Справа № 820/11389/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.Справа №
820/11389/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Алгоритм»
до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

В с т а н о в л е н о:

13 червня 2014 року позивач, товариство з
обмеженою відповідальністю «Алгоритм»
(далі по тексту - ТОВ «Алгоритм»),
звернулось до суду з адміністративним
позовом, яким просить суд визнати
протиправним та скасувати в повному
обсязі податкове повідомлення -
рішення відповідача - Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області (далі
по тексту - ДПІ у Дзержинському районі
м. Харкова) від 07.03.2014 року:

- форми «Р» № , яким йому збільшено
суму грошового зобов'язання з ПДВ у
розмірі 234501,25 грн. (у т.ч. за основним
платежем - 187601,00 грн. та за штрафними
санкціями - 46900,25 грн.);

- форми «В4» № , яким зменшено
розмір від'ємного значення з ПДВ на у
суму 126549 грн.;

- форми «Р» № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 722155,00 грн. (у т.ч. за
основним платежем - 577724,00 грн. та за
штрафними санкціями - 144431,00 грн.). (т.1 а.с.
19 - 21)

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає про безпідставність
висновків ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкова щодо порушення підприємством
податкового законодавства без
посилання на будь-які докази та
документи, викладених в акті перевірки
№547/20-30-22-01/31060274 від 20.02.2014 року «Про
результати позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алгоритм», код за
, з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011 по 31.12.2013 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2011
по 31.12.2013 року » (далі по тексту - Акт
перевірки). (т.1 а.с. 22 - 50)

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року позовні вимоги підприємства
задоволені у повному обсязі.

Визнані недійсними податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
№, №, № від 07.03.2014.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Алгоритм» витрати
зі сплати судового збору в сумі 1209,30грн.

Судове рішення вмотивоване тим, що
валові доходи, валові витрати,
податкові зобов'язання та податковий
кредит сформовані позивачем за
господарськими операціями, фактичне
виконання яких підтверджено
письмовими доказами. Документи
підприємства з обліку доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи тощо оформлені відповідно до
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) і Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року та прийняти нове судове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог ТОВ
«Алгоритм» відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга відповідача задоволенню не
підлягає, а оскаржувану постанову,
відповідно до положень ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, слід залишити без змін, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що фахівцями ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова в
період з 05 лютого 2014 року по 13 лютого
2014 року була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка
«Алгоритм», код за , з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.12.2013 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.12.2013 року. (т.1 а.с. 22 - 50)

За висновками податкової інспекції,
викладеними у Акті перевірки від 20.02.2014
року №547/20-30-22-01/31060274, в діяльності ТОВ
«Алгоритм» встановлено порушення:

- пп.14.1.27 п.14.1 ст. 14, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 138.1
ст.138, пп. 138.1.1 п.138 ст.138, пп. 138.2 ст.138,
пп.139.1.1 п.139.1 ст. 139, пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139, пп.
138.10 п.138.10 ст.138, п.141.1 ст. 141 Податкового
Кодексу України, внаслідок чого
встановлено заниження податку на
прибуток, який підлягає сплаті, у
загальному розмірі 577724 грн., у тому
числі у II кварталі 2012 року - на суму 277291
грн., у ІІІ кварталі 2012 року - на суму 299153
грн., у ІУ кварталі 2012 року - на суму 103129
грн.;

- п. 198.1 п. 198.3 п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
встановлено заниження податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, в загальній сумі 187602 грн., в
тому числі у лютому 2012 на суму 5513 грн., у
березні 2012 року на суму 9156 грн., у квітні
2012 року на суму 4 498 грн., у травні 2012 року
на суму 25675 грн., у червні 2012 року у сумі
32257 грн., у липні 2012 року у сумі 32673 грн., у
вересні 2012 року у сумі 13912 грн., у грудні
2012 року у сумі 62470 грн., у січні 2013 року у
сумі 1447 грн.

