Справа № 826/15472/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2014 року 12:00
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., розглянув у порядку письмового
провадження справу
за позовомТовариства з обмеженою
«Бізон-Імпорт»доКиївської
міжрегіональної митниці
Міндоходівпровизнання протиправним та
скасування рішення про визначення коду
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бізон-Імпорт»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про скасування
рішення про визначення коду товару №
КТ-112-2014 від 02.09.2014 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів на підставі
необґрунтованих висновків посадової
особи митного органу незаконно
винесено рішення про визначення коду
товару.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що у зв'язку із
тим, що призначенням зернової сівалки є
не перевезення вантажів, а сівба, вона
не може включатися в товарну позицію
8716. Сівалка є єдиним товаром, який не
можливо розділити на складові частини
без втрати її функціонального
призначення, вона є неподільним
товаром. Отже, оскаржуване рішення
підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив та зазначив, що код товару
визначався з урахуванням рішення про
визначення коду товару Запорізької
митниці, яке виносилось на ідентичний
товар, що імпортувався ТОВ
«Бізон-Імпорт» і, на момент винесення
рішення відповідачем, було чинним.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

В судовому засіданні 29.10.2014 р. сторони
заявили клопотання про подальший
розгляд справи за відсутності
представників сторін в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
можливе здійснювати подальший розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2010 року Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Бізон-Імпорт» з Фірмой HORSCH Maschinen GmbH
укладено контракт 001/HRBZ.

У відповідності до специфікації -
додаток № 101 від 18.07.2014р. до Контракту
фірма «HORSCH» Maschinen GmbH» зобов'язалась
поставити позивачу
сільськогосподарське обладнання для
посіву, 12 м пневматичну зернову сівалку
прямого висіву HORSCH PRONTO 12NT. 60 рядів, 20 см.
міжряддя, з маркерами та без маркерів в
кількості 5 штук.

На виконання умов Контракту Фірмой
«HORSCH» Maschinen GmbH» було здійснено поставку
сівалки HORSCH PRONT012NT серійний № 23101376.

22 серпня 2014 року позивачем з метою
митного оформлення зазначеної вище
сівалки до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів було подано митну
декларацію № 100270001/2014/256817 від 22.08.2014р.

15 вересня 2014р. позивачем отримано
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про визначення коду
товару № КТ-112-2014 від 02.09 2014р.

Згідно зазначеного рішення товар, а
саме: сільськогосподарське
устаткування для сівби, 12- ти метрова
пневматична сівалка прямого висіву HORSCH
PRONTO 12NT. 60 рядів, 20 см. міжряддя, без
маркера, з бункером для посівного
матеріалу SW 1200 SD об'ємом 12000 л.:
заявлений позивачем до митного
оформлення у товарній підкатегорії
згідно УКТЗЕД - за кодом ,
відповідачем класифіковано як два
окремих види товару у різних товарних
підкатегоріях згідно УКТЗЕД, а саме:

1. Тов. № 1 Причіп для насіння з
самозавантаженням для використання в
сільському господарстві модель SW 1200 SD,
одноосний, з бункером об'ємом 1200 л., що
складається з двох секцій,
виготовлений з пластика. Виробник
«HORSCH» Maschinen GmbH». Країна виробництва DE.
Торгівельна марка HORSCH - за кодом .

2. Тов. № 2 Сільськогосподарське
обладнання для сівби (частково
розібране в цілях транспортування): - 12
м. пневматична зернова сіялка прямого
висіву HORSCH PRONTO 12NT. 60 рядів, 20 см
міжряддя, без маркера арт. 23001000. Сер. №
23101376. Причіпна, несамохідна. Виробник
HORSCH Maschinen GmbH. Країна виробництва DE.
Торгівельна марка HORSCH - за кодом .

Позивач, вважаючи прийняте рішення
протиправним, звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом про його скасування.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 69 Митного
кодексу України товари при їх
декларуванні підлягають класифікації,
тобто у відношенні товарів
визначаються коди відповідно до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють
контроль правильності класифікації
товарів, поданих до митного оформлення,
згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Митного кодексу
України Українська класифікація
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (УКТ ЗЕД) складається на
основі Гармонізованої системи опису та
кодування товарів та затверджується
законом про Митний тариф України.

