів осіб завжди є
наступним, тобто передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення.

Враховуючи вимоги Кодексу
адміністративного судочинства
України, особа повинна довести факт
порушення її прав чи охоронюваних
законом інтересів оскаржуваним
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, у даній адміністративній
справі насамперед підлягає
встановленню факт порушення прав чи
охоронюваних законом інтересів
позивача з боку відповідача (внаслідок
вчинення оскаржуваних дій та прийняття
оскаржуваного рішення).

Аналогічна позиція підтверджується і
змістом окремих рішень
Конституційного Суду України, зокрема,
рішення № 6-рп/1997 від 25 листопада 1997
року за конституційним зверненням щодо
офіційного тлумачення частини 2 статті
55 Конституції України та статті 248-2
Цивільного процесуального кодексу
України та рішення № 9-рп/1997 від 25
грудня 1997 року за конституційним
зверненням щодо офіційного тлумачення
статей 55, 64, 124 Конституції України. Зі
змісту вказаних рішень
Конституційного Суду України випливає,
що кожен має право звернутися до суду,
якщо його права чи свободи порушені або
порушуються, створено або створюються
перешкоди для їх реалізації або мають
місце інші ущемлення прав та свобод.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
вважає, що в даному випадку відсутні
підстави для визнання дій головного
державного інспектора інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області Ткачук
С.Г. щодо складання припису № 42
протиправними, оскільки на підставі
припису виникли правовідносини,
стороною яких позивачі не являються.

Також касаційний суд вказує, що згідно
з частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 09.12.2010
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 08.02.2011 року, виселено позивачів із
самовільно зайнятого жилого
приміщення - кімнати №102 гуртожитку без
надання їм іншого жилого приміщення, з
наданням кухні загального
користування.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідачів вжити заходи по знесенню
стін-самобуду, побудованих ОСОБА_11, суд
виходить з наступного.

02.09.2011 року головним державним
інспектором Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області було проведено
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт.

Відповідно до акту Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області від
02.09.2011 року № 62 реконструкція кімнат
№103 та №104 в гуртожитку здійснена
мешканцем ОСОБА_11 за власний рахунок
без дозволу на виконання будівельних
робіт, чим порушено ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

Рішенням виконавчого комітету
Новокаховської міської ради
Херсонської області № 378 від 25.10.2011 року
оформлено раніше збудовані споруди,
після перепланування, які відповідають
державним будівельним нормам ДБН 360-93**
та ДБН В.3.2-2-2009: затверджено площі після
перепланування кімнат № 103 та №104
загальну площу - 30,7 кв.м. житлову площу -
15,2 кв.м., вважати квартиру
однокімнатною по вул.Букіна, 72 та
привласнено поштовий номер квартирі
№103 КП «Новокаховський гуртожиток»
згідно рішення виконкому від 26.07.2011
року № 261 «Про дозвіл на проектування
та будівництво» та технічного висновку
ПК «Архітектор».

Приймаючи до уваги, що квартира №103 на
праві приватної власності належить
ОСОБА_11, суди правомірно відмовили в
задоволенні цієї частини позовних
вимог.

Також в процесі розгляду справи не
знайшов своє підтвердження факт
бездіяльності відповідачів, який
призвів до знищення діючої кухні
загального користування.

Так, для виконання припису Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області № 42 від
03.09.2009 року КП «Новокаховська дирекція
єдиного замовника» направило НКФ ВАТ
«Херсонгаз» лист про термінове
відключення газопостачання у
несанкціоновано зайнятій житловій
кімнаті, яку сім'я ОСОБА_7 використовує
в якості кухні.

Листом від 25.09.2009 року НКФ ВАТ
«Херсонгаз» повідомило, що відключення
газопостачання в жилій кімнаті, яка
самовільно була переобладнана під
кухню, було проведено 17.09.2009 року.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що відключення кімнати №100 в
гуртожитку від газопостачання
відбулось правомірно.

Що ж стосується посилань позивачів на
те, що діями виконкому порушується їх
право на приватизацію кімнат у
гуртожитку, то слід зазначити, що ці
доводи є безпідставними та не
доведеними в ході розгляду справи.
Виконавчим комітетом Новокаховської
міської ради Херсонської області не
відмовлено позивачам у наданні дозволу
на приватизацію займаних ними
приміщень, а тільки роз'яснено
обов'язковість надання необхідних для
цього документів, зокрема,
виготовлення нового технічного
паспорту.

В касаційній скарзі позивачі
звертаються увагу на наступне.

Міжнародні правові акти декларують
право людини на недоторканність її
житла. Зокрема, ст.12 Загальної
декларації прав людини, яка прийнята і
проголошена резолюцією 217 А (Ш)
Генеральної Асамблії ООН від 10 грудня
1948р., передбачено: «Ніхто не може
зазнавати безпідставного втручання у
його особисте і сімейне життя,
безпідставного посягання на
недоторканність його житла. Кожна
людина має право на захист закону від
такого втручання або таких посягань».
Аналогічна вимога міститься в ст.17
Міжнародного пакту про громадянські і
політичні права, прийнятого
Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня
1966р., який набув чинності для України 23
березня 1976 р.

Виходячи з цих міжнародно-правових
актів, Україна в Конституції закріпила
правило, згідно з яким: «Кожен має право
на житло» (ст.47), «Кожному гарантується
недоторканість житла»(ст.30) - ці
конституційні норми, з точки зору
охорони прав і свобод людини, мають
принципово важливе значення.

Згідно статті 379 Цивільного кодексу
України, житлом фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше жиле
приміщення, призначені та придатні для
постійного або тимчасового проживання
в них. Відповідно до частини 1 статті 317
Цивільного кодексу України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.
Позивачі, які на законних підставах
отримали житло у житловій секції
гуртожитку мають право на його законне
володіння.

Судова колегія касаційної інстанції
наголошує, що відповідно до частини 2
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

Питання виникнення, переходу,
припинення цивільного права тощо не
може бути предметом розгляду у справі в
порядку адміністративного
судочинства.

Також касатори вказують, що за
приписами статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. Ніхто не може бути
позбавлений права на розгляд його
справи в адміністративному суді, до
підсудності якого вона віднесена цим
Кодексом. Згідно статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права, відповідно до якого зокрема
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави. Однак, не зважаючи на
викладене, судами відмовлено позивачам
у задоволенні позовних вимог - чим
позбавлено їх прав захищати свої права
та свободи у неупередженому суді.

Вищий адміністративний суд України
вважає таки висновки помилковими та
такими, що ґрунтуються на
неправильному тлумаченні норм
процесуального закону. Суди попередніх
інстанцій розглянули позовні вимоги,
надали оцінку доказам, на які робили
посилання позивачі, та, виходячи з
недоведеності вимог, відмовили в їх
задоволенні. Таким чином суд
касаційної інстанції вважає, що
порушень норм процесуального права та
позбавлення позивачів права на судовий
захист не відбулось.

В обґрунтування касаційної скарги
покладені доводи, які зводяться до
переоцінки доказів у справі та не
свідчать про порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративними
судами правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає,
що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - залишити без
задоволення.

Постанову Новокаховського міського
суду Херсонської області від 11 червня
2013року, ухвалу Новокаховського
міського суду Херсонської області від
11 червня 2013року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15 жовтня 2013року у справі №2117/6945/12 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: