Справа № 813/6754/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2014 року
№813/6754/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
Головуючого-судді Сасевича О.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Босака О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фенікс-Капітал» до
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 20.06.2014 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фенікс-Капітал»
(надалі - ТзОВ «Фенікс-Капітал»)
звернулося 01.10.2014 року до суду із
позовом до Державної податкової
інспекції у Залізничному районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
(надалі - ДПІ у Залізничному районі
м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області), у якому, із врахуванням
уточнених позовних вимог, просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
На обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що оспорюване ним
податкове повідомлення-рішення було
прийняте контролюючим органом із
порушенням норм матеріального права та
є таким, що суперечать чинному
законодавству України.
Так, позивач зазначає, що у 2013 році ним
подано податкову декларацію з орендної
плати за землю, яка була прийнята
податковим органом. При цьому, орендна
плата за землю сплачувалась
підприємством щомісячно та у повному
обсязі, що підтверджується платіжними
дорученнями за це період.
Крім того, як стверджує позивач, 19.02.2014
року ТзОВ «Фенікс-Капітал» було подано
податкову декларацію з орендної плати
за землю на 2014 рік, в якій задекларовано
нарахування орендної плати за землю у
розмірі 972 324,28 грн. на 2014 рік. Більш того,
позивач наголошує у позові, що у
податковій декларації було вказано тип
декларації «звітна» « 1» «порядковий
номер за рік 1» «орендна плата», однак
контролюючим органом нарахована сума
орендної плати була включена по даних
внутрішнього електронного обліку в ДПІ
у Залізничному районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області в
збільшення нарахування орендної плати
за минулий 2013 рік, тобто безпідставно в
даних обліку платника податку
сформовано недоїмку з орендної плати
за землю на 2014 рік. Позивач також
вважає, що податкова декларація від
19.02.2014 року була подана ним як «звітна»
з орендної плати за землю на 2014 рік, а не
як «уточнююча», тому не могла бути
прийнята відповідачем як декларація за
2013 рік, оскільки звітний період з
орендної плати за землю за 2013 рік уже
було завершено. У свою чергу, позивач
вказує на неналежну обробку звітності
ДПІ, з огляду на те, що по одному
19.02.2014 року надійшло дві різні за
змістом квитанції №1.
Крім того, позивач наголошує, що
підприємством було вчасно сплачено
зобов'язання, а податковим органом -
неправомірно нараховано штрафні
санкції, тому податкове
повідомлення-рішення підлягає
Ухвалою судді від 02.10.2014 року дану
позовну заяву було залишено без руху, а
позивачу надано строк для усунення її
На виконання вимог ухвали судді від
02.10.2014 року позивачем було усунуто
недоліки, які були підставою для
залишення позовної заяви без руху.
Ухвалами судді від 10.10.2014 року у даній
адміністративній справі відкрито
провадження, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, надав пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві,
додаткових поясненнях та просив суд
позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого
представника у судове засідання,
призначене на 17.11.2014 року із невідомих
суду причин не забезпечив, хоча
останній був належним чином
повідомлений про дату і час розгляду
справи, що підтверджується розпискою.

Однак, на заперечення позовних вимог
відповідачем у судовому засіданні
10.11.2014 року було подано письмові
заперечення на позовну заяву та усні
пояснення у справі, в яких наголошував
на правомірності винесення спірного
податкового повідомлення-рішення від
20.06.2014 року № і вважає, що воно
прийняте в повній відповідності з
чинним законодавством України та
просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши і дослідивши
подані документи та матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.05.2014 року
посадовою особою контролюючого органу
проведено камеральну перевірку ТзОВ
«Фенікс-Капітал» дотримання вимог п.57.1
ст.57, п.287.3 ст.287 Податкового кодексу
України за період з 19.02.2014 року по 19.03.2014
року. Перевірка проведена на підставі
даних, зазначених у податковій
декларації з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності).

Так, за результатами перевірки
складено акт №1294/1504/36500580 від 30.10.2014
року, у якому контролюючим органом
зроблено висновок, що в порушення п.287.3
ст.287 та п.57.1 ст.57 Податкового кодексу
України ТзОВ «Фенікс-Капітал»
зобов'язання по орендній платі за землю
погашено із порушенням терміну сплати.
Затримка в розрахунках з бюджетом
допущена в межах більше 30 календарних
днів наступних за останнім днем
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання у сумі 976
429,60 грн.

На підставі вказаного акту
контролюючим органом 20.06.2014 року
винесено спірне податкове
повідомлення-рішення №, яким до
відповідача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 97 642,96 грн. (10%)
за несвоєчасну сплату узгодженої суми
податкового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
позивач оскаржив таке в
адміністративному порядку. Однак,
рішенням Головного управління
Міндоходів у Львівській області від
01.09.2014 року залишено без змін податкове
повідомлення-рішення від 20.06.2014 року
№, а скаргу ТзОВ «Фенікс-Капітал»
- без задоволення.