- завищено залишок від'ємного значення,
який включається до податкового
кредиту наступного періоду на суму 126546
грн.(декларація за грудень 2013 року).

Вказаних висновків щодо завищення
залишку від'ємного значення з ПДВ, а
також заниження податкового
зобов'язання з податку на прибуток та
податку на додану вартість податковий
орган дійшов, зазначивши в Акті
перевірки, що господарські угоди з ТОВ
«Компанія «Опціон», ТОВ «Флавія», ТОВ
«Компресорна техніка», ТОВ «Ковельська
кузня», ТОВ «Динеро-капітал», укладені
позивачем без наявності ділової мети,
як-то - отримання прибутку, а лише з
метою ухилення від сплати податків та
надання податкової вигоди третім
особам, отже витрати та податковий
кредит за вказаними угодами
безпідставно включені ТОВ «Алгоритм»
до податкових декларацій за
перевірений період з 01.01.2011року по
31.12.2013 року.

На підставі висновків акту перевірки
від 20.02.2014 року №547/20-30-22-01/31060274 ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області винесені
податкові повідомлення - рішення від
07.03.2014 року №, №, №.

Не погодившись із податковим
повідомленням - рішенням, позивач
звернувся із зазначеним позовом до
суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення невірно
застосовано норми чинного
законодавства, при неповному та
неправильному встановленні всіх
дійсних обставин справи, в зв'язку з чим
вони підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем ТОВ «Алгоритм» (Покупець)
та ТОВ «Флавія» (Продавець) укладений
договір поставки №КП-А-ФЛ-002/02-10 від 12
лютого 2010 року. (т.1 а.с.170 - 173 ) Умовами
зазначеного Договору передбачено
здійснення попередньої оплати за
товар.

На виконання умов Договору, платіжними
дорученнями від 29.02.2012р., 30.03.2012р.,
28.05.2012р.,30.05.2012року ТОВ «Алгоритм»
здійснено попередню оплату за
договором в розмірі 55 000,00грн., 60 000,00
грн., 136 800грн. та 55 000 грн. відповідно.
(т.2 а.с.1- 4)

На підставі договору №КП-А-ФЛ-002/02-10 від
12 лютого 2010 року ТОВ «Флавія»
поставлено позивачу товар, противаги
ТШ6Д49.8.15-1, 13.04.2012року - 360 штук на суму
466560,00грн, в тому числі ПДВ 77760,00грн,
ціна без ПДВ за одну штуку 1080,00 грн, та
21.12. 2012-360 штук на суму 396001,44грн, в тому
числі ПДВ 66000,24грн, ціна без ПДВ за
одну штуку 916,67 грн, постачання
підтверджується прибутковими
накладними № АЛ-0000012 від 13.04.2012року,№
АЛ-0000030 від 21.12.2012 року. ( т. 1 а.с. 127 - 128)

Реальність здійснення господарських
операцій підтверджується отриманими
податковими накладними, виписаними на
суму попередньої оплати, №6 від 29.02.2012
року,№15 від 30.03.2012 року, №26 від 28.05.2012
року, №23 від 30.05.2012 року (т. 1 а.с. 135 - 138 ),
які включені до Реєстру виданих та
отриманих податкових накладних.

Зазначені противаги були передані на
комісію ТОВ «Ковельська кузня» у
кількості 720 штук на суму 785962,51 грн.,
без врахування ПДВ, за договором
комісії № К-А-КК-001/04-12 від 05 квітня 2012
року для продажу на території
Російської Федерації. (т.1 а.с.174 - 182 )

Передача на комісію підтверджується
видатковими накладними №АЛ-0000002 від
13.04.2012 року 360 штук за ціною 1112,60 грн. без
врахування ПДВ за одиницю та №АЛ-0000030
від 21.12.2012 року також 360 штук ціною
1070,62грн без врахування ПДВ за одиницю.
(т. 1 а.с. 139 - 144)