Указом Президента України № 466/2002 від
17.05.2002 року «Про приєднання України до
Міжнародної конвенції про
Гармонізовану систему опису та
кодування товарів» Україна
приєдналась до вказаної системи.

Згідно пункту «а» ст. 3 Міжнародної
конвенції про Гармонізовану систему
опису та кодування товарів (дата
підписання: 14.06.1983 р.), що є частиною
національного законодавства,
Договірна Сторона Конвенції
зобов'язується, що її митно-статистичні
номенклатури будуть знаходиться
відповідно до Гармонізованої системи з
моменту набуття чинності справжньої
Конвенції по відношенню до цієї
Сторони. Тим самим вона зобов'язується
по відношенню до своєї номенклатури
митних тарифів і статистичної
номенклатури: використовувати всі
товарні позиції і субпозиції
Гармонізованої системи, а також
цифрові коди, що відносяться до них, без
яких-небудь доповнень або змін;
застосовувати основні правила
класифікації для тлумачення
Гармонізованої системи, а також всі
примітки до розділів, груп і субпозицій
і не змінювати об'єм розділів, груп,
товарних позицій і субпозицій
Гармонізованої системи; дотримуватись
порядку кодування, прийнятий в
Гармонізованій системі.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних
правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку
до Закону України «Про Митний тариф
України» від 5 квітня 2001 року № 2371-III
(чинного на момент митного оформлення
товару та винесення рішення),
класифікація товарів в УКТ ЗЕД
здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп
наводяться лише для зручності
користування УКТ ЗЕД; для юридичних
цілей класифікація товарів в УКТЗЕД
здійснюється виходячи з назв товарних
позицій і відповідних приміток до
розділів чи груп і, якщо цими назвами не
передбачено іншого, відповідно до
таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної
позиції на будь-який виріб стосується
також некомплектного чи незавершеного
виробу за умови, що він має основну
властивість комплектного чи
завершеного виробу. Це правило
стосується також комплектного чи
завершеного виробу (або такого, що
класифікується як комплектний чи
завершений згідно з цим правилом),
незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної
позиції на будь-який матеріал чи
речовину стосується також сумішей або
сполук цього матеріалу чи речовини з
іншими матеріалами чи речовинами.
Будь-яке посилання на товар з певного
матеріалу чи речовини розглядається як
посилання на товар, що повністю або
частково складається з цього матеріалу
чи речовини. Класифікація товару, що
складається більше ніж з одного
матеріалу чи речовини, здійснюється
відповідно до вимог правила 3.

У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з
будь-яких інших причин товар на перший
погляд (prima facie) можна віднести до двох
чи більше товарних позицій, його
класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній
позиції, в якій товар описується
конкретніше порівняно з товарними
позиціями, де дається більш загальний
його опис. Проте в разі коли кожна з
двох або більше товарних позицій
стосується лише частини матеріалів чи
речовин, що входять до складу суміші чи
багатокомпонентного товару, або лише
частини товарів, що надходять у продаж
у наборі для роздрібної торгівлі, такі
товарні позиції вважаються
рівнозначними щодо цього товару,
навіть якщо в одній з них подається
повніший або точніший опис цього
товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари,
які складаються з різних матеріалів
або вироблені з різних компонентів,
товари, що надходять у продаж у наборах
для роздрібної торгівлі, класифікація
яких не може здійснюватися згідно з
правилом 3 (a), повинні класифікуватися
за тим матеріалом чи компонентом, який
визначає основні властивості цих
товарів, за умови, що цей критерій можна
застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна
здійснити відповідно до правила 3 (a) або
3 (b), повинен класифікуватися в товарній
позиції з найбільшим порядковим
номером серед номерів товарних
позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований
згідно з вищезазначеними правилами,
класифікується в товарній позиції, яка
відповідає товарам, що найбільше
подібні до тих, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація
товарів у товарних підпозиціях,
товарних категоріях і товарних
підкатегоріях здійснюється відповідно
до назви останніх, а також приміток, які
їх стосуються, з урахуванням певних
застережень (mutatis mutandis), положень
вищезазначених правил за умови, що
порівнювати можна лише назви одного
рівня деталізації. Для цілей цього
правила також можуть застосовуватися
відповідні примітки до розділів і груп,
якщо в контексті не зазначено інше.