Водночас, не погоджуючись із рішеннями
ДПІ у Залізничному районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області та
вважаючи свої права порушеними таким
рішенням суб'єкта владних повноважень,
позивачем було заявлено означений
позов, у якому ТзОВ «Фенікс-Капітал»
стверджує про відсутність підстав для
прийняття відповідачем оспорюваного
податкового повідомлення-рішення за
відсутності порушень податкового
законодавства та, відповідно, про його
протиправність.

Надаючи оцінку оскаржуваному
податковому повідомленню-рішенню, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.269 Податкового кодексу
України, платниками податку плати за
землю є: власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв);
землекористувачі.

Згідно з ст.270 ПК України, об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

Статтею 285 ПК України визначено, що
базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.
Базовий податковий (звітний) рік
починається 1 січня і закінчується 31
грудня того ж року (для новостворених
підприємств та організацій, а також у
зв'язку із набуттям права власності
та/або користування на нові земельні
ділянки може бути меншим 12 місяців).

Матеріалами справи підтверджується, що
між позивачем (орендар) та Львівською
міською радою (орендодавець) було
укладено договір оренди землі від
22.03.2010 року.

Відповідно до п.1 договору,
орендодавець надає, а орендар приймає у
строкове платне користування земельну
ділянку, яка знаходиться у м.Львові на
вул.Кульпарківській для завершення
будівництва торгово-розважального
комплексу та його обслуговування.

Пунктом 9 договору оренди землі
визначено, що річна орендна плата за
земельну ділянку вноситься орендарем у
грошовій формі та у розмірі 972 324,28 грн.,
що становить 3% від її нормативної
грошової оцінки.

Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що до договору оренди
зміни щодо зменшення/збільшення
розміру орендної плати не вносились.

З матеріалів справи вбачається, що 12
лютого 2013 року позивачем до
контролюючого органу було подано
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної і
комунальної власності) за 2013 рік, у якій
він самостійно визначив річну суму
орендної плати - 972 324,28 грн. за земельну
ділянку площею 8,0195 га за адресою:
м.Львів, вул.Кульпарківська. Така
податкова декларація була прийнята
податковим органом, що і не заперечував
представник останнього у судовому
засіданні.

Суд зауважує, що позивачем орендна
плата з землю сплачувалась щомісячно
та у повному обсязі по податковій
декларації з плати за землю за 2013 рік,
свідченням чого є наявні у матеріалах
справи платіжні доручення: №8 від 20.02.2013
року (призначення платежу - орендна
плата за січень 2013 року), №26 від 20.03.2013
року (призначення платежу - орендна
плата за лютий 2013 року), №35 від 22.04.2013
року (призначення платежу - орендна
плата за березень 2013 року), №50 від 20.05.2013
року (призначення платежу - орендна
плата за квітень 2013 року), №74 від 01.07.2014
року (призначення платежу - орендна
плата за травень 2013 року), №85 від 26.07.2014
року (призначення платежу - орендна
плата за червень 2013 року), №141 від 28.08.2014
року (призначення платежу - орендна
плата за липень 2013 року), №164 від 26.09.2014
року (призначення платежу - орендна
плата за серпень 2013 року), №216 від 29.10.2014
року (призначення платежу - орендна
плата за вересень 2013 року), №5 від 25.11.2013
року (призначення платежу - орендна
плата за жовтень 2013 року), №46 від 25.12.2013
року (призначення платежу - орендна
плата за листопад 2013 року), №11 від 23.01.2014
року (призначення платежу - орендна
плата за грудень 2013 року).

Таким чином, як вбачається,
заборгованість (недоїмка) у ТзОВ
«Фенікс-Капітал» з орендної плати за
землю за 2013 рік відсутня.

Окрім того, 19.02.2014 року позивач подав
відповідачу податкову декларацію з
плати за землю (земельний податок та
/або орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності) за
2014 рік, у якій він самостійно
задекларував нарахування орендної
плати за землю у розмірі 972 324,28 грн. на
2014 рік (з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями по 81 027,02 грн.).

Статтею 67 Конституції України
регламентовано, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46
Податкового кодексу України, податкова
декларація, розрахунок - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 286.2 статті 286
Податкового кодексу України, платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця (п.287.3 ст.287
Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 126 Податкового
кодексу України, у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

-при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

-при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Згідно відповіді ДПІ у Залізничному
районі м.Львова ГУ Міндоходів у
Львівській області від 14.03.2014 року
№3711/13-03-18 на запит позивача, податкова
декларація з плати за землю від 19.02.2014
року № по ТзОВ «Фенікс-Капітал»
була надіслана засобами
телекомунікаційного зв'язку у період
2013 року, тож нарахована сума орендної
плати була включена по даних
електронного обліку в ДПІ в збільшення
нарахування орендної плати за 2013 рік.

Тобто, у даному випадку, контролюючим
органом було збільшено нарахування
орендної плати за 2013 рік на основі
декларації, поданої 19.02.2014 року ТзОВ
«Фенікс-Капітал», а відтак, в даних
обліку платника податку сформовано
недоїмку з орендної плати за землю на
2014 рік.

У відповідності до п.48.1 ст.48
Податкового кодексу України, податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями пункту 46.5 статті 46 цього
Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація,
яку повинна містити форма податкової
декларації та за відсутності якої
документ втрачає визначений цим
Кодексом статус із настанням
передбачених законом юридичних
наслідків (п.48.2 ст.48 ПК України).

В силу п.48.3 ст.48 ПК України податкова
декларація повинна містити такі
обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий,
звітний новий);

звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
номер;

реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серію та номер
паспорта (для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний контролюючий орган
і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання)
платника податків;

найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення
- залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків;

підписи платника податку - фізичної
особи та/або посадових осіб платника
податку, визначених цим Кодексом,
засвідчені печаткою платника податку
(за наявності).

Судом досліджено податкову декларацію
з орендної плати за землю від 19.02.2014
року. При цьому, суд вбачає за доцільне
наголосити, що таку було подано за 2014
рік, про що вказано у рядку 3 та за
формою, затвердженою наказом ДПА
України від 24.12.2010 року №1015. Більш того,
як вбачається, у податковій декларації
було вказано і її тип - «звітна» « 1»
«порядковий номер за рік 1» «орендна
плата».

Натомість у поданому запереченні сам
відповідач підтверджує той факт, що
19.02.2014 року позивачем було подано
податкову декларацію з орендної плати
за землю за 2014 рік із задекларованим
нарахуванням орендної плати за землю у
розмірі 972 324,28 грн.

Тож, суд відхиляє доводи відповідача з
посиланням на віднесення податкової
декларації, поданої 19.02.2014 року ТзОВ
«Фенікс-Капітал» декларації за період
2013 року, оскільки при створенні та
заповненні декларації у програмному
забезпеченні підприємством обрано
звітний період - «за 2014 рік». Заповнення
граф вказаної декларації свідчить про
подання позивачем податкової
звітності з орендної плати за землю
саме за звітний період - 2014 рік.

Таким чином, суд вважає, що дана
декларація була подана позивачем як
«звітна» з орендної плати за землю на
2014 рік, однак, не як «уточнююча», позаяк
така не могла бути прийнята як
декларація за 2013 рік, адже звітний
період з орендної плати за землю за 2013
рік уже закінчився (20.02.2013 року) і суми
орендної плати, задекларовані у
декларації за 2014 рік жодним чином не
могли додаватись до суми орендної
плати, самостійно визначені в 2013 році.

Згідно пояснень представника позивача,
наданих у судовому засіданні, 17.03.2014
року ТзОВ «Фенікс-Капітал», з огляду на
отриману від відповідача відповідь від
14.03.2014 року, було подано контролюючому
органу уточнюючу податкову декларацію
з плати за землю (із земельного податку
та/або орендної плати за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) на 2013 рік, якою скореговано
нарахування орендної плати за землю на
2013 рік, а саме: зменшено на суму 972 324,28
грн., а також одночасно подано
декларацію з плати за землю із
земельного податку та/або орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності) на 2014 рік на
суму 972 324,28 грн.

Позивачем орендна плата з землю
сплачувалась щомісячно та у повному
обсязі по податковій декларації з
плати за землю за 2014 рік, свідченням
чого є, зокрема, наявні у матеріалах
справи платіжні доручення: №33 від
24.02.2014 року (призначення платежу -
орендна плата за січень 2014 року), №51 від
24.03.2014 року (призначення платежу -
орендна плата за лютий 2014 року), №75 від
24.04.2014 року (призначення платежу -
орендна плата за березень 2014 року), №111
від 26.05.2014 року (призначення платежу -
орендна плата за квітень 2014 року), №62
від 16.06.2014 року (призначення платежу -
орендна плата за травень 2014 року), №174
від 30.07.2014 року (призначення платежу -
орендна плата за червень 2014 року), №226
від 28.08.2014 року (призначення платежу -
орендна плата за липень 2014 року), №290
від 22.09.2014 року (призначення платежу -
орендна плата за серпень 2014 року), №382
від 27.10.2014 року (призначення платежу -
орендна плата за вересень 2014 року) і
станом на день проведення перевірки у
підприємства була відсутня
заборгованість з орендної плати за
землю.

