Справа № 712/14339/14-а
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/712/712/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді
Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Черкаси Черкаської області про
визнання бездіяльності незаконною та
зобов?язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача Управління
Пенсійного Фонду України у м. Черкаси
Черкаської області про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов?язання вчинити певні дії,
вказуючи, що вона з 07.05.2000 року постійно
проживає в Ізраїлі, не працює.
Закордонний паспорт дійсний до 28.09.2019
року з відміткою про консульський
облік в посольстві України в Ізраїлі.
Паспорт позивача вилучено органами МВС
при виїзді на постійне місце
проживання за кордон.

З 18.05.1992 року по 20.03.2000 рік перебувала на
пенсійному обліку в УПФУ у м. Черкаси
Черкаської обл.. та отримувала пенсію
за віком, як мати інваліда дитинства.
Трудовий стаж позивачки становить 32
роки. Виплата пенсії за віком припинена
з 20.03.2000 року внаслідок виїзду на
постійне місце життя за кордон, в
порушення норм ст.. 24,46 Конституції
України, які гарантують право на
пенсійне забезпечення в старості,
рівність конституційних прав і свобод
громадян перед законом, незалежно від
місця проживання.

06.10.2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за віком за формою додатку 2, а
також встановити підвищення до пенсії
у розмірі 25% за 5 років більш пізнього
призначення/отримання пенсії,
виплатити надбавки, встановлені для
дітей війни.

Листом від 14.10.2014 р. №572 позивачу
відмовлено в зв?язку з тим, що відсутні
законні підстави для призначення
пенсії, так як позивач не проживає у м.
Черкаси та відсутня угода між Україною
та Ізраїлем про виплату пенсії.

Порядок призначення і виплати пенсії
громадянам, які проживають за кордоном,
регулюється Законом України «Про
загальнообов?язкове пенсійне державне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, який
з урахуванням Рішення КСУ від 07.10.2009
року №25-рп/2009 про визнання
неконституційними та/або таким, що
втратили силу положень п. 2 ч. 1 ст. 49,
другого речення ст.. 51 Пенсійного
Закону та ст.. 1, 92 Закону про пенсійне
забезпечення, не містить умови
постійного проживання в Україні, як
підставу для призначення/отримання
пенсії або обмеження у виплаті пенсії,
залежно від укладення міждержавної
пенсійної угоди.

Оскільки позивач не перебувала раніше
на пенсійному обліку в УПФ України, в
зв?язку з тим, що з моменту припинення
виплати пенсії минуло більше 5 років,
пенсія, згідно абзацу 3 ч. 3 ст. 35 Закону
України «Про загальнообов?язкове
пенсійне страхування» знову
призначається на загальних підставах.

Відповідно до Рішення КСУ від 07.10.2009
року№25-рп/2009, п. 3.3 «право громадянина
на отримання пенсії не може
зв?язуватись з такою умовою, як
постійне проживання в Україні; держава,
відповідно до конституційних
принципів, зобов?язана гарантувати це
право, незалежно від того, де проживає
особа, якій призначена пенсія : в
Україні чи за її межами».

Просить визнати протиправною
бездіяльність відповідача в
призначенні позивачу пенсії за віком.
Зобов?язати відповідача призначити,
виплачувати і індексувати позивачу
пенсію за віком та інші пенсійні
надбавки з 20.04.2014 року. Встановити і
виплачувати позивачу щомісячне
підвищення до пенсії у розмірі 25% за 5
років більш пізнього
призначення/отримання пенсії
починаючи з 20.04.2014 року. Встановити і
виплачувати позивачу підвищення до
пенсії у розмірі надбавки встановленої
для дітей війни у розмірі 7%
прожиткового мінімуму встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність починаючи з 20.04.2014 року.
Зобов?язати відповідача в місячний
термін надати суду звіт про виконання
судового рішення. Рішення допустити до
негайного виконання.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 заявлені позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила їх задовольнити.