Керуючись правилом 1 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД, враховуючи
примітки до розділу XVI УКТЗЕД з
урахуванням конструкційних
особливостей сівалки, а саме той факт,
що складові частини сівалки з'єднанні
між собою за допомогою стопорних
штифтів, відповідачем видано рішення
про визначення коду товару
КТ-12-2014, яким встановлені
наступні коди:

- ставка мита 0 % - 12-ти метрова
пневматична зернова сівалка прямого
висіву, 60 рядів, 20 см міжряддя: HORSCH PRONTO
12NT;

- ставка мита 10 % - Причіп для
насіння з самозавантаженням для
використання в сільському
господарстві SW 12000 SD, одноосний. Бункер
об'ємом 12000 л.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірний товар, на думку митниці, слід
було визначити за кодом згідно з УКТЗЕД
«Причепи та напівпричепи з
самозавантаженням або
саморозвантаженням, для використання у
сільському господарстві», а не за
кодами згідно УКТЗЕД .

Таким чином, у даній справі необхідно
встановити правильність класифікації
товару.

Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД,
за якими здійснюється класифікація
товарів, наведені у додатку «Митний
тариф України» до Закону України «Про
Митний тариф України».

Відповідно до статті 67 МК України
Українська класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності (УКТ
ЗЕД) складається на основі
Гармонізованої системи опису та
кодування товарів та затверджується
законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за
розділами, групами, товарними
позиціями, товарними підпозиціями,
найменування і цифрові коди яких
уніфіковано з Гармонізованою системою
опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації
використовується сьомий, восьмий,
дев'ятий та десятий знаки цифрового
коду.

Структура десятизнакового цифрового
кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД
включає код групи (перші два знаки),
товарної позиції (перші чотири знаки),
товарної підпозиції (перші шість
знаків), товарної категорії (перші
вісім знаків), товарної підкатегорії
(десять знаків).

Стаття 69 цього Митного кодексу України
визначає, що товари при їх декларуванні
підлягають класифікації, тобто у
відношенні товарів визначаються коди
відповідно до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль
правильності класифікації товарів,
поданих до митного оформлення, згідно з
УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного
органу декларант або уповноважена ним
особа зобов'язані надати усі наявні
відомості, необхідні для підтвердження
заявлених ними кодів товарів, поданих
до митного оформлення, а також зразки
таких товарів та/або
техніко-технологічну документацію на
них.

У разі виявлення під час митного
оформлення товарів або після нього
порушення правил класифікації товарів
митний орган має право самостійно
класифікувати такі товари.

Згідно Основних правил інтерпретації
УКТЗЕД, які є додатком до Закону
України «Про Митний тариф» від 05.04.2001 р.
№ 2371-ІІІ, і які застосовуються
послідовно, класифікація товарів в УКТ
ЗЕД для юридичних цілей у товарних
підпозиціях, товарних категоріях і
товарних підкатегоріях здійснюється
відповідно до назви останніх, а також
приміток, які їх стосуються, з
урахуванням певних застережень (mutatis
mutandis), положень вищезазначених правил
за умови, що порівнювати можна лише
назви одного рівня деталізації. Для
цілей цього правила також можуть
застосовуватися відповідні примітки
до розділів і груп, якщо в контексті не
зазначено інше.

Відповідно до п.2 Наказу Державної
митної служби від 18.07.2011 р. № 645 «Про
внесення змін до наказу Державної
митної служби України від 30.12.2010 р. №
1561» митним органам наказано
застосовувати зміни до Пояснень до УКТ
ЗЕД та використовувати їх як
допоміжний робочий матеріал при
здійсненні класифікації товарів
згідно з УКТ ЗЕД.

Так, згідно Приміток 3 та 4 до розділу XVI
«Машини, обладнання та механізми...»,
комбіновані машини (комбайни), які
складаються з двох або більше машин, що
становлять єдиний агрегат, та інші
машини, призначені виконувати дві чи
кілька доповнюючих або не пов'язаних
між собою різних функцій, повинні
класифікуватися за тією машиною або
основною функцією, яка є головною у
цьому виробі, якщо в контексті не
зазначено інше.

У разі якщо машина (включаючи
комбінацію машин) складається з
окремих комплектуючих вузлів
(незалежно від того, розміщені вони
окремо чи з'єднані між собою
трубопроводами, трансмісійними
механізмами, електричними кабелями чи
іншими пристроями), призначених для
забезпечення одночасного виконання
чітко визначених функцій, що включені
до однієї з товарних позицій групи 84
або 85, таку машину потрібно
класифікувати у товарній позиції, що
відповідає визначеній функції.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку
роботи відділу митних платежів,
підрозділу митного оформлення митного
органу та митного поста при вирішенні
питань класифікації товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, затверджений Наказом
Міністерства фінансів України від
30.05.2012 р. № 650, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02.07.2012 р.
за № 1085/21397, контроль правильності
класифікації товарів здійснюється
шляхом перевірки відповідності:

- опису товару в митній декларації
процедурі декларування згідно з
вимогами статті 257 Кодексу;

- відомостей про товар та коду товару
згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній
декларації, відомостям про товар
(найменування, опис, визначальні
характеристики для класифікації
товарів тощо), зазначеним у наданих для
митного контролю документах, шляхом
перевірки дотримання вимог Основних
правил інтерпретації УКТЗЕД, з
врахуванням Пояснень до УКТЗЕД,
рекомендацій, розроблених центральним
органом виконавчої влади у сфері
митної справи відповідно до вимог
статті 68 Кодексу;

- заявленого коду товару відомостям,
наведеним у базі даних «Класифікаційні
рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.
При цьому така відповідність
поділяється на три категорії:

а) ідентичні товари;

б) подібні (аналогічні) товари;

в) товари, які не підпадають під вимоги
підпунктів «а» та «б» абзацу
четвертого цього пункту, але мають
схожі: характеристики, які є
визначальними для класифікації товару;
призначення або принцип дії яких є
основним для класифікації товару.

Приміткою 7 до групи 84 Пояснень до
УКТЗЕД визначено, що машина, призначена
для виконання більш як однієї функції,
класифікується за основною функцією
так, якби вона була єдиною, для якої
призначена машина.

До товарної позиції 8432 30 19 00
відносяться машини
сільськогосподарські, садові або
лісогосподарські для підготовки або
оброблення ґрунту; котки для газонів
або спортивних майданчиків: сівалки,
садильники та машини розсадосадильні:
сівалки, інші.

Як слідує з матеріалів справи, під час
прийняття оскаржуваного рішення,
відповідач керувався рішенням про
визначення коду товару Запорізької
митниці від 10.07.2013 р. № КТ-108-2013.
Однак, постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
12.06.2014 р. у справі № 808/6795/13-а рішення про
визначення коду товару № КТ-107-2013
від 10.07.2013 та № КТ-108-2013 від 10.07.2013
р. визнано протиправним та скасовано.
Доказів оскарження вказаного судового
рішення в апеляційному порядку суду не
надано.

В Листі виробника від 03.06.2013 р.
зазначено, що на сівалці Horsch Pronto 12 NT
встановлений бункер для посівного
матеріалу SW12000, який є невід'ємною
частиною сівалки і не може бути
застосований окремо від агрегату ні за
яких умов; сівалка і бункер не можуть
використовуватись за цільовим
призначенням окремо одна від одної.

Також у вказаному листі вказано, що
компанією «Horsch Maschinen GmbH» причіп для
насіння з самозавантаженням SW12000SD, як
окремий товар не випускається.