Експорт товару підтверджений ВМД
№205060000/2012/009115 (форма МД-2) від 13 квітня 2012
року, отримувач ВАТ «Коломенський
завод»,Росія,140408 Московська область, м.
Коломна, вул. Партизан,42, штамп
Ягодинської митниці 13 квітня 2012року
та ВМД №205060000/2012/031452 (форма МД-2) від 21
грудня 2012 року, а також міжнародними
товарно-транспортними накладними CMR
А№048745, CMR А№173351.(т.1 а.с.66 - 70, 75- 79)

По операціям з ТОВ «Флавія» за
Договором №КП-А-ФЛ-002/02-10 від 12.02.2010 року,
відповідно до п.138.4 статті 138 ПК України,
до Декларації з податку на прибуток у
2012 році позивачем віднесено: витрати у
сумі - 718801,20 грн., доходи у сумі - 785962,51
грн.

Також, у перевіреному відповідачем
періоді ТОВ «Алгоритм» (Покупець)
здійснювало фінансово-господарську
діяльність по придбанню товару з ТОВ
«Компанія «Опціон» (Продавець) на
підставі договору №КП-КО-А-001/07-12 від 16
липня 2012 року. (т.1 а.с.185 - 189 )

Умовами Договору №КП-КО-А-001/07-12 від 16
липня 2012 року передбачено здійснення
попередньої оплати за товар,
проведення якої підтверджується
платіжними дорученнями від 17.07.2012
року в сумі 369000,00грн, від 08.08.2012 року в
сумі 377500,00грн,від 01.09.2012 року в сумі
300000,00грн. (т.2 а.с.7 - 9 )

Реальність здійснення господарських
операцій підтверджується отриманими
податковими накладними, виписаними на
суму попередньої оплати, № 94 від 17.07.2012
року, №105 від 08.08.2012 року,№119 від 10.09.2012
року та №120 від 21.09.2012 року на різницю у
обсягах попередньої оплати та
постачання (т. 1 а.с. 131 - 134 ), які включені
до Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних .

На підставі договору №КП-КО-А-001/07-12 від
16 липня 2012 року ТОВ «Компанія «Опціон»
поставлено позивачу товар, а саме
противаги ТШ6Д49.8.15-1.

Згідно з прибутковою накладною
№АЛ-0000019 23.07.2012 року поставлено товар у
кількості 360 шт. на суму 401400,00грн грн , в
тому числі ПДВ 66900,00грн, ціна за одиницю
складає 929,16 грн без врахування ПДВ;
29.08.2012 року здійснено постачання товару
у кількості 360 шт. на суму 401400,00грн грн.,
в тому числі ПДВ 66900,00грн, ціна за
одиницю складає 929,16 грн без врахування
ПДВ, що підтверджується прибутковою
накладною №АЛ-0000020; 21.09.2012 року
здійснено постачання товару у
кількості 360 шт. на суму 401400,00грн грн , в
тому числі ПДВ 66900,00грн, ціна за одиницю
складає 929,17 грн без врахування ПДВ, що
підтверджується прибутковою накладною
№ АЛ-0000024. ( т. 1 а.с. 124 - 126)

Зазначені противаги у кількості 1080
штук на суму 1116775,30 грн., без
врахування ПДВ, були передані на
комісію ТОВ «Ковельська кузня» за
договором комісії № К-А-КК-001/04-12 від 05
квітня 2012 року та додатками до нього
для продажу на території Російської
Федерації. (т. 1 а.с. 174 - 182)

Передача на комісію підтверджується
видатковими накладними: №АЛ-0000012 від
23.07.2012 року 360 штук за ціною 1030,70 грн. за
одиницю без врахування ПДВ, № АЛ-0000013
від 29.08.2012 360 штук за ціною 1028,51 грн. за
одиницю без врахування ПДВ та №АЛ-0000016
від 21.09.2012 року за ціною 1042,93 грн. за
одиницю без врахування ПДВ. (т. 1 а.с. 139 -
144)

