Справа № 826/18283/13-а
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

21 листопада 2014 року м.
Київ № 826/18283/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження заяву Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Іванівського
міжрайонного управління юстиції
Київської області Ковальової Аліни
Олексіївни про роз'яснення судового
рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2доДержавного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Іванівського
міжрайонного управління юстиції
Київської області Ковальової Аліни
Олексіївни,третя особа без самостійних
вимог: ОСОБА_3провизнання протиправним
та скасування рішення №7058559 від 22.10.2013
року та зобов'язання вчинити певні дії,
-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Іванівського міжрайонного управління
юстиції Київської області Ковальової
А.О. (далі по тексту - відповідач,
Держреєстратор) з вимогами про:

- визнання протиправним та скасування
рішення Держреєстратора про відмову
ОСОБА_2 у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №7058559 від 22.10.2013 року;

- зобов'язання Держреєстратора вчинити
дії щодо реєстрації за ОСОБА_2 права
власності на квартиру АДРЕСА_1.

За наслідками розгляду справи по суті
заявлених позивачем вимог Окружним
адміністративним судом міста Києва 13
січня 2014 року винесено постанову, якою
визнано протиправним та скасовано
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Іванівського міжрайонного управління
юстиції Київської області Ковальової
Аліни Олексіївни про відмову ОСОБА_2 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №7058559 від 22.10.2013 року та
зобов'язано Реєстраційну службу
Іванівського міжрайонного управління
юстиції Київської області вчинити дії
щодо реєстрації за ОСОБА_2 права
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вказана постанова суду скасована
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року та відмовлено ОСОБА_2 у
задоволені позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24 липня 2014 року постанова
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року скасована, а постанова Окружним
адміністративним судом міста Києва від
13 січня 2014 року залишена в силі.

22 серпня 2014 року у даній справі видано
виконавчий лист.

23 жовтня 2014 року відповідачем через
канцелярію подано заяву про
роз'яснення постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 січня 2014 року в адміністративній
справі №826/18283/14, в якій Держреєстратор
посилаючись на неможливість виконання
постанови суду з огляду на не
встановлення судом процедури переходу
права власності між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і
не зазначено де має зберігатись
оригінал свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 06.10.2010 року,
видане на ім'я ОСОБА_3 Також відповідач
зазначає про невизначеність у питанні
щодо документу, який має бути виданий
за результатами реєстрації: свідоцтво
або витяг з Державного реєстру прав про
зареєстровані права. У зв'язку з
наведеним відповідач просить суд на
підставі ст.170 КАС України роз'яснити
процедуру переходу права власності від
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1
при наявній активній забороні на
відчуження нерухомого майна та іпотеці
на весь будинок за адресою АДРЕСА_1; де
повинен зберігатися оригінал
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 06.10.2010 року видане на
ім'я ОСОБА_3; який саме документ повинна
видати реєстраційна служба
Іванківського міжрайонного управління
юстиції.

В судове засідання учасники процесу,
повідомлені про розгляд питання щодо
роз'яснення судового рішення у
відповідності до ст.35 КАС України, не
з'явились, що в силу положень ч.3 ст.170
КАС України не перешкоджає розгляду
судом вказаного питання.

Ознайомившись з письмово викладеними
доводами відповідача та з письмовими
поясненнями представника позивача,
виходячи з меж заявленого клопотання,
системного аналізу положень чинного
законодавства України і матеріалів
справи, Окружний адміністративний суд
міста Києва приходить до наступних
висновків.

Відповідно до змісту ст.163 КАС України
постанова складається, зокрема, з
мотивувальної частини із зазначенням:
встановлених судом обставин із
посиланням на докази, а також мотивів
неврахування окремих доказів; мотивів,
з яких суд виходив при прийнятті
постанови, і положення закону, яким він
керувався, та резолютивної частини.

Положеннями статті 170 КАС України
передбачено: якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Вказана норма процесуального права
передбачає можливість роз'яснення
судом ухваленого ним рішення з метою
усунення такого недоліку, як
незрозумілість судового рішення
(наприклад, можливість неоднакового
тлумачення висновків суду), що
перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є
оцінним поняттям, а доцільність
роз'яснення судового рішення
приймається за розсудом суду, який має
відштовхуватись від раціональних
критеріїв (здоровий глузд,
зрозумілість для звичайної розумної
людини без юридичної освіти).

Виходячи з системного тлумачення
положень статті 170 Кодексу
адміністративного судочинства
України, роз'яснено може бути постанову
чи ухвалу суду у разі, якщо без такого
роз'яснення її важко виконати, оскільки
високою є ймовірність неправильного
виконання внаслідок неясності
резолютивної частини рішення. Тому,
механізм, визначений цією статтею, не
може використовуватися, якщо будь-яка
із осіб, які беруть участь у справі, не
розуміє, наприклад, мотивації судового
рішення. У разі незгоди з мотивацією
судового рішення та в разі наявності
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства України
права, особи, які беруть участь у
справі, можуть оскаржити це судове
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
скориставшись своїм правом на
оскарження рішення суду першої
інстанції відповідач в апеляційній
скарзі приводив аналогічні доводи щодо
не встановлення судом процедури
переходу права власності між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 і зазначав про наявність
заборони на відчуження об'єкта
нерухомого майна та перебування
будинок за адресою АДРЕСА_1 в іпотеці.
Водночас, під час розгляду справи
предметом дослідження було питання
щодо наявності (відсутності) підстав
для реєстрації права власності на
квартиру АДРЕСА_1, а не об'єкт
незавершеного будівництва і земельної
ділянки для розміщення основних,
підсобних та допоміжних будівель і
споруд за адресою: АДРЕСА_1, що були в 2009
році об'єктом обтяження в іпотечному
договорі.

Щодо питань про місце зберігання
оригіналу свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 06.10.2010
року видане на ім'я ОСОБА_3 та
визначення документу, який повинна
видати реєстраційна служба
Іванківського міжрайонного управління
юстиції суд вважає за доцільне
зазначити, що вирішення даних питань
віднесено до компетенції відповідача,
а суд не може підміняти собою
компетентні державні органи,
уповноважені на прийняття
відповідного рішення та давати
вказівки, які б свідчили про вирішення
питань, які належать до компетенції
такого суб'єкта владних повноважень.

Приймаючи рішення або вчинюючи дію,
суб'єкт владних повноважень
зобов'язаний діяти добросовісно, з
щирим наміром щодо реалізації владних
повноважень та досягнення поставлених
цілей і справедливих результатів,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія).

З урахуванням раціональності
вищезазначених критеріїв доцільності
роз'яснення судового рішення та
враховуючи вказані обставини, а також
беручи до уваги, що подана відповідачем
заява «про роз'яснення постанови»
фактично не містить посилань на
незрозумілість рішення, суд дійшов
висновку, що заява Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Держреєстратора Ковальової А.О. про
роз'яснення постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13.01.2014 року не підлягає задоволенню. При
цьому, суд вважає ухвалене рішення
зрозумілим та таким, що не потребує
додаткового тлумачення.

Керуючись ст.ст.160, 165, 170 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Державному реєстратору прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Іванівського міжрайонного управління
юстиції Київської області Ковальовій
Аліні Олексіївні у роз'ясненні
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 січня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 та
набирає законної сили в порядку та
строки, передбачені статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя: Н.А. Добрівська