Справа № 2а-0870/9104/11
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
Київ К/800/51339/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Електрометалургійний
завод "Дніпроспецсталь ім. А.М.
Кузьміна" до Запорізького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення,
за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна" на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2013 року,

встановив:

У жовтні 2011 року ПАТ
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна"
пред'явив позов до Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
неправомірним та скасування рішення
від 05.10.2011 р. № 2.

Позов обґрунтував тим, що відповідачем
безпідставно зроблено висновок про
нецільове використання коштів Фонду та
прийнято оскаржуване рішення про їх
повернення із застосуванням
фінансових санкцій, оскільки кошти
Фонду були витрачені на заплановані
цілі, а саме - на виплату заробітної
плати працівникам
санаторію-профілакторію в межах
погодженого Фондом кошторису,
відповідно до штатного розкладу за
відпрацьований час, згідно з табелями
обліку робочого часу, що підтверджено
первинними документами
бухгалтерського обліку. Зазначив
також, що до компетенції Фонду входить
перевірка дотримання вимог
законодавства щодо використання
коштів Фонду, а не правомірність
застосування страхувальником норм
трудового законодавства.

Запорізький окружний адміністративний
суд постановою від 16 січня 2012 року
позов задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд постановою від 24
вересня 2013 року скасував постанову
суду першої інстанції та ухвалив нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ПАТ
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна",
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалене ним рішення
та залишити в силі постанову суду
першої інстанції. Скаргу обґрунтовує
доводами, аналогічними викладеним у
позовній заяві.

В запереченні на касаційну скаргу
Запорізьке обласне відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності просить
залишити постанову суду апеляційної
інстанції без змін, вказуючи на її
законність і обґрунтованість.

Справа розглядається в порядку
письмового провадження за наявними
матеріалами, оскільки особи, які беруть
участь у справі, в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що за результатами
планової перевірки цільового
використання коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності у Відокремленому
структурному підрозділі
"Санаторій-профілакторій ПАТ
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна" (далі
- санаторій-профілакторій) за період з
01.01.2011 р. по 30.06.2011 р. відповідачем
складено акт від 30.09.2011 р.

Перевіркою правильності оплати праці
за рахунок коштів Фонду встановлено, що
працівники санаторію-профілакторію
працюють тільки в період заїздів, в
табелі обліку робочого часу зазначено
понаднормовані години, які сплачені за
рахунок коштів Фонду. У зв'язку з цим
відповідачем зроблено висновок про
порушення позивачем статей 47, 48 Закону
України від 18.01.2001 р. № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі - Закон № 2240) та статей
50, 52 Кодексу законів про працю України
(далі - КЗпП), оскільки тривалість
робочого часу за обліковий період
перевищує нормальне число робочих
годин незалежно від порядку і правил
чередування робочих і вихідних днів,
тривалість щоденної роботи, її початку
та закінчення, а також порушення абзацу
2 пункту 2.5 Порядку часткового
фінансування
санаторіїв-профілакторіїв за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
25.02.2009 р. № 16 (далі - Порядок часткового
фінансування
санаторіїв-профілакторіїв), а саме:
норма перерви між заїздами перевищує
дводенну, у зв'язку з чим надлишково
нараховано заробітну плату за рахунок
коштів Фонду.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято рішення від
05.10.2011 р. № 2 про повернення коштів
Фонду, використаних неправомірно (не за
цільовим призначенням), у сумі 25 581,24
грн та застосування фінансових санкцій
у вигляді штрафу в розмірі 50% від суми
неправомірно витрачених страхових
коштів - 12790,62 грн.

За змістом пункту 6 статті 34, статей 47 і
48 Закону № 2240 одним із видів
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, що надаються за
рахунок коштів загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, є забезпечення
оздоровчих заходів, в тому числі
часткове фінансування
санаторіїв-профілакторіїв з метою
надання послуг, пов'язаних із
санаторно-курортним лікуванням та
оздоровленням застрахованих осіб та
членів їх сімей.

Відповідно до пункту 1.4 Порядку
часткового фінансування
санаторіїв-профілакторіїв (тут і далі в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) за рахунок
коштів Фонду передбачаються витрати
(часткове фінансування) на харчування,
лікування, культобслуговування,
проведення медичних консультацій
спеціалістами, оплату праці та
підвищення кваліфікації медичних
працівників
санаторіїв-профілакторіїв, які
утримуються за рахунок коштів Фонду,
оплату послуг та інших видатків.

