Справа № 172/992/14-а
Суддя: Ушакова Н. Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 172/992/14-а
Провадження № 2-а/172/31/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Васильківський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

судді - Ушакової Н.Є.

при секретарі –Сергійчик Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Васильківка справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Бердянськ та
Бердянського району ГУМВС України в
Запорізькій області старшого сержанта
міліці ОСОБА_2 «Про оскарження
постанови про накладення
адміністративного стягнення», -

ВСТАНОВИВ

01 серпня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вищезазначеним
адміністративним позовом. В
обґрунтування своїх вимог позивач
посилалася на те, що постановою ПС1
№464312 від 27 липня 2014 року, інспектора
ДПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Бердянськ та Бердянського району ГУМВС
України в Запорізькій області старшого
сержанта міліці ОСОБА_2, був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, з
застосуванням стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 27.07.2014
року об 15-46 год., керуючи автомобілем
НОМЕР_1, «в м. Бердянськ по пр-ту
Пролетарський, здійснив проїзд
перехрестя з вул. Р.ОСОБА_3 на сигнал
світлофора, що забороняє рух(жовтий)».

Приймаючи рішення про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності, інспектор не вказав,
який із пунктів Правил дорожнього руху
України позивач порушив, чим позбавив
права ОСОБА_1 на конкретне оскарження
його дій.

Притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
вважає незаконним.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП завданням
провадження в справах про
адміністративне правопорушення є
своєчасне всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи.

Однак вимоги закону при розгляді
справи не дотримані.

Вважає, що порушень правил дорожнього
руху з його боку в даній дорожній
ситуації не було.

Так, дійсно у зазначений у постанові
день ОСОБА_1 проїздив по зазначеній
дорозі, але викладені в ній обставини
не відповідають дійсності.

Так, під'їжджаючи до перехрестя даних
вулиць, позивач бачив зелений сигнал
світлофора і безпосередньо, коли
ОСОБА_1 вже виїхав автомобілем на
перехрестя доріг, знову звернув увагу
на світлофор і бачив зелений
миготливий сигнал, який дозволяє рух
(п.8.7.3в Правил дорожнього руху України)
і продовжував рух далі.

Коли ОСОБА_1 вже повністю виконав
маневр, тобто переїхав перехрестя
вулиць і був зупинений працівником ДАІ,
то вийшовши з автомобіля побачив, що з
«жовтого» сигналу світлофору
переключився на «червоний» сигнал.
Тобто, коли позивач закінчив проїзд
перехрестя вулиць то ще горів зелений
миготливий сигнал світлофору.

Навіть якщо припустити, що і загорівся
жовтий сигнал світлофору то ОСОБА_1 вже
був за серединою перехрестя і зупинка в
цьому місці могла б викликати більш
непередбачені та руйнівні наслідки,
чим подальший мій рух вперед.

Вважає, що позивач повністю виконав
вимоги Правил дорожнього руху України,
при переїзді через перехрестя доріг, де
встановлено світлофор.

Зазначив, що ОСОБА_1 намагався пояснити
працівнику ВДАІ про дані обставини, але
він не звернув на це ніякої уваги. Крім
того, позивач вказував на те, що їхав в
ряді автомашин, тобто поряд з ним їхали
і інші автомашини, які, по версії
інспектора, також, як і позивач,
проїхали на жовтий сигнал світлофору,
але вони інспектором зупинені не були і
надати позивачу з цього приводу якісь
пояснення відповідач відмовився.

Не були враховані свідчення
пасажирів ОСОБА_1

Інспектором не надані позивачу були
докази, свідчення очевидців чи свідків,
або інше документальне підтвердження
того, що він порушив правила проїзду
пішохідного переходу.

В цьому вбачає односторонність
посадової особи при розгляді даної
справи.

Тому, в даній ситуації ОСОБА_1 вважає,
що з його боку ніяких порушень Правил
дорожнього руху України не було.

