Справа № 2а-2143/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року

Справа № 9104/152259/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Глушка І.В.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Бурштинської міської ради Галицького
району Івано-Франківської області на
постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 14
вересня 2011 року у справі за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1 до
Бурштинської міської ради Галицького
району Івано-Франківської області про
визнання рішення недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до Бурштинської міської ради
Галицького району Івано-Франківської
області в якому просив визнати
незаконним та скасувати рішення
Бурштинської міської ради № 17.4/05-11 від
32.03.2011 року «Про продовження термінів
договорів оренди земельних ділянок» в
частині тексту «терміном на 1 рік».

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 14
вересня 2011 року позов задоволено,
визнано незаконним та скасовано
рішення Бурштинської міської ради №
17.4./05-11 від 31 березня 2011 року «Про
продовженням термінів договорів
оренди земельних ділянок» в частині
тексту «терміном на один рік».

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції Бурштинська міська
рада оскаржила його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
постановляючи рішення суд першої
інстанції не врахував доводів
відповідача, про те що, відповідно до
технічної документації торговий
павільйон приватного підприємця
ОСОБА_2 в м. Бурштин по АДРЕСА_1 є
тимчасовою спорудою та розміщений
відповідно до рішення сесії міської
ради № 24/20-08 від 03.07.2008р. «Про визначення
земель рекреаційного призначення на
території м. Бурштин» в рекреаційній
зоні (сквер по АДРЕСА_1) де міською радою
враховуючи письмові та усні звернення
жителів міста про збереження даного
скверу як громадського скверу, який
перебуває у власності громади міста
для відпочинку дітей, батьків та
жителів міста, планується
реконструкція, а тому оскаржуване
рішення міської ради є правильним в
частині продовження терміну дії
договору оренди на 1 рік.

Відповідно до п. 3 ст.93 ЗК України оренда
земельної ділянки може бути
короткостроковою - не більше 5-ти років
та довгостроковою - не більше 50-ти
років.

З положень ст.78 ЗК України вбачається,
що Бурштинська міська рада як власник
земельної ділянки має право володіти,
користуватися і розпоряджатися нею.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі-це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

На підставі наведеного просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та постановити нове, яким в
позові відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркував.

Судом першої встановлено, що
підприємець ОСОБА_1 з 24 лютого 2006 року
на підставі договору оренди
використовує земельну ділянку площею
0,0079 га. по АДРЕСА_1 у м. Бурштині
Галицького району для розміщення та
обслуговування торгового магазину. В
зв'язку із закінченням в лютому 2011 року
договору оренди, позивач звернувся до
відповідача із заявою про продовження
договору оренди і рішенням міської
ради від 31 березня 2011 року позивачу
продовжено термін дії оренди на один
рік.

Постановляючи рішення судом першої
інстанції вірно враховано, що
відповідно до ст. 1 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
територіальні громади мають право
доцільно, економно, ефективно
користуватися і розпоряджатися на свій
розсуд і у своїх інтересах майном що
належить їм, як безпосередньо, так і
через органи самоврядування.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 12 Земельного
кодексу України, до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин та території
сіл, селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних рад.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок , що перебувають у комунальній
власності, здійснюється на підставі
рішення відповідного органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки і
згідно ст. 125 цього ж Кодексу право на
оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Статтею 93 Земельного кодексу України
встановлено, що земельні ділянки
передаватись в оренду громадянам та
юридичним особам України:
довгостроково-не більше 50 років та
короткостроково-не більше ніж на 5
років.

Крім того судом першої інстанції вірно
зазначено, що згідно з ст. ст. 13, 15 Закону
України «Про оренду землі» за
договором оренди орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, який є однією із істотних умов
договору оренди.

Відповідно до положень ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» (в редакції,
що діяла до внесення змін Законом
України № 303 8-VI від 17 лютого 2011 року)
після закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має
переважне право на поновлення
договору. У разі поновлення договору
оренди землі на новий строк його умови
можуть бути змінені за згодою сторін.

Згідно ст. ст. 626, 649 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов"язків. Розбіжності, що виникли між
сторонами при укладенні договору на
підставі акту органу місцевого
самоврядування, вирішується судом.

Суд першої інстанції підставно вважав,
що відповідачем без досягнення
домовленості із позивачем поновлено
договір оренди на інший строк,
незважаючи на гарантоване ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» переважне
право позивача на поновлення договору
оренди на новий трок, то колегія суддів
погоджується з висновком суду, що
оспорюване рішення прийняте
Бурштинською міською радою, з
порушенням норм законодавства і
порушує права та інтереси, підприємця
ОСОБА_1, а тому правомірно визнав його
неправомірним та скасував.

З огляду на вище наведене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Бурштинської
міської ради Галицького району
Івано-Франківської області - залишити
без задоволення, а постанову
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 14
вересня 2011 року по справі № 2а-2143/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

І.В. Глушко

Повний текст ухвали виготовлений 14.11.2014
року