Експорт товару підтверджений ВМД
№205060000/2012/017621 (форма МД-2) від 23 липня 2012
року, ВМД № №205060000/2012/020164 від 29.08.2012
року, ВМД №205060000/2012/022299 від 21.09.2012 року
отримувач ВАТ «Коломенський завод»,
Росія, 140408 Московська область, м.
Коломна, вул. Партизан,42 а також
міжнародними товарно-транспортними
накладними CMR А№631124, CMR А№143596, CMR А№119445.
(т. 1 а.с. 80 - 87, 93- 101)

По операціям з ТОВ «Компанія «Опціон»
відповідно до п.138.4 статті 138 ПК України,
до Декларації з податку на прибуток у
2012 році позивачем віднесено: витрати у
сумі - 1003500,00 грн., доходи у сумі - 1116775,30
грн.

За матеріалами справи встановлено, що у
перевіреному періоді позивач
(Покупець) здійснював
фінансово-господарську діяльність з
ТОВ «Компресорна техніка» (Продавець)
за договором №КП-КТ-А-001/06-12 від 08
червня 2012 року з додатками. (т.1 а.с. 190- 194)

Умови Договору №КП-КТ-А-001/06-12 від 08.06.2012
року передбачають здійснення
попередньої оплати за товар, яка
підтверджується платіжними
дорученнями від 12.06.2012 року в сумі
364000,00грн та від 29.12.2012 року на суму
600,00грн. На суму попередньої оплати
виписана податкова накладна №1 від
12.06.2012 року. (т.2 а.с.10 - 11)

Отримання товару позивачем від ТОВ
«Компресорна техніка» , а саме противаг
ТШ6Д49.8.15-1 підтверджується прибутковою
накладною №АЛ-0000014 від 18.06.2012 року на
суму 430200,00грн , в тому числі ПДВ 71700,00грн,
ціна за одиницю 995,83 грн без врахування
ПДВ. (т.1 а.с.123)

Зазначені противаги були передані на
комісію у кількості 360 штук на суму
365935,10 грн., без врахування ПДВ, були
передані на комісію ТОВ «Ковельська
кузня» за договором комісії №
К-А-КК-001/04-12 від 05 квітня 2012 року та
додатками до нього для продажу на
території Російської Федерації. (т. 1
а.с. 174 - 182)

Передача на комісію товару у кількості
360 штук за ціною 1016,48 грн за одиницю без
врахування ПДВ підтверджується
видатковою накладною №АЛ-00000006 від
18.06.2012 року. (т.1 а.с. 139- 144)

Експорт товару підтверджений ВМД
№205060000/2012/14727 (форма МД-2) від 18 червня 2012
року, отримувач ВАТ «Коломенський
завод»,Росія,140408 Московська область, м.
Коломна, вул. Партизан,42 та міжнародною
товарно-транспортною накладною CMR
А№071949 (т. 1 а.с. 88 - 92)

По операціям з ТОВ «Компресорна
техніка» відповідно до п.138.4 статті 138
ПК України, до Декларації з податку на
прибуток у 2012 році позивачем віднесено:
витрати у сумі - 358500,00 грн., доходи у сумі
- 365935,10 грн.

Крім цього, на підтвердження
взаємовідносин між ТОВ «Алгоритм» та
ТОВ «Компанія «Опціон», ТОВ «Флавія»,
ТОВ «Компресорна техніка», ТОВ
«Ковельська кузня»до матеріалів
справи надано копії оборотно-сальдових
відомостей по рахунках №№ 3772, 684, 631,
281,63, 36 за період з 01.01.2011року по 31.12.2012
року, з яких вбачаються обсяги
господарських операцій. ( т.1 а.с. 102 - 122)

Отже, саме за договорами з ТОВ
«Компанія «Опціон», ТОВ «Флавія», ТОВ
«Компресорна техніка», ТОВ «Ковельська
кузня», були сформовані:

- витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкту оподаткування
податком на прибуток по Декларації з
податку на прибуток за 2012 рік на
загальну суму 1 570 746,66 грн. ;

податковий кредит з податку на додану
вартість у розмірі 187601,00грн., у тому
числі за Деклараціями з ПДВ лютня 2012 -
на суму 5513 грн., березня 2012 року - на суму
9156 грн., квітня 2012 року - на суму 4 498 грн.,
травня 2012 року - на суму 25675 грн., червня
2012 року - на суму 32257 грн., липня 2012 року -
на суму 32673 грн., вересня 2012 року - на
суму 13912 грн., грудня 2012 року - на суму 62470
грн., січня 2013 року - на суму 1447 грн. ;

- від'ємне значення суми ПДВ в розмірі
126549,00грн. (декларація за грудень 2013
року),

які за Актом перевірки ТОВ «Алгоритм»,
була виключені відповідачем з
посиланням на порушенням позивачем
вимог податкового законодавства
України при їх формуванні.

Також, 21.06.2010 року між позивачем, ТОВ
«Алгоритм» та фінансовою установою ТОВ
«Динеро-капітал» укладений Договір
фінансового кредиту №ФК/06/10-01 ( далі по
тексту - Договір №ФК/06/10-01). Згідно з
карткою рахунку 3772 по контрагенту ТОВ
«Динеро-капітал» кредитове сальдо по
договору станом на 31.10.2011 року складало
6 444 262, 38 грн., станом на 28.12.2011 року
поточне кредитове сальдо-6 781 262,38 грн.

11.01.2012 року ТОВ «Алгоритм» одержаний
черговий транш за Договором №ФК/06/10-01 у
сумі 13 086 410,16 грн., який був частково
використаний позивачем на виконання
договору поруки, укладеного 17.08.2011р. між
ТОВ «Алгоритм» та ТОВ
«Інновіда-Україна» № ПР-ИУ-А-П-001/07-11.

Колегією суддів взято до уваги, що
фінансово-господарські операції ТОВ
«Алгоритм» з ТОВ «Інновіда-Україна»,
ТОВ «Профілакторій», ТОВ «Декуріон»
були предметом судового дослідження в
адміністративній справі №2а-13202/12/2070.

Як зазначено в ухвалі Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.02.2013 у справі №2а-13202/12/2070, судом
встановлено, що відповідачем не
виявлено проведення ТОВ "Алгоритм"
збиткових операцій, доказів, які б
вказували на відсутність реальності
господарських операцій за договорами
та наявності між позивачем та його
контрагентами при укладанні і
виконанні договорів взаємоузгоджених
зловмисних дій, спрямованих на
порушення існуючого в державі
суспільного ладу або моральних засад, а
отже факт порушення правил формування
податкового обліку не мав місця. ( т.1
а.с. 243- 249)

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено обставини.

Під час розгляду цієї адміністративної
справи судом також встановлено, що між
ТОВ «Профілакторій» та ТОВ
«Інновіда-Україна» в забезпечення
виконання ТОВ «Профілакторій»
обов'язків по Договору купівлі-продажу
цінних паперів від 22.06.2011 року за №11-Б-
325/Д-1 був укладений Договір іпотеки від
01.09.2011 року, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
реєстровий №798, предметом якої є
розташовані на земельній ділянці за
адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул.
Володимирівська, 143, будівля
профілакторію А-3, площею 3097,0 кв.м.,
трансформаторна підстанція Б-1, площею
40,7 кв.м., сарай з овочесховищем В-1,
площею 177,3 кв.м. та убиральня Г-1, площею
2,8 кв.м. (далі договір іпотеки). ( т.1 а.с.
160- 165)