Крім того, при складанні постанови
інспектор порушив вимоги ч.2 ст.283 КУпАП,
не вказавши в ній ніяких відомостей
позивача, що являється значним
порушенням.

Відповідно до ст.251 КУпАП до справи
повинні бути надані докази, на підставі
яких інспектор вважає вину ОСОБА_1
доведеною, але ні пояснення очевидців,
або свідків, ні фотозйомка
спецтехнікою, при розгляді справи
інспектором не надавалась та не
враховувалась.

Просив суд:

1. визнати протиправною та скасувати
постанову ПС1 №464312 від 27 липня 2014 року
інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Бердянськ та
Бердянського району ГУМВС України в
Запорізькій області старшого сержанта
міліці ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.2 ст.122 КУпАП, з застосуванням
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
грн.;

2. закрити провадження у справі з за
відсутності складу правопорушення.

До початку слухання справи від
позивача надійшла письмова заява про
слухання справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав(а.с.35).

Відповідач у судове засідання не
з’явився, був належним чином
повідомлений про дату та час слухання
справи, про причини неявки суд не
повідомив.

На підставі ч.1 ст.41 КАС України
фіксування судового засідання
технічним засобом не здійснюється.

Суддя, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку,що позов не
підлягає задоволенню.

З постанови у справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 №464312 від 27.07.2014 року винесену
інспектором ДПС групи ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Бердянськ та
Бердянського району ГУМВС України в
Запорізькій області старшим сержантом
міліції ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1
вчинив адміністративне правопорушення
передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425грн. (а.с.6).

З протоколу про адміністративне
правопорушення серія АВ2№719463 від 27.07.2014
року вбачається, що27.07.2014 року об 15-46
год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, «в м.
Бердянськ по пр-ту Пролетарський,
здійснив проїзд перехрестя з вул.
Р.ОСОБА_3 на сигнал світлофора, що
забороняє рух(жовтий) (а.с.7).

28 жовтня 2014 року до канцелярії
Васильківського районного суду
Дніпропетровської області надійшли
від інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Бердянськ та
Бердянського району ГУМВС України в
Запорізької області старшого сержанта
міліції ОСОБА_2 заперечення з яких
вбачається, що

позов не визнає та вважає його
незаконним, необґрунтованим з
наступних підстав.

На сьогодні межі компетенції
працівників підрозділів ДАІ, як
складової частини МВС України,
визначені законодавчими та
нормативно-правовими актами, зокрема:

- статтею 11 Закону України "Про міліцію"
(введений в дію постановою Верховної
Ради України від 25 грудня 1990 року N
583-ХІІ);

- статтями 52 та 52-1 Закону України "Про
дорожній рух";

- статтею 6 Закону України "Про
оперативно-розшукову діяльність"
(введений в дію постановою Верховної
Ради України від 18 лютого 1992 року N
2136-ХП);

- Кодексом України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП);

- розділом 5 Положення про Державну
автомобільну інспекцію МВС,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14 квітня 1997 року
№ 341, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 26.06.2009 за
№ 576/16592 (далі - Положення);

- порядком направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 року
№ 1103(далі-Порядок);

- інструкцією про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затвердженої спільним наказом МВС та
МОЗ України від 09.09.2009 № 400/666,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 06.10.2009 за № 931/16947 (далі -
Інструкція);

- переліком технічних засобів, що
використовуються в підрозділах ДАІ МВС
для виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, затвердженого
наказом МВС України від 01.03.2010 № 33,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557 (далі -
Перелік).

У своїй заяві позивач вимагає визнати
протиправною (незаконною) постанову по
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 464312, яку я
виніс відповідач "27" липня 2014 року,
однак не надає жодних підтверджень
(доказів) протиправності (незаконності)
його дій під час оформлення матеріалів
адміністративної справи відносно неї
та її розгляду.