Крім того, в Інструкції по експлуатації
Horsch Pronto 12 NT виробник зазначає, що
використання сівалки в інших цілях,
наприклад, в якості транспортного
засобу, не відповідає призначенню.

При цьому, при русі по шляхах
загального призначення дозволяється
переміщення зі швидкістю не більше 25
км/ і лише з порожнім насіннєвим
бункером.

Стосовно посилань митного органу на те,
що вказаний товар при митному
оформлені знаходився в розібраному
стані, суд зазначає, що вищевказаним
листом виробника від 03.06.2013 р.
підтверджується, що вказана сівалка
поставляється в розібраному стані для
полегшення її транспортування.

Отже, компанія-виробник «Horsch Maschinen GmbH»
самостійно зазначає, що сівалка Horsch Pronto
12 NT та бункер для посівного матеріалу
SW12000 є єдиним цілим та окремо одна від
одної за цільовим призначенням
використовуватись не може.

Щодо кріплень бункера для посівного
матеріалу SW 12000, то суд зазначає, що
використання технологічно певного
способу з'єднання бункера для
посівного матеріалу з сівалкою Horsch Pronto
12 NT, не свідчить про те, що бункер не є
складовою частиною сівалки і зворотне
відповідачем суду не доведено.

Тим більш, що виходячи з
функціонального призначення сівалки
(сівби), частина товару, яка
кваліфікована митним органом як
сівалка, без бункера не може
використовуватися взагалі, оскільки за
його відсутності здійснення сівби не є
можливим.

Крім того, в матеріалах справи
міститься експертний висновок № 196/11
від 11.11.2013 р., згідно якого Бункер SW 12000
не являється транспортним засобом
сконструйованим для переміщення на
дорогах та рейках. Бункер SW 12000 не
являється машиною, який може бути
ідентифіковано як дорожній
транспортний засіб згідно ДСТУ 2984-95
«Засоби транспортні дорожні. Типи.
Терміни та визначення». Відповідно до
УКТЗЕД бункер для посівного матеріалу
SW 12000 SD за своїми характеристиками
відповідає коду - .

Враховуючи викладене, суд вважає, що
митний орган при прийнятті рішення про
визначення коду товару № КТ-112-2014
від 02.09.2014 р. дійшов необґрунтованих
висновків про віднесення сівалки Horsch
Pronto 12 NT та бункера для посівного
матеріалу SW 12000 до двох різних видів
товарів, оскільки матеріалами справи
підтверджується, що сівалка Horsch Pronto 12 NT
та бункер для посівного матеріалу SW 12000
окремо один від одного не може
використовуватись за цільовим
призначенням.

Аналогічні висновки містяться в ухвалі
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2014 р. по
справі № 808/5862/13-а, від 29.07.2014 р. по справі
№ 808/7056/13-а, постанові Запорізького
окружного адміністративного суду від
12.06.2014 р. по справі № 808/6795/13-а, від 12.06.2014
р. по справі № 808/6795/13-а, від 04.12.2013 р. по
справі № 808/5862/13-а.

З урахуванням висновків вказаних вище
судових рішень, Запорізькою митницею
Міндоходів рішеннями від 19.08.2014 р. №
4099/24/08-70-52-03-04, від 04.05.2014 р. № 2756/24/08-70-52-02-01
були відкликані рішення про визначення
коду товару № КТ-110-2013, №
КТ-117-2013.

Також судом не приймається до уваги
посилання скаржника в обґрунтування
своєї позиції на Лист Департаменту
митної справи Міністерства доходів і
зборів України від 25.06.2013 р. №
9380/7/99-99-24-02-01-17 (надісланий на звернення
позивача), вказаний Лист Департаменту
роз'яснює певну позицію органу
виконавчої влади і не носить
нормативно-правового характеру
документа, обов'язкового до виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення і не
довів правомірності винесення ним
спірних рішень.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1 Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізон-Імпорт»
задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про визначення коду
товару № КТ- 112-2014 від 02.09.2014 р.

3. Судові витрати в сумі 73 (сімдесят три)
гривні 08 копійок присудити на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізон-Імпорт» () за рахунок Державного
бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук