Справа № 750/10720/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Супрун О.П.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 03.11.14р. у справі
№750/10720/14 за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання неправомірними дій
відповідача щодо незастосування
постанови Верховного Суду України від
25.12.2012 по справі № 21-410а12, як передбачено
частиною 1 ст. 244-2 КАС України - при
призначенні ОСОБА_2 розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, починаючи з 22.07.13р.;
визнати незаконним рішення УПСЗН від
10.06.13р. щодо призначення ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн.; зобов'язати УПСЗН
Деснянської районної у м. Чернігові
ради прийняти рішення про призначення
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі, що встановлений ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», починаючи з 22.07.13р.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 21.10.14р. позовні вимоги за
період з 22.07.13р. по 15.04.14р. - залишено без
розгляду.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 03.11.14р.
адміністративний позов задоволено
частково: визнано неправомірними дії
відповідача по нарахуванню та виплаті
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з 16.04.14р. по 30.06.14р. у меншому
розмірі, ніж передбачено ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»; зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з 16.04.14р. по 30.06.14р. з
урахуванням вимог ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за виключенням проведених
виплат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального права та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
відповідач у повному обсязі здійснив
нарахування та виплату позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн.

Враховуючи вимоги пункту третього
частини першої статті 1832 КАС України,
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в УПСЗН
Деснянської районної у м. Чернігові
ради та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130 грн. відповідно до ст.
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Задовольняючи адміністративний позов
частково, суд першої інстанції виходив
з того, що позивач має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
поховання» (надалі Закон № 2240-III) та
виключено статті 40-44. Проте, з огляду на
рішення Конституційного суду України
від 22.05.2008 №10-рп/2008, стаття 43 Закону
№2240-III на час виникнення спірних
правовідносин передбачала, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-XII від 21 листопада 1992 року (надалі
Закон №2811-ХII) також вносились зміни, а
дія статті зупинялась іншими Законами.

Так, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" ст.15 Закону №2811-ХII
викладено в наступній редакції:
"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень". Проте, відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008р."
розділ I цього Закону набирає чинності
з 01.01.2008 і діє по 31.12.2008. Отже, з 1.01.2009 ст.15
Закону №2811-ХII відновила попередню
редакцію, відповідно до якої допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Ст. 46 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік" установлено,
що у 2009 році допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Аналогічним чином врегулювано спірні
правовідносини у 2010 році ст.45 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік".

В зв'язку з тим, що у передбачений
законом спосіб положення Законів
України "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" не визнано
неконституційними та не скасовано, у
2009-2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
призначалась та виплачувалась у
відповідності до п.22 Постанови КМУ № 1751
від 27.12.2001р. "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми".

При цьому, ані Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ані
іншими Законами, не встановлювалось на
2011 рік інший, ніж у Законах №2811-ХII та
№2240-III розмір допомоги, а дії Законів
про бюджет діяли, відповідно, лише у 2009
та 2010 роках, спірні правовідносини з
01.01.2011 регулюються Законами №2811-ХII та
№2240-III, а положення Постанови КМУ № 1751
від 27.12.2001 в тій частині, в якій воно
суперечить названим законам,
застосовуватися не може.

З огляду на те, що ані Законом України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», ані іншими Законами не
встановлювався на 2014 рік інший, ніж у
Законах України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» розмір допомоги, з 01.01.2014
року у відповідача виник обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірах, передбачених
вищевказаними законами.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові ВАСУ від 26.02.14р. у справі
№К/9991/81169/12.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, КАС України,
Київський апеляційний
адміністративний суд

У Х
В А Л И В:

апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 03.11.14р. у
справі №750/10720/14 - залишити без
задоволення, а постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 03.11.14р. у
справі №750/10720/14 - без змін.

Дана ухвала, відповідно до ч. 10 ст. 1832,
ст. 254 КАС України, є остаточною,
оскарженню не підлягає та набирає
законної сили з моменту постановлення.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.