З приводу обставин скоєного позивачем
"27" липня 2014 року порушення вимог
підпункту Ґ пункту 8.7.3 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – ПДР
України), поясняє наступне:

"27" липня 2014 року близько "15" год. "00" хв.
відповідач спільно зі старшим
інспектором ДПС групи ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Бердянськ та
Бердянського району старшим
лейтенантом міліції ОСОБА_4 ніс службу
на патрульному автомобілі Тойота Пріус
номерний знак 08.1178, відповідно до
затвердженої дислокації несення
служби, знаходився на вул. Рози
Люксембург біля перехрестя з пр.
Пролетарський в місті Бердянську.

У цей час позивач, керуючи автомобілем
"ВАЗ 2105", номерний знак НОМЕР_2, скоїв
порушення вимог підпункту Ґ пункту 8.7.3
Правил дорожнього руху України
(...Жовтий забороняє рух і попереджає
про наступну зміну сигналів) рухався по
пр. Пролетарський та проїхав
перехрестя з вул. ОСОБА_3 на заборонний
(жовтий) сигнал світлофору (факт
правопорушення було зафіксовано
засобом кіно - відео - зйомки, яке
використовувалось при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, та відеозапис
додається до матеріалів про
адміністративне порушення), та за що
передбачена відповідальність частиною
2 статті 122 КУпАП.

Після зупинки відповідачем вказаного
транспортного засобу згідно положень
пункту 21-1 статті 11 Закону України "Про
міліцію" та роз'яснення позивачу суті
скоєного ним правопорушення,
враховуючи що при проїзді перехрестя
водій повинен керуватись наступними
пунктами Правил дорожнього руху
України:

- пункт 12.1. Правил дорожнього руху
України під час вибору в установлених
межах безпечної швидкості руху водій
повинен ураховувати дорожню
обстановку, а також особливості
вантажу, що перевозиться, і стан
транспортного засобу, щоб мати змогу
постійно контролювати його рух та
безпечно керувати ним - водій ОСОБА_1 не
обрав швидкість при якій він зміг би
реагувати на зміни сигналів
світлофора;

- пункт 8.7.3. Правил дорожнього руху
України - сигнали світлофора мають такі
значення:

в) зелений миготливий дозволяє рух, але
інформує про те, що незабаром буде
ввімкнено сигнал, який забороняє рух -
водій ОСОБА_1 проігнорував той факт що
зелений миготливий сигнал попереджав
його про те, що зараз буде увімкнений
сигнал, що забороняє рух. ґ) жовтий
забороняє рух і попереджає про
наступну зміну сигналів - водій ОСОБА_1
проігнорував той факт що увімкнувся
заборонний (жовтий) сигнал світлофору
та продовжив рух;

Відповідач відповідно до вимог статей
254 - 256 КУпАП склав протокол про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №719463, другий примірник якого
вручено позивачу.

Проаналізувавши відео фіксацію
порушення Правил дорожнього руху
України гр. ОСОБА_1 та циклограму
роботи світлофорів встановлених на
перехресті вул. Р. ОСОБА_3 та пр.
Пролетарський можливо зробити
висновок, що в той час коли на
світлофорі встановленому на вул.
Р.Люксембург увімкнуто червоно-жовтий
сигнал, на світлофорі по пр.
Пролетарському увімкнуто жовтий
сигнал.

Таким чином переглянувши відео
фіксацію порушення Правил дорожнього
руху України гр. ОСОБА_1. можливо
зробити висновок, що було увімкнуто
жовтий сигнал світлофору ще того, як
позивач наблизився до перехрестя,
тобто заздалегідь, ще до під'їзду
позивачем до перехрестя, на світлофорі
було увімкнено зелений миготливий
сигнал світлофору, який попереджає про
те, що незабаром буде ввімкнено сигнал,
який забороняє рух. Тобто у позивача
була можливість зупинити транспортний
засіб не вдаючись до екстреного
гальмування.