В забезпечення виконання ТОВ
«Профілакторій» обов'язків по Договору
купівлі-продажу цінних паперів від
22.06.2011 року за №11-Б-325/Д-1 та на виконання
Договору послуги з надання поруки від
№ У-А-Пр-001/08-11 від 17.08.2011 р., укладеного
між ТОВ «Профілакторій» та ТОВ
«Алгоритм», між ТОВ «Алгоритм» як
поручителем та ТОВ «Інновіда-Україна»
(кредитор) був укладений договір поруки
від 17.08.2011 року № ПР-ИУ-А-П-001/07-11. ( т.1 а.с.
166- 169)

У січні 2012 року ТОВ «Алгоритм» виконало
за боржника - ТОВ «Профілакторій» умови
Договору купівлі-продажу цінних
паперів від 22.06.2011 року за №11-Б-325/Д-1, а
саме: сплачено грошові кошти у розмірі
13115000, 00 грн. на користь ТОВ
«Інновіда-Україна», що підтверджується
платіжними дорученнями - № СО111L142J від
11.01.2012 року на суму 7105000,00грн.; № С0111L193W
від 11.01.2012 року на суму 3618240,00 грн.; №
С0111L1A6Z від 11.01.2012 року на суму 2363170,16 грн.;
№ 339 від 13.01.2012 року на суму 28589,84 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 512
Цивільного кодексу України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок: виконання обов'язку
боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем).

Таким чином, з дати виконання ТОВ
«Алгоритм» обов'язків ТОВ
«Профілакторій» за договором
купівлі-продажу цінних паперів від
22.06.2011 року за №11-Б-325/Д-1 до позивача
перейшли всі права кредитора щодо
обов'язку боржника за основним
договором, в тому числі й ті, що
забезпечували його виконання за
договором іпотеки.(т.1 а.с.161- 165)

Згідно з ч.1 статті 516 Цивільного
кодексу України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 24
Закону України «Про іпотеку»
відступлення прав за іпотечним
договором здійснюється без
необхідності отримання згоди
іпотекодавця, якщо інше не встановлено
іпотечним договором, і за умови, що
одночасно здійснюється відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.
Якщо не буде доведено інше,
відступлення прав за іпотечним
договором свідчить про відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.

18 січня 2012 року був укладений договір
про внесення змін до договору іпотеки
від 01.09.2011 року, посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_2, реєстровий № 26,
був підписаний також іпотекодавцем -
ТОВ «Профілакторій», згідно з яким
сторони домовилися, зокрема, передати
новому кредитору - ТОВ «Алгоритм» усі
права та обов'язки первісного
кредитора як іпотекодержателя за
договором іпотеки.

Станом на 29.01.2012 р. заборгованість ТОВ
«Профілакторій» перед позивачем
погашена не була, що підтверджується
даними бухгалтерського обліку.

30 січня 2012 року по акту
приймання-передачі іпотекодавець ТОВ
«Профілакторій», передав предмет
іпотеки, а саме: будівлю профілакторію
А-3, площею 3097,0 кв.м., трансформаторну
підстанцію Б-1 площею 40,7 кв.м., сарай з
овочесховищем В-1, площею 177. З кв.м.,
убиральню Г-1, площею 2,8 кв. м. ТОВ
«Алгоритм» для продажу від імені ТОВ
«Алгоритм». 3азначені об'єкти
нерухомого майна були оприбутковані
ТОВ «Алгоритм» на позабалансовому
рахунку 024.

Таким чином, фінансова операція з
отримання позивачем у ТОВ
«Динеро-капітал» грошових коштів у
розмірі 13 086 410,16 грн за договором
фінансового кредиту №ФК/06/10-01 від 21
червня 2010 року спричинила зміни у
складі матеріальних активів та
зобов'язань позивача.

Сплата позивачем відсотків за
договором фінансового кредиту
№ФК/06/10-01 від 21 червня 2010 року
підтверджується платіжними
дорученнями, наявними в матеріалах
справи. ( т.2 а.с.12- 28)

В подальшому, ТОВ «Профілакторій»
(власник) та ТОВ «Алгоритм»
(іпотекодержатель) реалізували предмет
іпотеки - будівлю за Договором
купівлі-продажу від 30.01.2012 року ТОВ
«Декуріон» (Покупець) ( т.1 а.с.153- 159), а
Покупець на виконання п. 3.1.
зазначеного Договору сплатив
позивачу 13 118 000,00 грн., в т.ч. ПДВ -
2186333,33грн. На вказану суму позивачем
Покупцю виписана податкова накладна,
яка включена в Декларацію з ПДВ за
січень 2012 року та внесена до Реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних. ( т.1 а.с.145- 152)

В ході розгляду даної справи судом
встановлено, що укладені між позивачем
та його контрагентами угоди не
віднесені законом до нікчемних, також
відсутні судові рішення про визнання
їх недійсними. Іншого відповідачем не
доведено, тоді як, відповідно до ч.2 ст.71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається саме на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Погоджуючись з висновком суду першої
інстанції, колегія суддів зазначає, що
відповідно до пунктом 44.1 ст. 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Порядок ведення бухгалтерського
обліку та звітності для суб'єктів
господарювання регламентований
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Згідно з ч.2 ст.3 зазначеного Закону
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Статтею 6 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
державне регулювання бухгалтерського
обліку та фінансової звітності в
Україні здійснюється з метою:
створення єдиних правил ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності, які є
обов'язковими для всіх підприємств та
гарантують і захищають інтереси
користувачів; удосконалення
бухгалтерського обліку та фінансової
звітності.

Регулювання питань методології
бухгалтерського обліку та фінансової
звітності здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики, який затверджує
національні положення (стандарти)
бухгалтерського обліку, інші
нормативно-правові акти щодо ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88 (далі за текстом -
Положення №88), відповідно до якого
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлені
вимоги до первинних документів,
відповідно до яких підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарських операцій,
а якщо це не можливо - безпосередньо
після її закінчення. Такі первинні
документи повинні мати обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Порядок визначення доходів та їх склад
визначено приписами статті 135
Податкового кодексу України.
Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового
кодексу України, доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються
відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за
винятком доходів, визначених у пункті
135.3 цієї статті та у статті 136 цього
Кодексу.

Згідно з пп.135.4.1 п.135.4 ст.135 Податкового
кодексу України, дохід від операційної
діяльності визнається в розмірі
договірної (контрактної) вартості, але
не менше ніж сума компенсації, отримана
в будь-якій формі, в тому числі при
зменшенні зобов'язань, та включає,
зокрема, дохід від реалізації товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, у тому
числі винагороди комісіонера
(повіреного, агента тощо); особливості
визначення доходів від реалізації
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг для окремих категорій платників
податків або доходів від окремих
операцій встановлюються положеннями
цього розділу.

Пунктом 135.2 ст.135 Податкового кодексу
України встановлено, що доходи
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Питання віднесення витрат до витрат,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, склад витрат та
порядок їх визнання визначено
ст.ст.138-148 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати операційної
діяльності включають, зокрема,
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пунктом 138.4 ст.138 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, які
формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, крім нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пунктом же 138.10 статті 138.10 ПКУ
встановлено перелік витрат, які
включаються до складу інших витрат.

Так, згідно пп.138.10.5.п.138.10 статті 138 ПКУ
до складу інших витрат включаються
фінансові витрати, до яких належать
витрати на нарахування процентів (за
користування кредитами та позиками, за
випущеними облігаціями та фінансовою
орендою) та інші витрати підприємства в
межах норм, встановлених цим Кодексом,
пов'язані із запозиченнями (крім
фінансових витрат, які включені до
собівартості кваліфікаційних активів
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку);

Пунктом 141.1.статті 141 ПКУ передбачене,
що до складу витрат включаються
будь-які витрати, пов'язані з
нарахуванням процентів за борговими
зобов'язаннями (в тому числі за
будь-якими кредитами, позиками,
депозитами, крім фінансових витрат,
включених до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку) протягом звітного періоду, якщо
такі нарахування здійснюються у
зв'язку з провадженням господарської
діяльності платника податку.

