Справа № 2а-10/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року

Справа № 53497/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Сеника Р.П., Сапіги В.П

за участю секретаря судового засідання
Гелецького П.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Великоберезнянського районного суду
Закарпатської області від 17 січня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом до головного управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області про визнання
протиправною бездіяльність
відповідача в частині ненарахування
позивачеві надбавки до пенсії за
вислугу років відповідно до ст.16 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №
2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідно до ч. 4
ст. 30 Закон № 2262-ХІІ, вихованці, учні,
студенти, курсанти, слухачі, стажисти
органів внутрішніх справ і державної
пожежної охорони, мають право на пенсію
в разі втрати годувальника до
закінчення навчальних закладів, але не
довше, ніж до досягнення ними 23-річного
віку.

Постановою Великоберезнянського
районного суду Закарпатської області
від 17 січня 2011 року відмовлено в
задоволені позовних вимог. Суд виходив
з того, що надбавка передбачена в разі
наявності на утриманні непрацездатних
членів сім'ї, а студенти не відносяться
до непрацездатних членів.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким задоволити позовні
вимоги.

В основному посилається на
помилковість застосування до спірних
правовідносин ч. 3 ст. 30 Закону № 2262-ХІІ .

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
пенсіонером ОВС за вислугою років.
Згідно наказу начальника ГУ МВС
України в Закарпатській області від
24.12.2008 року № 522, ОСОБА_1 з 01.01.2009
призначено пенсію, а на підставі п.«а»
ст.16 Закону № 2262-ХІІ відповідачем
здійснювалося нарахування надбавки
позивачеві, як непрацюючому
пенсіонеру, який має на своєму
утриманні непрацездатного члена сім'ї,
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку із досягненням ІНФОРМАЦІЯ_2
сином позивача 18-річного віку
відповідач з 01.06.2009 року припинив
виплату позивачеві вказаної надбавки

.

Згідно з пунктом «а» частини першої
статті 16 Закону № 2262-ХІІ непрацюючим
пенсіонерам, які мають на своєму
утриманні непрацездатних членів сім'ї,
що належать до осіб, які забезпечуються
пенсією в разі втрати годувальника
(стаття 30), нараховується надбавка до
пенсії за вислугу років на кожного
непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність

.

Відповідно до частини четвертої статті
30 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин,
непрацездатними членами сім'ї
вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не
досягли 18 років або старші цього віку,
якщо вони стали інвалідами до
досягнення 18 років. При цьому братам,
сестрам та онукам право на пенсію
надається у тих випадках, якщо у них
немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони
досягли пенсійного віку (чоловіки - 60
років, жінки - 55 років) або є інвалідами;

в) батьки та дружини (якщо вони не взяли
повторний шлюб) військовослужбовців,
осіб, які мають право на пенсію за цим
Законом, які загинули, померли чи
пропали безвісти в період проходження
служби або померли після звільнення зі
служби, але внаслідок поранення,
контузії, каліцтва, одержаних при
виконанні обов'язків військової служби
(службових обов'язків), захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті,
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи чи виконанням
інтернаціонального обов'язку, мають
право на пенсію після досягнення
чоловіками 55 років, жінками - 50 років
або якщо вони є інвалідами;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб,
які за законом зобов'язані їх
утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків
чи дід, бабуся, брат або сестра,
незалежно від віку і працездатності,
якщо вона (він) зайнята доглядом за
дітьми, братами, сестрами чи онуками
померлого годувальника, які не досягли
8-річного віку, і не працює.

Зазначені у частині шостій статті 30
Закону № 2262-ХІІ особи, що мають право на
пенсію в разі втрати годувальника, які
досягли повноліття, в тому числі і
студенти, до кола непрацездатних
членів сім'ї не входять, а тому
непрацюючому пенсіонеру на них не може
нараховуватися передбачена у пункті
«а» частини першої статті 16 цього
Закону надбавка до пенсії.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції у справі, що розглядається,
про правомірність відмови відповідача
у нарахуванні та виплаті позивачу
надбавки до пенсії на сина-студента,
який досяг повноліття, ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права, у зв'язку з чим
оскаржуване судове рішення є законним.

Відтак, з огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги в цілому суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, постанову
Великоберезнянського районного суду
Закарпатської області від 17 січня 2011
року по справі № 2а-10/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Р.П. Сеник

В.П. Сапіга