У подальшому, згідно положень статей 222
та 276 КУпАП відповідачем прийнято
рішення про розгляд вказаного
адміністративного протоколу на місці
вчинення правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне
правопорушення відносно позивача
відповідачем розпочато та проведено
відповідно до вимог статей 278-280 КУпАП.
При цьому, відповідачем враховано
відеоматеріали та інші докази у справі
відповідно до положень статті 251 КУпАП.
Інших доказів під час розгляду справи
не явлено, у тому числі, клопотання або
заперечення від позивача відповідачу
не давались (не надходили). Крім того, їх
необхідність у матеріалах справи не
значена адміністративним
законодавством.

Розгляд справи про адміністративне
правопорушення відносно позивача
відповідачем розпочато та проведено
відповідно до вимог статей 278 - 280 КУпАП.
При цьому, відповідачем враховано
відео фіксацію порушення та інші
докази у справі відповідно до положень
статті 251 КУпАП. Інших доказів під час
розгляду справи не виявлено, у тому
числі, клопотання або заперечення від
позивача відповідачеві не надавались
(не надходили). Крім того, їх
необхідність у матеріалах справи не
визначена адміністративним
законодавством.

Згідно наказу МВС № 77 від 26.02.2009 року
«Про затвердження Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху», зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24 квітня 2009 року за №
374/16390, п. 4.2 «До протоколу про
адміністративне правопорушення
долучаються письмові пояснення
свідків правопорушення, у разі їх
наявності. У разі оформлення протоколу
про адміністративне правопорушення,
передбачено ч. 4 ст. 122, ч. 3 ст. 123, ч. ч. 1- 4
ст.130КУпАП, наявність свідків є
обов'язковою» (відповідач склав
протокол про адміністративне
правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, тобто
наявність свідків не є обов'язковим).

Згідно з положеннями ч.12 та ч.21 ст.11
Закону України «Про міліцію», міліція
має право: «проводити кіно-, фото - і
звукофіксацію як допоміжний засіб
попередження протиправних дій та
розкриття правопорушень»,
«використовувати передбачені
нормативними актами технічні засоби
для виявлення та фіксації порушень
Правил дорожнього руху».

Виходячи з положень Кодексу України
про адміністративні правопорушення, як
нормативного акту, яким у своїй
діяльності керується
Державтоінспекція МВС України при
притягнені правопорушників до
відповідальності, наявність
спеціального допуску фотокамерам чи
відеорегістраторам будь - якого
виробника, не є обов'язковою умовою її
використання працівниками ДАІ при
виявленні та фіксації порушень Правил
дорожнього руху.

Крім цього на відео регістратор «Gazег»
в наявності сертифікат відповідності
виданий Державним комітетом України в
питань технічного регулювання та
споживчої політики Державна система
сертифікації УкрСЕПРО.

Під час розгляду справи відповідачем
враховано, що відповідно до положень
статті 1 КУпАП основним завданням цього
Кодексу є охорона прав і свобод
громадян, власності, конституційного
ладу України, прав і законних інтересів
підприємств, установ і організацій,
встановленого правопорядку, зміцнення
законності, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі точного і неухильного додержання
Конституції та законів України, поваги
до прав, честі і гідності інших
громадян, до правил співжиття,
сумлінного виконання своїх обов'язків,
відповідальності перед суспільством. А
також при розгляді адміністративної
справи, при накладанні стягнення на
підставі ст. 33 КУпАП було враховано:
доказова база, характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність. Та ст.23 КУпАП «Мета
адміністративного стягнення»
(адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами).

Посилання позивача на фактичну
відсутність доказів скоєного ним
правопорушення безпідставні, так як
згідно з вимогами законодавства
доказами в справі про адміністративне
правопорушення можуть бути будь-які
фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються під
час нагляду за виконанням правил, норм
і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

За результатами розгляду
адміністративної справи відносно
позивача відповідачем згідно положень
статей 283 - 285 КУпАП винесено постанову
по справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 464312, якою на
позивача накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
грн. Винесену постанову було негайно на
місці розгляду справи оголошено
правопорушнику (позивачу) та вручено
йому її копію.

