Справа № 2а-1061/12/1470
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
2а-1061/12/1470

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Малих О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з неприбуттям учасників
процесу в судове засідання справа
розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва, треті особи:
фізичні особи - підприємці ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
про скасування податкових
повідомлень-рішень, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2012 року фізична
особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_2
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції (далі ДПІ) у Ленінському
районі м. Миколаєва, треті особи ФОП
ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП
ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8 про (з
урахуванням уточнених позовних вимог)
скасування податкових
повідомлень-рішень від 01 грудня 2011
року:

· №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб (далі ПДФО) на 97 352
грн.;

· №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість (далі ПДВ) на 147 071,81 грн.
та нараховані штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 36 767,95 грн., всього на
суму 183 839,76 грн.;

· №, яким позивачу зменшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: "надходження від сплати збору
за забруднення навколишнього
природного середовища фізичними
особами" на 1 696,14 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказував, що оскаржені
повідомлення-рішення суперечать
законодавству та є таким, що підлягають
скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у
письмових запереченнях проти позову
зазначив, що податкові
повідомлення-рішення є законними і
скасуванню не підлягають. Представник
позивача надав клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Треті особи у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлені
належним чином.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до ст. 128 КАС
України.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року позов задоволений повністю.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва № від 01 грудня
2011 року на суму 97 352 грн.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва № від 01 грудня
2011 року на суму 183 839,76 грн.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва № від 01 грудня
2011 року на суму 1 696,14 грн.

В апеляційній скарзі ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва ставиться питання
про скасування судового рішення в
зв'язку з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також у зв'язку
з тим, що висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

У період з 20 жовтня 2011 року по 02
листопада 2011 року ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва Миколаївської
області ДПС проведено документальну
планову виїзну перевірку з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства ФОП
ОСОБА_2 за період з 01 липня 2008 року по 31
грудня 2010 року.

За результатами перевірки було
складено акт № 2954/17100- від 14
листопада 2011 року, у якому, зокрема,
встановлено порушення платником
податків вимог:

· ч. 1, 2 ст. 13 Розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року №13-92 "Про прибутковий
податок з громадян", п. 22.10 ст. 22, п. 7.1 ст. 7
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб", що призвело до
заниження оподаткованого доходу, та як
наслідок, занижено податкове
зобов'язання по ПДФО у перевіряємому
періоді на 132 449,10 грн.;

· абз.3 п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7, абз.1 п.п.7.4.5
п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", в результаті чого
занижено ПДВ в періоді, що перевірявся,
на загальну суму 192 970,81 грн.;

· п.6 ст. 128 ГК України, в результаті
чого на ФОП ОСОБА_2 складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії КН №906323 від 14 листопада 2011 року
та прийняті спірні податкові
повідомлення-рішення.

Вирішуючи справу суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач не довів
суду законність та обґрунтованість
прийнятих рішень, а висновки експерта
не були оскаржені. Натомість позивачем
надано суду та експерту достатні
докази на підтвердження своїх позовних
вимог, таким чином позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72, 81 КАС України, ст. 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", ст. 9
Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність", ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", ст. ст. 7, 22,
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб".

В апеляційній скарзі ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва вказується, що суд
першої інстанції при вирішенні даної
справи в порушення ст. 86 КАС України
обмежився дослідженням доказів
позивача не надавши належної оцінки
доказам відповідача.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

ФОП ОСОБА_2 за період з 01 липня 2008 року
по 30 червня 2009 року була платником
єдиного податку, з 01 липня 2009 року по 31
грудня 2010 року - на загальний системі
оподаткування. Основні види
діяльності: діяльність автомобільного
вантажного транспорту, організація
перевезення вантажів.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для винесення відповідачем
спірних повідомлень-рішень став
висновок ДПІ у Ленінському районі м.
Миколаєва.

Враховуючи наявність розбіжностей у
позиціях сторін щодо правомірного
віднесення позивачем до складу
податкового кредиту витрат, позивачем
16 липня 2013 року надано клопотання про
призначення експертизи по справі.

