Справа № 2а-7875/10/1470
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/73029/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської
Т.Ф.,

Бутенка
В.І.,

Олексієнка
М.М.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Миколаєва до Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про визнання дій
протиправними, скасування постанов,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Миколаєва на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 7 грудня 2010
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Миколаєва (далі -
Управління ПФУ) пред'явило в суді позов
про визнання протиправними дій
головного державного виконавця
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області (далі - Підрозділ
примусового виконання рішень)
Даниленка С.В., скасування винесених
ним постанов від 28 жовтня
2010 року про стягнення виконавчого
збору та про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 7 грудня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги
позивач посилається на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
прийнятих ними рішень та ухвалення
нового - про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з того, що фактичне повне
виконання постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2009 року Управління ПФУ
здійснило після закінчення строку,
встановленого для його добровільного
виконання постановою державного
виконавця від 17 вересня 2009 року про
відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів з огляду на таке.

У разі невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника, яке
передане стягувачу за виконавчим
документом, а в разі невиконання
рішення немайнового характеру в строк,
встановлений для добровільного його
виконання, з боржника після повного
виконання рішення в тому ж порядку
стягується виконавчий збір у розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника -
громадянина і в розмірі п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - з боржника - юридичної особи
(частина перша статті 46 Закону України
від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про
виконавче провадження» (в редакції
чинній на час виникнення спірних
відносин); далі - Закон № 606-XIV).

Витрати органів державної виконавчої
служби на організацію та проведення
виконавчих дій щодо забезпечення
примусового виконання рішень є
витратами виконавчого провадження. Про
стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби (стаття 45 Закону №
606-XIV).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2009 року зобов'язано
Управління ПФУ здійснити перерахунок
призначеної ОСОБА_5 пенсії з
26 грудня 2007 року та виплатити
заборгованість по її виплаті,
відповідно до статті 54 Закону України
«Про соціальний статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
На виконання цієї постанови Ленінським
районним судом міста Миколаєва 7
вересня 2009 року видано виконавчий лист.

17 вересня 2009 року головним державним
виконавцем Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі - Відділ ДВС) винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження у цій справі, копію якої
Управління ПФУ отримало того ж дня.

23 вересня 2009 року Управління ПФУ
направило до Відділу ДВС лист від
22 вересня 2009 року № 14437/06 про фактичне
повне виконання постанови суду
апеляційної інстанції, на підставі
якого 28 вересня 2009 року державним
виконавцем винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження.

ОСОБА_5 оскаржив зазначену постанову
державного виконавця у судовому
порядку, оскільки, на його думку
рішення суду Управлінням ПФУ виконано
не було. Постановою Ленінського
районного суду міста Миколаєва від
22 січня 2010 року її скасовано та
виконавче провадження відновлено, про
що 24 лютого 2010 року старшим
державним виконавцем Відділу ДВС
винесено відповідну постанову.

На виконання постанови виконувача
обов'язків відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області від 31 серпня 2010 року про
передачу матеріалів виконавчого
провадження, винесеної відповідно до
Порядку передачі матеріалів
виконавчого провадження з одного
органу державної виконавчої служби до
іншого або виконавчої групи, від одного
державного виконавця до іншого,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 17 травня 2004
року, матеріали виконавчого
провадження, що розглядаються передано
з Відділу ДВС до Підрозділу
примусового виконання рішень, головним
державним виконавцем якого 30 вересня
2010 року направлено Управлінню ПФУ
вимогу про виконання постанови суду
апеляційної інстанції від 18 червня 2009
року.

5 жовтня 2010 року на адресу Підрозділу
примусового виконання рішень надійшов
лист Управління ПФУ про виконання
зазначеної постанови в повному обсязі,
у зв'язку з чим 28 жовтня 2010 року
головним державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, а також про
стягнення з Управління ПФУ витрат на
проведення виконавчих дій в сумі
30, 15 гривень та про стягнення з
нього ж виконавчого збору в сумі 850
гривень.

Тож, оскільки постановою про відкриття
виконавчого провадження від
17 вересня 2009 року Управлінню ПФУ
головним державним виконавцем
встановлювався строк на добровільне
виконання постанови суду апеляційної
інстанції від 18 червня 2009 року, яке
насправді виконано не було, а фактичне
його виконання здійснилось лише після
поновлення виконавчого провадження в
результаті оскарження постанови
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
виконанням судового рішення, то
висновок судів про правомірність
винесення державним виконавцем
постанов про стягнення виконавчого
збору та витрат на провадження
виконавчих дій ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги висновків
судів та встановлені судами обставини
справи не спростовують.

За таких обставин, відповідно до
частини першої статті 224 КАС України,
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Миколаєва залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 7 грудня 2010
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.І. Бутенко

.М. Олексієнко