Як визначено пунктом 198.1. ст.198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Положеннями п. 198.2. ст.198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому за правилами п.198.3. ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається, виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено п. 201.6. ст. 201 ПК України
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено,
що податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що копії долучених до
матеріалів справи первинних і
розрахункових документів відповідають
вимогам, встановленим ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», ст.44
Податкового кодексу України та п.2.4
Положення №88, для первинних
документів, мають реальну юридичну
силу і доказовість, містять визначені
законом реквізити, виписані за
визначеною законом подією, складені
суб'єктами господарювання,
зареєстрованими у визначеному законом
порядку.

Отже, позивачем дотримано вимоги
чинного податкового законодавства
України.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта щодо відсутності у
позивача при укладанні господарських
договорів з ТОВ «Компанія «Опціон»,
ТОВ «Флавія», ТОВ «Компресорна
техніка», ТОВ «Ковельська кузня», ТОВ
«Профілакторій», ТОВ «Динеро-капітал»
розумної, економічно обґрунтованої
ділової мети на отримання прибутку, а
спрямований винятково на зменшення
бази оподаткування.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що угоди, укладені
між позивачем та його контрагентом, є
чинними та не визнаними у
встановленому порядку недійсними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, податковим органом в ході
перевірки не встановлено порушень
саме в діях позивача при формуванні
витрат в деклараціях з податку на
прибуток за відсутності первинних
документів та відображення в
податкових деклараціях з ПДВ сум
податкового кредиту без наявності
податкових накладних. Також, не було
встановлено розбіжностей між
задекларованими сумами податкових
зобов'язань та податкового кредиту у
поданій за цей період контрагентами
позивача податковій звітності з ПДВ
відповідно до розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів.

Як передбачено ст.ст. 61 - 62 ПК України,
одним зі способів здійснення
податкового контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, є проведення перевірок
( зустрічних звірок ) платників
податків відповідно до вимог
Податкового кодексу України.

Порядок оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затверджений
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 р. № 984,
відповідно до пункту 5 якого у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним фактом порушення, акт
документальної перевірки повинен
містити чітко викладений зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів.

Але, в акті перевірки позивача
податковим органом не зазначено
первинні або інші документи
бухгалтерського та податкового обліку
позивача, саме при дослідженні яких
відповідачем виявлені факти порушення
позивачем норм податкового, валютного
та іншого законодавства.

Натомість, дослідженням матеріалів
справи встановлено, що позивач та його
контрагенти належним чином оформили
договірні правовідносини та на
виконання вимог податкового
законодавства оформили первинні
документи бухгалтерської та
податкової звітності.

Первинні документи, надані позивачем в
обґрунтування правомірності
формування податкового кредиту та
віднесення до витрат по
взаємовідносинам з контрагентами, за
своєю формою та змістом відповідають
вимогам чинного законодавства.

Необхідною умовою для включення
понесених витрат на придбання товарів
(робіт, послуг) до складу витрат та
податкового кредиту є наявність
зв'язку товарів (робіт, послуг) з
господарською діяльністю
підприємства.

Між тим, в акті перевірки податковим
органом не наведено доказів, які б
свідчили про відсутність реальних
господарських операцій за договорами,
проведення позивачем збиткових
операцій, а отже наявності попередньої
змови та взаємоузгоджених зловмисних
дій між позивачем та його
контрагентами, спрямованих на ухилення
від сплати податків. Адже, додані до
матеріалів справи копії первинних
документів свідчать, що придбання
позивачем товару безпосередньо
пов'язано з господарською діяльністю
підприємства, що направлена на
отримання доходу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог є законним та
обґрунтованим, а тому не вбачає підстав
для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року прийнята у відповідності до норм
чинного матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд справи відбувся за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1,
200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року по справі № 820/11389/14 залишити без
змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С.
Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний ухвали виготовлений та
підписаний 17 листопада 2014 року.