Згідно з частиною першою статті 9
Закону № 2240 здійснення контролю за
використанням цих коштів покладено на
Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

Постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 22.12.2010 р. № 30
затверджено Порядок проведення
перевірок отримувачів коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності цільового
призначення, оформлення, реалізації та
оскарження їх результатів.

Згідно з абзацом п'ятим розділу ІІ
вказаного Порядку перевірка є формою
документального і фактичного контролю
діяльності отримувача страхових
коштів у частині дотримання ним вимог
законодавства щодо використання
коштів Фонду цільового призначення,
достовірності ведення бухгалтерського
обліку та звітності по цих коштах,
дотримання посадовими особами
отримувача страхових коштів вимог
нормативно-правових актів.

Пунктами 2.3 і 2.5 Порядку часткового
фінансування
санаторіїв-профілакторіїв
передбачено, що
санаторій-профілакторій може
функціонувати як заклад стаціонарного,
амбулаторного (з харчуванням або без
харчування) та змішаного типу із
стаціонарною і амбулаторною формами
обслуговування з безперервним або
сезонним графіком роботи. Термін
санаторно-курортного лікування хворих
у санаторії-профілакторії становить 18,
21 або 24 дні. Між заїздами
встановлюється перерва до 2 днів для
проведення санітарної обробки
приміщень санаторію-профілакторію.

Часткове фінансування
санаторію-профілакторію за рахунок
коштів Фонду здійснюється відповідно
до кошторису санаторію-профілакторію,
який затверджується власником та
погоджується виконавчою дирекцією
відділення Фонду (пункт 3.1 Порядку
часткового фінансування
санаторіїв-профілакторіїв).

В силу пункту 3.2.2 Порядку часткового
фінансування
санаторіїв-профілакторіїв фонд оплати
праці працівників
санаторію-профілакторію, що
утримуються за рахунок коштів Фонду, є
однією зі складових кошторису. При
обчисленні заробітної плати
працівників санаторіїв-профілакторіїв
застосовуються умови оплати праці
працівників закладів охорони здоров'я
та установ соціального захисту
населення.

Як встановлено судами, штатний розпис
працівників санаторію-профілакторію,
який фінансується за рахунок коштів
Фонду, складено відповідно до Умов
оплати праці працівників закладів
охорони здоров'я та установ
соціального захисту населення,
затверджених наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
та Міністерства охорони здоров'я
України від 05.10.2005 р. № 308/519, та
погоджено з Виконавчою дирекцією
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасовою втратою працездатності.

Разом з тим, графік роботи
санаторію-профілакторію, затверджений
розпорядженням головного лікаря від
20.12.2010 р. № 127, передбачав перерви між
заїздами у період з 01.01.2011 р. по 30.06.2011 р.
до 11 днів.

При цьому заробітну плату своїм
працівникам при неповному робочому
місяці позивач виплатив за рахунок
коштів Фонду, збалансувавши місячну
норму робочого часу на періоди заїздів
шляхом запровадження підсумованого
обліку робочого часу до кінця 2011 року з
обліковим періодом за календарний
місяць (розпорядження головного лікаря
від 14.01.2011 р. № 14а).

Відповідно до статті 61 КЗпП на
безперервно діючих підприємствах, в
установах, організаціях, а також в
окремих виробництвах, цехах, дільницях,
відділеннях і на деяких видах робіт, де
за умовами виробництва (роботи) не може
бути додержана встановлена для даної
категорії працівників щоденна або
щотижнева тривалість робочого часу,
допускається за погодженням з виборним
органом первинної профспілкової
організації (профспілковим
представником) підприємства, установи,
організації запровадження
підсумованого обліку робочого часу з
тим, щоб тривалість робочого часу за
обліковий період не перевищувала
нормального числа робочих годин
(статті 50 і 51).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
безпідставно виходив з того, що оплата
праці працівників
санаторію-профілакторію при
підсумованому обліку робочого часу
була здійснена згідно з вимогами
чинного законодавства України,
оскільки судом не встановлено і
матеріалами справи не підтверджується
погодження з профспілковим органом
підприємства чи запровадження в
колективному договорі таких умов
праці.

У зв'язку з цим правильним є висновок
апеляційного суду про те, що ущільнення
позивачем роботи працівників
санаторію-профілакторію на період
заїздів фактично призвело до
неправомірної оплати за рахунок коштів
Фонду перерв між заїздами, що
перевищували 2 дні.

За наведених обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для скасування
оскарженого рішення від 05.10.2011 р. № 2 про
повернення коштів Фонду та
застосування до позивача фінансових
санкцій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції і не дають
підстав вважати, що судове рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна"
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.