Вважає, що винесена відповідачем
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача є правомірною
(законною), а її зміст не суперечить
нормам законодавства.

Слід також врахувати, що позивач не
оскаржував винесену постанову в
порядку статті 288 КУпАП у вищестоящий
орган (вищестоящій посадовій особі),
тобто до керівництва підрозділу ДАІ
МВС. Просив суд у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовити(а.с.23-27).

Відповідачем по справі були долучені
до заперечень наступні матеріали:

-відеофіксація порушення Правил
дорожнього руху України допущеного
водієм ОСОБА_1 27.07.2014 року;

-фотокопія циклограми роботи
світлофору;

-фотокопія сертифікату відповідності
відео регістратору «Gazег»(а.с.28-30,32).

Ст.33 КУпАП визначає, що стягнення за
адміністративне правопорушення
накладається у межах, установлених цим
кодексом та іншими законами України.

При накладанні стягнення
враховуються характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Частиною 6 ст.258 передбачений випадок,
коли протокол про адміністративне
правопорушення не складається,
зокрема, у разі виявлення
адміністративного правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху, зафіксованого за допомогою
працюючих в автоматичному режимі
спеціальних технічних засобів, що
мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису.

Крім того, ст. 14-1 КУпАП однозначно
говорить про те що, така фіксація та
“заочне” винесення постанови
відносно власника транспортного
засобу можлива, якщо порушення
зафіксовано приладом, працюючому в
автоматичному режимі.

Відповідно до положень КУпАП, Закону
України “Про дорожній рух”, у разі
порушення Правил дорожнього руху
України, водій повинен бути зупинений,
постанову складено на місці, у випадку
незгоди с порушенням - повинен бути
складеним протокол, у порядку
передбаченому ст. 256 КУпАП, із
зазначенням відомостей про особу, що
скоїла правопорушення, пояснень цієї
особи, та роз'ясненням її права на
правову допомогу та на право
оскарження даної постанови.

Відповідно до ст.280 КУпАП України при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення орган (посадова особа)
зобов’язаний з’ясувати чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом’якшують і
обтяжують відповідальність, а також
з’ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Так, частиною 1 ст. 288 КУпАП
передбачено, що може бути оскаржено
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення –у
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або в районний, в
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими законом.

Згідно ч.1 ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачу була надана можливість
оглянути відео фіксацію порушення ним
Правил дорожнього руху України , яке
мало місце 27 липня 2014 року наданого для
огляду інспектором ДПС групи ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Бердянськ та
Бердянського району ГУМВС України в
Запорізькій області старшим сержантом
міліції ОСОБА_2

Відповідачем по справі було надано до
суду достатньо доказів, а саме відео
фіксація порушення Правил дорожнього
руху України водієм ОСОБА_1 27 липня 2014
року, фотокопія циклограми роботи
світлофору, фотокопія сертифікату
відповідності регістратору «Gazег».
Винесена постанова серія ПС1 №464312 від 27
липня 2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП із
застосуванням адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
425грн. є правомірною, оскільки
правопорушення дійсно має місце.
Постанова про накладення
адміністративного стягнення ПС1 № 464312
від 27.07.2014 року відповідає вимогам
Закону.

На підставі ст.ст. 251, 280 КУпАП, керуючись
ст.10, ч.1 ст.69, ст. 70 ст.71, ст.158 - ст.163 КАС
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Бердянськ та
Бердянського району ГУМВС України в
Запорізькій області старшого сержанта
міліці ОСОБА_2 «Про оскарження
постанови про накладення
адміністративного стягнення» - за
безпідставністю.

Постанова є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Суддя: