Справа № 755/22227/14-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Марфіна Н.В.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського
районного суду м. Києва з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії з урахуванням у складі
заробітної плати суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків з 04.04.2014 року в
розмірі 80% суми заробітної плати.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач перебуває на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
у Дніпровському районі м. Києва та
отримує пенсію за віком, як державний
службовець відповідно до Закону
України «Про державну службу».

ОСОБА_2 звернулася до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії з
урахуванням інших виплат, а саме
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги
на оздоровлення та грошової винагороди
державним службовцям за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади, зразкове виконання трудових
обов'язків.

Листом від 15.07.2014 року відповідач
повідомив позивача про відмову у
здійсненні перерахунку пенсії з
урахуванням вищезазначених виплат,
обґрунтовуючи свою відмову
відсутністю на це підстав.

Вважаючи вказану відмову незаконною,
позивач звернулася до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що розрахунок
призначеної пенсії позивачу було
проведено не вірно, з порушенням та не
правильним застосуванням
законодавства, яке регулює це питання.

Надаючи правову оцінку вказаним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин), пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

За змістом ч. 1 статті 1 Закону України
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
роботодавець виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про оплату праці», основна заробітна
плата - це винагорода за виконану
роботу відповідно до встановлених норм
праці (норми часу, виробітку,
обслуговування, посадові обов'язки).
Вона встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

З матеріалів справи вбачається, що при
розрахунку пенсії позивача складові
заробітної плати враховано не
повністю, а саме не було враховано
графу «Інші виплати», що складається із
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та суми матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» - державним
службовцям можуть встановлюватись
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інші надбавки і доплати, а також
надаватися матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань.
Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп. 3 п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 09 березня 2006 року
№268 «Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів» - у
межах затвердженого фонду оплати праці
працівникам можуть надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та допомога
для оздоровлення.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України від 24 лютого 2003 року № 212 «Про
затвердження Порядку видачі грошової
допомоги державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків» - грошова допомога
- сума, яка згідно з пунктом 4 цього
порядку включається до фонду оплати
праці та відповідно до законодавства
враховується під час визначення бази
(об'єкта) для оподаткування, для
нарахування страхових внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
збору до Пенсійного фонду.

Колегія суддів зазначає, що аналіз
наведених положень дає підстави для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
винагорода за вислугу років входять до
структури заробітної плати державного
службовця.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865
встановлено, що розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класичний чин
або спеціальні звання, вислугу років),
що включаються в заробіток для
обчислення пенсії відповідно до Закону
України «Про державну службу»,
визначається за вибором того, хто
звернувся за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців такої роботи
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Законом України «Про оплату праці»
встановлено, що до структури
заробітної плати, крім основної і
додаткової, входять інші заохочувальні
та компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які проводяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно довідки, виданої позивачу, на
отриману ним матеріальну допомогу
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до статті 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу) на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених законодавчих
норм, отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються при обчисленні розміру
пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до
управління пенсійного фонду України у
Дарницькому районі м. Києва про
зобов'язання вчинити певні дії є
обґрунтованими та засновані на нормах
права.

Крім того, колегія суддів вважає, що
відповідачем не надано достатньо
доказів правомірності відмови в
проведенні перерахунку пенсії, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами та наведеними
законодавчими нормами.

Таким чином, необґрунтованою є відмова
відповідачу в перерахунку пенсії
позивачу, оскільки такий перерахунок
повинен здійснюватися з усіх сум
заробітної плати, на які нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Враховуючи зазначене, правомірним є
висновок суду першої інстанції про
задоволення даного адміністративного
позову.

З наведеного вище колегія суддів
приходить до висновку, що при винесенні
оскаржуваної постанови судом першої
інстанції було дотримано всіх вимог
законодавства, а тому відсутні
підстави для її скасування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від 11 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Є.В. Чаку

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Чаку Є.В.