Справа № 686/12651/14-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Полотнянко Ю.П.

судді: Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 16 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов"язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області з позовом до управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 16 липня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції - зміні, виходячи
з наступного.

Як свідчать обставини справи, позивач
перебуває на обліку в УПФ України в
м.Хмельницькому та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з 07 квітня 2011 року.

03.06.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою щодо проведення
перерахунку пенсії з урахуванням у
складі заробітної плати сум
матеріальних допомог на оздоровлення,
матеріальних допомог для вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку. Проте, пенсійний орган своїм
листом від 03.06.2014 року №284/Г-12 відмовив у
задоволені такого прохання.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір,
дійшов висновку, що відповідач,
відмовивши у здійсненні такого
перерахунку, діяв протиправно та
всупереч вимогам діючого
законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступні обставини.

Статтею 1 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 вказаного Закону, визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державного службовця складається із
посадового окладу, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80% від сум їх
заробітної плати на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (ч. 2 ст. 37
цього Закону).

Частиною першою ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Слід відмітити і те, що рішення суду
першої інстанції відповідає правовій
позиції Верховного Суду України,
висловленій у справах цієї категорії,
зокрема у постановах Верховного Суду
України від 20 лютого 2012 року та від 28
травня 2013 року, а також судових
рішеннях Вищого адміністративного
суду України від 23 січня 2014 року (справа
№ К/9991/29282/12) від 13 лютого 2014 року (справа
№ К/800/24905/13; К/80022561/13) та від 03 квітня 2014
року (справа № К/800/55540/13).

Проте, судова колегія вважає
безпідставним висновок суду першої
інстанції щодо зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу», згідно
якої перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії, з огляду на те, що
позивач не є працюючим державним
службовцем.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для перерахунку пенсії
позивача.

При цьому, апеляційна інстанція не може
погодитися з висновками суду щодо
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії з 03
червня 2014 року.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

У зв`язку зі зверненням позивача до
суду 19 червня 2014 року, колегія суддів
вважає за необхідне позовні вимоги
позивача за період з 07.04.2011 року по
18.12.2013 року, залишити без розгляду.

Відповідно до статті 99 КАС України,
права позивача на перерахунок та
виплату пенсії підлягають захисту з
19.12.2013 року, оскільки позов подано до
суду 19.06.2014 року.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 201 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для зміни
постанови або ухвали суду першої
інстанції, зокрема є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Таким чином, позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, ухвалене судом
рішення першої інстанції про
задоволення позовних вимог є
правильним. Проте, неправильною є
позиція суду першої інстанції щодо
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1
Закону України «Про державну службу»,
яка у свою чергу не призвела до
невірного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення, однак, є підставою для його
зміни.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому задовольнити
частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 16 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов"язання вчинити
певні дії, - змінити виклавши третій
абзац резолютивної частини в наступній
редакції.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Хмельницькому
здійснити перерахунок ОСОБА_2 пенсії
державного службовця за період з 19.12.2013
року з урахуванням сум матеріальних
допомог на оздоровлення, матеріальних
допомог для вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації заробітної плати та
компенсацію за невикористану
відпустку, згідно довідки 02-13-655 від 14
травня 2014 року.

В решті постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 16 липня 2014 року - залишити
без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.