Справа № 819/1098/14-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/1098/14-a

"08" липня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючого судді
Хрущ В.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Найко Н.І.,

представника позивача: Онофрійчук І.І.

представника відповідача: Климчук В.І.;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в Шумському
районі Тернопільської області до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Шумський
«Райагрохім» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України в
Шумському районі Тернопільської
області з адміністративним до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Шумський
«Райагрохім» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій призначених на пільгових умовах
відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
період з грудня 2013 року по травень 2014
року в розмірі 11826,11 гривень.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, надала пояснення
аналогічні викладеним в позовній заяві
та додаткових письмових поясненнях до
адміністративного позову, просила
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав з
тих підстав, що пільгова пенсія
працівникам відповідача була
призначена відповідно до п. «в» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а отже відповідач не
повинен покривати такі фактичні
витрати, просив в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Так судом встановлено, що громадянам
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які працювали у
відповідача на посаді тракториста -
машиніста в сільському господарстві,
пільгові пенсії були призначені
відповідно до п.п. "в" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".
Фактичні витрати з виплати і доставки
пільгових пенсій вказаним особам за
період з грудня 2013 року по травень 2014
року, - складають 11826,11 гривень.

Згідно ст. 58 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" Пенсійний фонд є органом,
який здійснює керівництво та
управління солідарною системою,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
підготовляє документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій.

Підприємства та організації, на яких
працівники вийшли на пенсію призначену
відповідно до ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" на пільгових
умовах, з коштів призначених на оплату
праці, згідно з ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі Закон № 1058-ІV) та п.6.1.
"Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України" затвердженої постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №
21-1 (далі Інструкція), зобов'язані
відшкодувати органу Пенсійного Фонду
плату, що покриває сто процентів витрат
на оплату і доставку пільгових пенсій.

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділом
доходів органу Пенсійного фонду
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій призначених
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (форма
Розрахунку затверджена постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №
21-1) складених відповідно до п. 6.4.
вищезазначеної Інструкції,
надсилаються платникам до 20 січня
поточного року, а протягом 10 днів
повідомлення з новопризначених пенсій
та повинні бути ними оплачені
щомісячно до 25 числа.

Згідно з п. 7.5 ст. 7 Інструкції,
несвоєчасно перераховані суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій вважаються боргом
(недоїмкою).

Згідно п.1 ст. 2 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору до
Пенсійного фонду України, яким є
товариство з додатковою
відповідальністю «Шумський
«Райагрохім» об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до п.п. "б"- "з"ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст.12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

У відповідності з вимогами ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" органи
Пенсійного фонду України мають право
звертатись до суду з позовом про
стягнення недоїмки.

Згідно вимог ст. ст. 69, 70 КАС України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких окружний
адміністративний суд у визначеному
порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення спору. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Разом з тим, розглядаючи дану справу,
суд не може погодитись з наведеними в
позовній заяві доводами позивача про
необхідність відшкодування
Управлінню сум фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій призначених
на пільгових умовах громадянам ОСОБА_3
та ОСОБА_4 за період з грудня 2013 року по
травень 2014 року Товариством з
додатковою відповідальністю
«Шумський «Райагрохім», - виходячи з
наступних міркувань.

Як вже було зазначено вище, пільгова
пенсія зазначеним особам була
призначена відповідно до п. «в» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», згідно з яким на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема, трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Та обставина, що фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» є об'єктом
оподаткування збором на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (поряд із іншими виплатами
на користь найманих працівників), - не
відносить зазначені витрати до кола
загальнообов'язкових платежів.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 15 розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-ІV до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом, закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до Закону України від 17 лютого 2000 року
№1461-ІІІ «Про внесення змін до деяких
законів України» - частину другу статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (яка передбачала, що
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду України плату, що
покриває витрати на виплату і доставку
пенсій відповідно до пунктів «б» - «з»
цієї статті до досягнення працівником
пенсійного віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, в розмірі 50 процентів по
пенсіях, призначених у 1991 році, 60
процентів - у 1992 році, 70 процентів - у 1993
році, 80 процентів - у 1994 році, 90
процентів - у 1995 році, 100 процентів - з 1996
року) - було виключено.

При цьому, в момент прийняття Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» Закон
України «Про пенсійне забезпечення» -
не передбачав обов'язку відшкодування
підприємствами виплачених працівникам
відповідача пільгових пенсій на
підставі статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», що позбавляє
загальне відшкодування пільгових
пенсій статусу загальнообов'язкового
платежу.

Абзацом п'ятим підпункту 1 пункту 2
розділу XV Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-ІV
визначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
п.п. «в» - «є» та «ж» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
01.01.2005 року здійснювалась за рахунок,
коштів Пенсійного Фонду, а з 01.01.2005 року
- здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Згідно із пунктом 1 статті 1 та пунктом 1
статті 2 Закону України від 26.06.1997
№400/97-ВР "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Зважаючи на наведене, суд приходить до
переконання, що обов'язок
страхувальників стосовно
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списками №1, №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, - прямо визначено
нормою абзацу четвертого підпункту 1
пункту 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV.

Водночас, за змістом абзацу п'ятого
підпункту 1 пункту 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» №1058-ІV -
винятком із даного правила є порядок
покриття витрат на виплату та доставку
пенсій особам, пенсії яким призначені,
зокрема, відповідно до п. «в» - «є» та
«ж» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» - оскільки з 01
січня 2005 року виплата пенсій таким
особам до досягнення ними пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 цього
Закону, - здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України, а не
за рахунок коштів Пенсійного фонду, як
це було передбачено до 01.01.2005 року.

Факт здійснення виплати та доставки
пільгових пенсій громадянам ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з грудня 2013 року по травень 2014
року за рахунок коштів Державного
бюджету України - визнаний позивачем у
ході розгляду даної справи.

Відтак, суд приходить до висновку, що
вказані витрати були покриті саме за
рахунок Державного бюджету України, а
не за рахунок коштів органу
Пенсійного фонду України.

Особливості пенсійного забезпечення
зазначених осіб зумовлюють відповідні
особливості порядку покриття витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій.

При цьому, аналіз пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV дає підстави
стверджувати, що порядок, за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, а з 1 січня 2005 року за рахунок
коштів Державного бюджету України, -
стосується і витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на підставі п. «в» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Таким чином, на думку суду не вноситься
плата за фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, пенсія яким
була призначена відповідно до п. "в" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Аналогічну правову позицію висловив і
Вищий адміністративний суд України в
ухвалі у справі №К/9991/28674/11 від 30.01.2013
року.

Суд не бере до уваги посилань позивача
на рішення суду апеляційної
інстанції, оскільки, обставини, які
були встановленні апеляційним судом в
ході розгляду такої справи,- не мають
жодного відношення до обставин, які
встановлюються у даній справі.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги управління Пенсійного
фонду України в Шумському районі не
підтверджені належними та допустимими
доказами, є необґрунтованими,
спростовані відповідачем, а тому не
підлягають до задоволення, в зв'язку з
чим в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-71, 153, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в Шумському
районі Тернопільської області до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Шумський
«Райагрохім» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на доставку та виплату
пільгових пенсій - відмовити.

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

/Постанова в повному обсязі складена
14.07.2014 року/.

Головуючий суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.