Суд звертає увагу також і на те, що в
акті перевірки №1294/1504/36500580
відповідачем було охоплено період з
19.02.2014 року по 19.03.2014 року, однак, при
складені акту перевіряючими не було
враховано уточнюючу декларацію з
орендної плати за землю, подану 17.03.2014
року.

Отже, суд приходить до переконання, що
внаслідок вищевказаного відповідачем
неправомірно нараховано суму штрафних
(фінансових) санкцій, оскільки у
позивача фактично була відсутня
недоїмка з орендної плати за землю за
2013 рік та поточний 2014 рік.

Крім того, суд погоджується із доводами
позивача з приводу того, що мала місце
неналежна обробка звітності позивача
із сторони контролюючого органу.
Зокрема, свідченням цього є те, що по
одному відправленню декларації №
надійшло дві квитанції №1, які є
протилежні за своїм змістом.

У свою чергу, відповідачем не було
спростовано таких тверджень позивача.

Так, наказом ДПС України від 14.06.2012 року
№516 затверджено Методичні
рекомендації щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України (надалі по тексту -
Методичні рекомендації).

Відповідно до п.4.9.4 Методичних
рекомендацій, реєстраційний номер
формується при автоматичній нумерації
звітів у системі приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності, кожен документ або додаток
до нього має власний номер.

Згідно п.4.13.6 Методичних рекомендацій, у
разі подання платником податків
звітності в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку
до ЦОЕЗ останній:

формує повідомлення платнику податків
про отримання електронного звіту ЦОЕЗ;

перевіряє цілісність та відповідність
транспортного повідомлення
уніфікованому формату;

розшифровує електронний звіт;

перевіряє чинність та достовірність
накладених на звіт ЕЦП;

перевіряє відповідність формату
(стандарту) електронного звіту;

перевіряє заповнення обов'язкових
реквізитів електронного звіту, які є
обов'язковими для звітів на паперових
носіях, що забезпечується відповідними
алгоритмами контролю при прийманні
звітів через ЦОЕЗ;

формує першу квитанцію, завіряє своїм
ЕЦП та направляє платникові податків. У
зазначеній квитанції у текстовому
форматі вказуються реквізити
одержаного електронного звіту,
відповідність формату електронного
звіту, результати перевірки ЕЦП та
арифметично-логічної перевірки,
реєстраційний номер, дата та час
одержання електронного звіту і дані
про відправника квитанції. Другий
примірник квитанції зберігається у
ЦОЕЗ;

імпортує дані електронного звіту, за
яким відправлено платнику податків
першу квитанцію, до бази даних АЗ;

завіряє електронний звіт платника
податків власним ЕЦП, шифрує та передає
до відповідних органів АЗ за місцем
обліку підписувача;

завіряє власним ЕЦП другу квитанцію,
отриману від відповідних органів
адресата звітності за місцем обліку
платника податків, шифрує та передає її
суб'єкту звітності.

Отже, як вбачається, наведені вище
положення Методичних рекомендацій не
передбачають можливості направлення
органом доходів і зборів двох
квитанцій №1 за одним реєстраційним
номером, а більш того, і різних за своїм
змістом. Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідачем порушено
вимоги ст.48 Податкового кодексу
України, внаслідок неналежної обробки
податкової звітності ТзОВ
«Фенікс-Капітал», у зв'язку із чим
безпідставно створено недоїмку
орендної плати за землю за 2013 рік та
неправомірно застосовано до позивача
штрафні (фінансові) санкції, згідно
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Загалом, суд роз'яснює, що позивач не
несе відповідальність за якість
приймання та оброблення податкової
звітності автоматизованою системою,
оскільки утримання даної системи
належить до повноважень іншого органу.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи, суд приходить до
висновку, що суб'єкт владних
повноважень, прийнявши оскаржуване
рішення, не дотримався вимог чинного
податкового законодавства України та
передбачених ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципів і не довів правомірності
прийнятого ним рішень з урахуванням
всіх встановлених фактичних обставин й
вимог законодавства.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
для відновлення порушених прав та
інтересів позивача податкове
повідомлення-рішення № від 20.06.2014
року слід визнати протиправним і
скасувати, відповідно, заявлені
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-11, 14, 18, 19, 69-71, 86, 87, 94,
143, 158, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В
И В :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області № від 20.06.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фенікс-Капітал»
сплачений судовий збір у сумі 195 (сто
дев'яносто п'ять) грн. 29 коп.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч.3 ст.160
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 21 листопада 2014 року.