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року судом, за клопотанням позивача,
призначено по справі судово-економічну
експертизу, в якій на вирішення
експерту були поставлені наступні
питання:

· чи підтверджено документально
висновок акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м. Миколаєва від 14
листопада 2011 року №2954/17100- в
частині: "Про результати
документальної планової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_2 за період з 01
липня 2008 року по 31 грудня 2010 року" та
листі про результати розгляду
Заперечення ФОП ОСОБА_2 до акту
перевірки (Вих. №12344/10-131 від 28 листопада
2011 року) завищення витрат,
безпосередньо пов'язаних з одержанням
доходу за період з 01 липня 2009 року по 31
грудня 2010 року на суму 649 007,85 грн.;

· чи можливо було отримати ФОП
ОСОБА_2 з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2010
року задекларованого валового доходу
без придбання та використовування
дизельного пального на суму 649 007,85
грн.;

· чи відповідають визначені та
задекларовані витрати ФОП ОСОБА_2 за
період з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2010
року наданим первинним документам та
вимогам податкового законодавству
України (т. 16 а.с. 126 - 127).

Відповідно до Висновку експерта №1668-1670
від 30 квітня 2014 року, проведеними
дослідженнями наданих матеріалів
справи встановлено, що висновки акту
ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва
від 14 листопада 2011 року №2954/17100-
про завищення витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходу за
період з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2010
року на суму 649 007,85 грн. нормативно та
документально не підтверджуються (т. 16
а.с. 146 - 155).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що згідно наданих для
дослідження копій декларацій доходах
за період 2009 року - 2010 рік, ФОП ОСОБА_2
задекларовано суму отриманого
валового доходу за 2009 року у розмірі 553
595 грн., за 2010 рік в розмірі 1 223 917,12 грн.
при цьому безпосередньо пов'язані з
отриманням доходу: за 2009 рік в розмірі
547 471 грн., за 2010 рік 1 211 177,16 грн.

ФОП ОСОБА_2 веде облік у книги обліку
доходів та витрат (форма 10).

Судово-економічною експертизою
встановлено, що вказані в декларації
відомості про розміри отриманого
валового доходу та пов'язаних з ними
витрат, відповідають даним графи 3 та
графи 6 книги обліку доходів і витрат
ФОП ОСОБА_9 за 2010 рік; в період з 01 липня
2009 року по 31 грудня 2010 року платником
податків придбанийо дизельне паливо в
загальній кількості 209 366,25 л. на
загальну суму без ПДВ 1 076 296,65 грн., що
підтверджується відомістю придбання
дизельного палива за липень 2009 року -
грудень 2010 року ФОП ОСОБА_9 і яка
віднесена до складу валових витрат
платника податку за вказаний період.

Основними постачальниками (продавцями)
дизельного палива ФОП ОСОБА_9 за
вказаний період є ТОВ "Ранг", ТОВ
"Компанія ТРІАДІС", ПП "Кряж", ОІІ
"Лукойл-Україна", ТОВ "Тес-ЮГ". Згідно
виписок банку оплата за дизельне
паливо контрагентам проведена в
безготівковій формі в загальній сумі 961
455,50 грн. з ПДВ.

В процесі дослідження шляхових листів
вантажного автомобіля ФОП ОСОБА_2,
фіксуючих господарські операції по
здійсненню фінансово-господарської
діяльності автомобільного вантажного
транспорту (вантажоперевезення
власним транспортом) ФОП ОСОБА_9 (код
КВЕД 60.24.0) було встановлено, що за
період з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2010
року для проведення вантажоперевезень
використано 56 290 л. дизельного палива
при автопробігу в 134 747 км.

Враховуючи, що подорожній лист є
первинним документом, то на підставі
проведеного експертом дослідження
використання дизельного палива для
здійснення вантажоперевезень ФОП
ОСОБА_9 за період з липня 2009 року по
грудень 2010 року в кількості 56 290 л. є
документально обґрунтованими.

Таким чином, судово-економічною
експертизою не підтверджені висновки
ДПІ щодо використання ФОП ОСОБА_9 за
даними подорожніх листів за вказаний
період дизельного палива в кількості 37
463,9 л. (згідно акта перевірки
№2954/17100- від 14 листопада 2011 року та
апеляційної скарги) або 46 326,65 л.
(відповідь на заперечення №12344/10-131 від
28 листопада 2011 року).