Представник відповідача Лісун Т.С. в
судовому засіданні позовні вимоги
позивача не визнала та пояснила, що
18.05.1992 року позивачу була призначена
пенсія за віком, виплата якої була
припинена в 2000 році за заявою позивачки
в зв?язку з виїздом на постійне місце
проживання за кордон. Пенсію за віком
за 6 місяців отримала наперед в березні
2000 р. В зв?язку з тим, що міжнародний
договір між Україною та Ізраїлем
відсутній, то законних підстав
призначення та виплати пенсії в
Україні, громадянам, які проживають на
території держави Ізраїль, немає.
Посилання позивачки на підвищення
пенсії за віком у разі відстрочки часу
її призначення є безпідставними,
оскільки пенсія за віком призначена з
18.05.1992 року відповідно до ст.. 29 «особа,
яка набула право на пенсію за віком, але
після досягнення виявила бажання
працювати і одержувати пенсію з більш
пізнього віку», пенсія призначається з
урахуванням страхового стажу на час
звернення за призначенням пенсії з
підвищенням пенсії за віком. Просила в
позові позивачу відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебувала на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Придніпровському районі м. Черкаси з
18.05.1992 року та їй була призначена пенсія
за віком. Трудовий стаж позивачки
становить 32 роки. Виплата пенсії за
віком припинена з 20.03.2000 року внаслідок
виїзду на постійне місце проживання за
кордон. Закордонний паспорт дійсний до
28.09.2019 року з відміткою про
консульський облік в посольстві
України в Ізраїлі. Паспорт позивача
вилучено органами МВС при виїзді на
постійне місце проживання за кордон.

Відповідно до ч. 1 ст. 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України
право громадян на соціальний захист
конкретизоване у Законі України «Про
загальнообов?язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV та
Законі України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ,
якими встановлено порядок нарахування
та виплати пенсії.

Згідно п.1 ч. 1 №1058- IV право на
отримання пенсій та соціальних послуг
із солідарної системи мають : громадяни
України, які застраховані згідно з цим
Законом та досягли встановленого цим
Законом пенсійного віку чи визнані
інвалідами в установленому
законодавством порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж.

Статтею 44 Закону №1058- IV встановлено, що
заява про призначення (перерахунок)
пенсії та необхідні документи
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду або до уповноваженого
ним органу чи уповноваженій особі в
порядку, визначеному правлінням
Пенсійного фонду за погодженням із
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення
документів для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов?язкове державне пенсійне
страхування» передбачений у постанові
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року №22-1, зареєстрованої в Мін?юсті
України від 27.12.2005 року за №1566/11846.

06.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до відповідача із заявою про
призначення пенсії за віком за формою
додатку 2, а також встановити
підвищення до пенсії у розмірі 25% за 5
років більш пізнього
призначення/отримання пенсії,
виплатити надбавки, встановлені для
дітей війни.

Листом від 14.10.2014 р. №572 позивачу
відмовлено в зв?язку з тим, що відсутні
законні підстави для призначення
пенсії, так як позивач не проживає у м.
Черкаси та відсутні нормативно-правові
акти, що врегульовують порядок та умови
виплати пенсії особам, що проживають за
межами України.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 49 Закону №1058-IV,
виплата пенсії припиняється на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов?язковість якого надана Верховною
Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та
Ізраїлем стосовно призначення та
виплати пенсій не укладалося.

Разом з тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 07.10.2009 р. по справі
№1-32/2009 визнано таким, що не
відповідають Конституції України,
положення пункту 2 частини 1 статті 49,
другого речення ст.. 51 Закону України
«Про загальнообов?язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
№1058- IV.

Відповідно до ст.. 152 ч. 2 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані не
конституційними, втрачають чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З огляду на зазначене положення пункту
2 частини 1 статті 49 та другого речення
статті 51 Закону втрачають чинність з
07.10.2009 року, тобто, від дати прийняття
рішення КСУ №25-рп/2009.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
Фонду протягом 10 днів після з?ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що проживаючи в Ізраїлі , позивач має
такі ж самі конституційні права як і
інші громадяни України, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

При таких обставинах, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача в
частині призначення ОСОБА_1 пенсію за
віком з 20.04.2014 року та виплачувати її
відповідно до Закону України «Про
загальнообов??язкове державне пенсійне
страхування» підлягають до
задоволення.

Суд вважає зобов»язати відповідача
перераховувати пенсію позивачу на
картковий рахунок відкритий в КБ
«Надра».

Стаття 29 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» передбачає підвищення
розміру пенсії за віком у разі
відстрочки часу її призначення.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком
18.05.1992 року. Тому посилання позивачки
саме на ст.. 29 даного закону є
безпідставною так як відповідно до ст..
29 «особа, яка набула право на пенсію за
віком, але після досягнення виявила
бажання працювати і одержувати пенсію
з більш пізнього віку», пенсія
призначається з урахуванням
страхового стажу на час звернення за
призначенням пенсії з підвищенням
пенсії за віком». ч. 3 передбачено:
«жінкам, які народилися у період по
31.12.1961 року, після виходу на пенсію
встановлюється підвищення розміру
пенсії, обчислюється відповідно до ст..
27 Закону, в розмірі 2,5% за кожні шість
місяців більш пізнього виходу на
пенсію, починаючи з 55 років до
досягнення ними 60 річного віку».

Отже, вимоги позивача в частині
встановлення і виплати щомісячного
підвищення до пенсії, у розмірі 25% за
п?ять років більш пізнього
призначення/отримання пенсії
починаючи з 20.04.2014 року відповідно до ч.
3 ст. 29 Пенсійного закону, не підлягають
до задоволення.

Відповідно до ст.6 Закону України від
18.11.2004 року №2195- IV «Про соціальний
захист дітей війни» передбачено, що
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 6 Постанови Кабінету
Міністрів від 06.07.2011 р. №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету»порядок виплат
дітям війни до пенсії або щомісячного
довічного утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, встановлений, що
підвищення проводиться у розмірі 49,80
грн.

Таким чином, в період з 20.04.2014 надбавка
до пенсії ОСОБА_1 має виплачуватись у
відповідності до розміру визначеного
законодавством.

В своїх позовних вимогах позивач
просить згідно п.1 ч. 2 ст. 256, звернути до
негайного виконання постанову суду про
виплату пенсії та зобов?язати
відповідача, згідно п. 4 ч. 1 ст. 163 КАСУ, в
місячний термін надати суду звіт про
виконання судового рішення.

Відповідно до ст.. 256 КАС України,
постанови суду про присудження виплати
пенсій, інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів
виконуються негайно у межах суми
стягнення за один місяць. Даною нормою
також передбачено право суду, який
прийняв постанову, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або з власної
ініціативи звернути до негайного
виконання постанову у разі стягнення
всієї суми боргу при присудженні
платежів, визначених пунктами 1 і 2
частини першої цієї статті. Однак
позивачем, не наведено обставин, в силу
яких слід допустити негайне виконання
постанови суду в повному обсязі, а тому
не вбачає підстав для такого виконання.

Відповідно до ст.. 257 КАС України, у разі
необхідності спосіб, строки і порядок
виконання можуть бути визначені у
самому судовому рішенні. Так само на
відповідних суб?єктів владних
повноважень можуть бути покладені
обов?язки щодо забезпечення виконання
рішення. Однак позивачем, на думку суду,
достатньо не обґрунтовано існування
необхідності вжиття таких заходів. З
урахуванням відхилення вимоги про
звернення постанови суду негайного
виконання в повному обсязі суд не
вбачає підстав для застосування ст.. 257
КАС України.

Враховуючи викладене, на підставі
вищевикладеного та керуючись ст. 8, 19, 46
Конституції України, ст.. 2 Закону
України «Про свободу пересування і
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст.. 2, 9, 17, 99, 100, 159-163, 167 КАС
України, Закону України „Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», суд -

П о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкаси
Черкаської області щодо не призначення
пенсії за віком ОСОБА_1 протиправною.

Зобов?язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Черкаси Черкаської
області призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком з 20.04.2014 року та виплачувати їй
пенсію та інші пенсійні надбавки
відповідно до Закону України «Про
загальнообов?язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
нараховувати її на банківський рахунок
відкритий у ПАТ «КБ Надра» відділення
№ 2299 Черкаське РУ, поточний рахунок №
82585851, рахунок установи банку № 001
МФО 380764, код за ЄДР 2005456.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржене до
Київського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий: