Справа № 826/20296/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Костенко Д.А.
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів та
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "19" лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мегаполіс
Україна Лоджістікс" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління державної
казначейської служби у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів, Головного
управління державної казначейської
служби у м. Києві у якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення про
коригування митної вартості товарів
від 05.12.2013 року № 100270001/2013/300502/1 і
стягнення коштів у розірі 45792, 75.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "19" лютого 2014 року позов було
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 19.02.2014 року та
прийняте нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів та Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "19" лютого 2014 року - залишити без
змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.
Згідно ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої
інстанції, на підставі
зовнішньоекономічного контракту від
17.10.2012 №MJF-MUL з Компанією "MJF Teas (Pvt) Ltd"
(Шрі-Ланка) (Продавець) та відповідно до
специфікації №3006604 від 31.10.2013 і
комерційного інвойсу від 31.10.2013 №3006604,
позивачем придбано на умовах СІР-Київ
товар (чай), визначеного в специфікації
та інвойсі асортименту, кількості,
ціни, на загальну вартість 59297,58 дол.
США. При цьому у
специфікації та в інвойсі, крім
вартості товару, зазначено вартість
страху-вання - 326,14 дол. США та вартість
перевезення - 4300 дол. США.
Даний товар подано до митного
оформлення згідно ВМД №100270000/2013/186578 від
05.12.2013 та задекларовано його митну
вартість згідно із ст. 58 МК за першим
методом (за ціною договору) у розмірі
59297,58 дол. США, що складається з ціни на
товар - 54671,44 дол. США і додаткових
витрат: на страхування і
транспортування - 4626,14 дол. США.
Відповідачем скориговано митну
вартість товару 1 та визначе-но її на
рівні 72960 дол. США, про що прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів від 05.12.2013
№100270001/2013/300502/1.
Як
зазначено в гр. 33 цього рішення, його
прийнято у зв'язку з тим, що надані
докуме-нти містять неповні відомості (у
наданих документах наявні
розбіжності), а саме: - не надано
специфікації від 31.10.2013 №3006604; -
відмінність банківських реквізитів в
контракті та в інвойсі. В рішенні
зазначено, що визначена відповідачем
відповідно до ст. 64 МК митна вартість
товарів ґрунтується на митній вартості
товару, подібного за якісними
характеристи-ками згідно з ВМД від
29.11.2013 №50006000/2013/053007.
Виходячи з визначеної
відповідачем митної вартості товару
позивач подав до митного оформлення
нову ВМД, згідно з якою проведено митне
оформлення товару та випущено у
вільний обіг, а позивачем сплачено
фінансову гарантію (ПДВ та мито) в
розмірі 45792,75 грн. Не
погоджуючись з вищевикладеними
обставинами, позивач звернувся до суду
з відповідним позовом.

Окружний адміністративний суд м.
Києва прийшов до висновку про
необхідність задовольнити позов.

Колегія суддів
погоджується з даним висновком суду
першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 51
МК митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу (ч. 1);
митна вартість товарів, що ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч.
2).
Статтею 57 глави 9 МК встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які вво-зяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;
б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі
віднімання вартості;
г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість);
ґ) резервний.
Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
тери-торію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відпо-відно до
норм цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), закріплено в ст. 58
МК. Як
визначено в ч. 4 ст. 58 МК митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
тери-торію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень ч. 10
цієї статті.
Водночас, як визначено
у ч. 5 ст. 58 МК, ціна, що була фактично
сплачена або підля-гає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або повинні бути здійснені
покупцем оцінюваних товарів продавцю
або на користь продавця через третіх
осіб та/або на пов'язаних із продавцем
осіб для виконання зобов'язань
продавця.
Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Такими документами, згідно ч. 2 цієї
статті, є: 1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вар-тості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;
3)
рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, -
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюва-ного товару;

5) за наявності -
інші платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні
(перевізні) документи, якщо за умовами
поставки витрати на транспор-тування
не включені у вартість товару, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів;
7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо
здійснювалося страхування, - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування.
Частиною 3
ст. 53 МК передбачено, що у разі якщо
документи, зазначені у ч. 2 цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що під-тверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Перелік додаткових
документів визначено в цій же ч. 3 ст. 53
МК. Статтею 54 МК
встановлено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
офор-млення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості (ч.
1). Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розра-хунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього мето-ду, визначених
у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу (ч. 2).
Згідно з ч. 1
ст. 55 МК рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього
Кодексу, виявлено, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів, у тому числі
невірно визначено митну вартість
товарів.
Згідно з ч. 6 ст. 54 МК митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з пере-ліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження
до митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивачем надано відпо-відачу для
митного оформлення імпортованого
товару необхідні основні документи, що
виз-начені ч. 2 ст. 53 МК, а саме: контракт
від 17.10.2012 №MJF-MUL з Компанією "MJF Teas (Pvt) Ltd",
специфікацію №3006604 від 31.10.2013 і
комерційний інвойс від 31.10.2013 №3006604,
пакувальний лист, транспортні
документи (коносамент, CMR), страховий
поліс та ін. Крім цього, позивачем
додатково надано прайс-лист фірми
виробника, митну декларацію країни
відправлення. Перелік
наданих документів відображено в гр. 18
оскаржуваного рішення, в картці
відмови у митному оформленні та у гр. 44
ВМД і відповідачем не заперечується.
Подані основні
документи, копії яких наявні у справі,
чітко ідентифікують оцінюва-ний товар,
не містять розбіжностей та містять
дані, що піддаються обчисленню, і
підтер-джують ціну товарів, що
підлягала сплаті позивачем на користь
продавця, - 59297,58 дол. США. При цьому
вказані документи окремо містили
додаткові відомості про витрати на
страхування та транспортування, що
включалися до ціни.
Отже, як
вбачається, подані документи
підтверджують митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.
4, 5 ст. 58 МК.
Щодо визначення відповідачем
вартості оцінюваного товару порівняно
з вартістю подібних (аналогічних)
товарів згідно з ВМД від 29.11.2013
№50006000/2013/053007, що є вищою за контрактну
ціну оцінюваних товарів, то сама по
собі різниця між вартістю подіб-них
(аналогічних) товарів не свідчить про
наявність порушень з боку декларанта і
не призво-дить до автоматичного
збільшення митної вартості товарів,
адже законодавство таких під-став
прямо не встановлює, тому не є
перешкодою для застосування першого
методу визна-чення митної вартості
товару.
Інших
обставин, які б викликали обґрунтовані
сумніви в достовірності проведеного
позивачем розрахунку митної вартості
товару за ціною договору, відповідачем
не наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару,
судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про неправомірність
рішення Київ-ської регіональної
митниці від 05.12.2013 №100270001/2013/300502/1, тому
вимога про його визнання його
протиправним і скасування є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи,
прийняття відповідачем неправомірного
рішення призвело до надмірної сплати
позивачем при митному оформленні
товару ПДВ та мита на загальну суму
45792,75 грн.
Слід зазначити,
що згідно з пп. пп. "а" п. 1 Порядку
взаємодії митних органів з органа-ми
Державного казначейства в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилко-во та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справ-лянням яких
покладається на митні органи,
затвердженого спільним наказом
Державної мит-ної служби України та
Державного казначейства України від
20.07.2007 №611/147, зареєст-рованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за
№1095/14362, дія цього Порядку не
поширюється на повернення надмірно
перерахованих (унесених) платниками
коштів на депозитні рахунки, відкриті
на ім'я митних органів в органах
Державного казначейства України, за
балансовим рахунком 3734 "Депозитні
рахунки органів стягнення" як
передопла-та, або на відповідний
рахунок, відкритий митним органом у
вповноваженому банку за ба-лансовим
рахунком 2603 "Розподільчі рахунки
суб'єктів господарської діяльності" як
доплата або грошова застава.
Також відповідно до пп. "в" п.
1 цього Порядку його дія не поширюється
на вико-нання судових рішень про
повернення помилково та/або надмірно
сплачених митних та інших платежів.
Враховуючи неправомірність рішення
відповідача про коригування митної
вартості товару та зважаючи на
обґрунтованість і документальне
підтвердження заявленої позивачем
митної вартості товарів, то вказані
надміру сплачені позивачем при митному
оформленні товару кошти підлягають
поверненню на його користь з
Державного бюджету через Головне
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві, а відтак
вимога позивача про повернення коштів
є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.
З огляду на викладене,
повно та всебічно дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від "19"
лютого 2014 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
було вірно встановлено фактичні
обставини справи, надано належну
оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

В зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів та
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
- залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "19" лютого 2014 року - без
змін.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів та Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "19" лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.