Крім цього, придбане ФОП ОСОБА_9
дизельне паливо в кількості 153 076,25 л. (209
366,25 л. - 56 290 л. = 153 076,25 л.) за даними
реєстру використання дизельного
палива на експедиційне авто ФОП ОСОБА_9
за період липень 2009 року - грудень 2010
року було використано платником
податків на організацію перевезень
вантажів (експедирування) (код КВЕД
63.40.0), однак перевіряючими в акті
перевірки від 14 листопада 2011 року
№2954/17100- і у відповіді на
заперечення ДПІ в Ленінському районі м
Миколаєва від 28 листопада 2011 року
№12344/10-131 витрати на його придбання
виключені з валових витрат за
перевіряємий період в загальній сумі 649
007, 85 грн.

Для документального обґрунтування
використання ОСОБА_9 зазначеної
кількості дизельного палив 153 076,25 л. за
період липень 2009 року - грудень 2010 року
були враховані дані
договорів-рахунків, актів виконаних
робіт, ТТН та податкових накладних.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність" за договором транспортного
експедирування експедитор може
організувати перевезення за одним
товарно-транспортним документом
вантажів кількох різних клієнтів, які
прямують з одного пункту відправлення
та/чи в один пункт призначення, за
умови, що експедитор виступає від імені
усіх цих клієнтів як вантажовідправник
та/чи вантажоодержувач.

Платою експедитору вважаються кошти,
сплачені клієнтом експедитору за
належне виконання договору
транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються
витрати експедитора на оплату послуг
(робіт) інших осіб, залучених до
виконання договору транспортного
експедирування, на оплату зборів
(обов'язкових платежів), що сплачуються
при виконанні договору транспортного
експедирування.

Підтвердженням витрат експедитора є
документи (рахунки, накладні тощо),
видані суб'єктами господарювання, що
залучалися до виконання договору
транспортного експедирування, або
органами влади.

Перевезення вантажів супроводжується
товарно-транспортними документами,
складеними мовою міжнародного
спілкування залежно від обраного виду
транспорту або державною мовою, якщо
вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути:
авіаційна вантажна накладна (Air Waybill);
міжнародна автомобільна накладна (CMR);
накладна СМГС (накладна УМВС);
коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM);
вантажна відомість (Cargo Manifest); інші
документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при
перевезенні підтверджується єдиним
транспортним документом або
комплектом документів (залізничних,
автомобільних, авіаційних накладних,
коносаментів тощо), які відображають
шлях прямування вантажу від пункту
його відправлення до пункту його
призначення.

З матеріалів справи вбачається, що
основними замовниками (покупцями)
автотранспортних послуг у ФОП ОСОБА_9
(експедитора) за період липень 2009 року -
грудень 2010 року були: ТОВ "Універсальна
база 1608", ТОВ "Трансфед", ТОВ "Мерканта",
ТОВ ПКБ "Славутич", а основними
виконавцями (перевізниками) за
договорами експедирування - ФОП ОСОБА_3,
ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_8

Взаєморозрахунки між сторонами
проводились як у безготівковій формі,
так і в готівковій, підставою для яких
послужили складені договору-заявки,
рахунки-фактури, ТТН, акти виконаних
робіт.

Відповідно до виписок банку і актам
звірки взаємних розрахунків із
зазначеними вище контрагентами
встановлено, що за період з 01 липня 2009
року по 31 грудня 2010 року проведена
оплата за надані послуги ФОП ОСОБА_9, а
саме: ТОВ "Універсальна база 1608" - в сумі
521 396,79 грн.; ТОВ "Трансфед" - в сумі 565 387,28
грн.; ТОВ "Мерканта" - в сумі 563 402 грн.; ПП
ОСОБА_3 в сумі 569 559, 20 грн. (в т.ч. видано
дизельного палива на суму 538 006,08 грн. +
оплата за транспортні послуги 31 553,12
грн.(квитанції про отримання грошей);
ФОП ОСОБА_5 - в сумі 66 952,15 грн. (в т.ч.
видано дизельного палива на суму 66 952,15
грн.); ФОП ОСОБА_8 - в сумі 81 982,65 грн. (в т.ч.
видано дизельного палива на суму 81 982,65
грн.); ФОП ОСОБА_6 - в сумі 57 158,92 грн. (в т.ч.
видано дизельного палива на суму 57 158,92
грн.); ФОП ОСОБА_10 - в загальній сумі 89
524,49 грн. (в т.ч. видано дизельного палива
на суму 88 674,49 грн. + запчастини 850 грн.);
ФОП ОСОБА_4 - в сумі 107 379,65 грн. (в т.ч.
видано дизельного палива на суму 107 379,65
грн.).

Так проведеними дослідженнями
встановлено, що ФОП ОСОБА_9 (експедитор)
для виконання зобов'язань по
транспортному експедируванню вантажів
(за замовленнями
контрагентів-замовників -
вантажовідправників/вантажоодержувач
ів) було передано безпосередньо
перевізникам цих вантажів в підзвіт
дизельне паливо за період з липня 2009
року по грудень 2010 року в загальній
кількості 156 024,80 л., що підтверджується
наданими для дослідження актами
виконаних робіт та реєстром
використання дизельного палива на
експедиційне авто ФОП ОСОБА_9, при цьому
до складу валових витрат за 2010 рік
віднесена сума грошових коштів з
придбання 153 076,23 л. дизельного палива в
зв'язку з залишком дизельного палива,
придбаного в період травень-червень 2009
років в кількості 2 948,57 л. (156 024,80 л - 153
076,23 л. = 2 948,57 л.).

Однак в акті ДПІ у Ленінському районі м
Миколаєва від 14 листопада 2011 року
№2954/17100- виключені витрати на
придбання дизельного палива в
кількості 153 076,23 л., посилаючись на
відсутність складених між Замовником
та Експедитором ТТН та дорожніх листів,
якими підтверджується фактичне
використання зазначеного кількості
дизельного палива.

В процесі дослідження наявних в
матеріалах справи ТТН за період з 01
липня 2009 по 31 грудня 2010 року
встановлено, що вони оформлені між
замовниками і автопідприємствами -
перевізниками, які залучені
експедитором для перевезення вантажів
і з якими експедитор, в свою чергу,
уклав договори про транспортний
експедируванні від свого ім'я.

Придбання дизельного палива в
кількості 153 076,23 л. підтверджується
актами виконаних робіт про
експедирування транспорту. Разом з тим,
отриманий дохід від здійсненої
експедиторської діяльності ФОП ОСОБА_9
за цими ж актами виконаних робіт
перевіряючими визнаний в повному
обсязі.

Щодо перевірки правильності
нарахування та сплати збору за
забруднення навколишнього природного
середовища судова колегія зазначає
наступне.

Відповідно до абз.2 пп.3.1 п.3 Наказу
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України, Державної податкової
адміністрації України від 19 липня 1999
року №162/379 "Про затвердження
Інструкції про порядок обчислення та
сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища"
об'єктами обчислення збору є: для
пересувних джерел забруднення - обсяги
фактично використаних видів пального,
в результаті спалення яких утворюються
забруднюючі речовини.

З матеріалів справи вбачається та
підтверджено висновками
судово-економічної експертизи, що збір
за забруднення навколишнього
природного середовища позивачу
розрахований, виходячи з кількості
придбаного палива в 209 366,23 л. за період 3
кв. 2009 року - 2010 рік (56 290 л. + 153 076,23 л. = 209
366,23 л.). Таким чином, на підставі
проведеного дослідження, встановлено,
що ФОП ОСОБА_9 нормативно та
документально обґрунтоване віднесені
до складу валових витрат (витрат
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходу) витрати по придбанню
дизельного палива в кількості 153 076,23 л.
за період 3 кв. 2009 року - 2010 рік. Отже,
завищення витрат у сумі 649 007, 85 грн. не
підтверджено.

Крім того, апеляційна скарга
аналогічна запереченню на
адміністративний позов (т.2 а.с.13), яке
було проаналізовано судом першої
інстанції з викладанням відповідних
висновків та також підтверджено
висновками судово-економічної
експертизи.

За таких підстав, висновки суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ФОП ОСОБА_2 до ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва про скасування
податкових повідомлень-рішень є
правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: