Справа № 826/10086/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Епель О.В., Карпушової О.В.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Солом'янскої районної в місті Києві
державної адміністрації на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 01.08.2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Київської міської
ради про визнання протиправним та
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Київської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення від 02.12.2010 року №
284/5096 «Про питання комунальної
власності територіальної громади
міста Києва» в частині включення до
Переліку об'єктів комунальної
власності міста Києва житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
01.08.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, Солом'янска районна в місті
Києві державна адміністрація подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати незаконну, на їх думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову про відмову у
задоволенні позову. При цьому апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція повністю
підтримує таку правову позицію з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності від 31.05.2006 є власником
квартири АДРЕСА_1.

Спірним рішенням від 02.12.2010 року № 284/5096
«Про питання комунальної власності
територіальної громади міста Києва»
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
включено до Переліку об'єктів
комунальної власності міста Києва.

Вирішуючи питання щодо правомірності
спірного рішення, колегія суддів
зважає на слідуюче.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України
власникам квартири дво - або
багатоквартирному житловому приміщені
належить на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
приміщені.

За ст. 356 ЦК України, власність двох або
більше осіб із визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.
Суб'єктами права спільної часткової
власності можуть бути фізичні особи,
юридичні особи, держава, територіальні
громади. Багатоквартирний будинок є
спільною частковою власністю його
співвласників, за виключенням майна,
зазначеного в ч. 2 ст. 382 ЦК України.

Стаття 1 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» встановлює, що приватизація - це
відчуження квартир (будинків), житлових
приміщень у гуртожитках, призначених
для проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Крім того, згідно ч. 2 п. 4.2 рішення
Конституційного суду від 02.03.2004 року №
4-рп/2004 у справі № 1-2/2004, допоміжні
приміщення, відповідно до п. 2 ст. 10
Закону №2482-XII, стають об'єктами права
спільної власності співвласників
багатоквартирного будинку, тобто їх
спільним майном, одночасно з
приватизацією громадянами квартир, що
засвідчується єдиним документом -
свідоцтвом про право власності на
квартиру. З вказаного, судом
вбачається, що єдиною та виключною
умовою набуття права власності в
порядку приватизації - є свідоцтво про
право власності на квартиру.
Законодавець не вимагає вчинення будь -
яких інших дій з метою реалізації
вказаного права.

Так п. 4.3 вказаного Рішення встановлює,
зокрема, що у багатоквартирних
будинках, де не всі квартири
приватизовані чи приватизовані
повністю, власник (власники)
неприватизованих квартир (їх
правонаступників) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Ніхто з
власників квартир не має пріоритетного
права користуватися та розпоряджатися
цими приміщеннями.

Згідно ч. 2 ст. 369, ч. 1 ст. 358 ЦК України
встановлено, що розпорядження майном,
що є як у спільній сумісній власності
та і в спільній частковій власності
здійснюється виключно за згодою всіх
співвласників.

Стаття 41 Конституції України зазначає,
що ніхто не може бути позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Проаналізувавши зазначені вище
правові приписи, апеляційна інстанція
приходить до аналогічного з судом
першої інстанції висновку, що
прийняття рішення щодо можливості
передачі будинку, який є спільною
власністю осіб, які є власниками
квартир та інших приміщень в ньому, у
будь - яку іншу власність, у тому числі у
комунальну, можлива лише за наявності
обумовленої згоди всіх співвласників
певного житлового будинку.

Разом з тим, матеріали справи не
містять жодних доказів, які б
підтверджували отримання від
власників квартир вказаного будинку,
зокрема, і від позивача, документів
(письмової згоди) щодо передачі будинку
у комунальну власність.

Враховуючи те, що рішення відповідача
було винесено з порушенням норм
чинного законодавства України, колегія
суддів пристає на правову позицію суду
першої інстанції, про задоволення
позовних вимог в частині визнання
протиправним та скасування спірного
рішення в частині включення до
Переліку об'єктів комунальної
власності міста Києва житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів також повністю
підтримує позицію суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог про заборону включати
до Переліку об'єктів комунальної
власності міста Києва спірний житловий
будинок, оскільки судовому захисту
підлягають лише ті права, свободи та
інтереси, які є порушеними на момент
розгляду справи в суді. Разом з тим, суд
не наділений повноваженнями щодо
зобов'язання органів державної влади
виконувати будь-які зобов'язання в
майбутньому, оскільки порушення
яких-небудь прав, свобод та законних
інтересів ще не відбулося.

Доводи апелянта з приводу незалучення
до участі в справі Солом'янскої
районної в м. Києві державної
адміністрації та неврахування при
прийнятті оскаржуваного судового
рішення того, що 14.05.2013 року апелянтом
було направлено Департаменту
комунальної власності міста Києва
виконавчого органу КМР уточнений
перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади м. Києва, які
розташовані на території
Солом'янського району з урахуванням
зняття з балансу приватизованих
об'єктів, згідно з яким, з переліку
виключено площу приватизованих у
встановленому порядку жилих та нежилих
приміщень, жодним чином не
спростовують висновків суду першої
інстанції про порушення відповідачем
прав позивача при прийнятті спірного
рішення. При цьому, варто відзначити, що
вказаний лист адресований
Департаменту комунальної власності
міста Києва виконавчого органу КМР ще у
травні 2013 року, проте як на час
вирішення справи в суді першої
інстанції, так і на час апеляційного
розгляду справи, остаточно питання так
і не було вирішено.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Солом'янскої
районної в місті Києві державної
адміністрації - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01.08.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 26.11.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Епель О.В.

Карпушова О.В.