Справа № 826/16754/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2014 року 11:45
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кармазіна О.А. розглянув в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу, провадження в
якій відкрито відповідно до ухвали
суду від 04.11.2014 року,
за позовомУправління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі міста
Києвадо Київського національного
університету будівництва і
архітектурипро стягнення
заборгованості у розмірі 9 126,65 грн.,-
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі міста Києва з
позовом до Київського національного
університету будівництва і
архітектури про стягнення
заборгованості у розмірі 9 126,65 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що працівникам Київського
національного університету
будівництва і архітектури призначена
та виплачується наукова пенсія
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
а відтак, як зазначає позивач,
відповідач відповідно до ст. 24 Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" повинен відшкодовувати
різницю між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
При цьому, позивач зазначає, що за
відповідачем обліковується
заборгованість із відшкодування
різниці між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
наукові працівники підприємства за
період липня - серпня 2014 року у розмірі 9
126,65 грн. і станом на момент розгляду
справи дана заборгованість не
Відтак, у поданій заяві позивач просить
стягнути з відповідача непогашену суму
Відповідач подав до суду заперечення
проти позову у яких зазначає, що
Інститут післядипломної освіти
Київського національного університету
будівництва і архітектури (далі - ІПО
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України № 266 від 28.02.2013 і наказу
КНУБА № 125 від 13.04.2013 припинено шляхом
приєднання до КНУБА та створено на його
основі відокремлений структурний
підрозділ, а відповідач є його
правонаступником. Водночас відповідач
є державною бюджетною установою, у
зв'язку з чим відповідач стверджує, що
обов'язок зі сплати сум фактичних
витрат на виплату пільгових пенсій
працівникам ІПО КНУБА у КНУБА
відсутній, оскільки повинен
здійснюватись за рахунок коштів
державного бюджету, так як КНУБА є
державним бюджетним вищим навчальним
закладом IV рівня акредитації.
Відтак, відповідач вважає позовні
вимоги безпідставними та у їх
задоволенні просить відмовити.
Розглянувши наявні у справі матеріали,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
Управлінням Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі міста Києва
здійснені фактичні витрати на виплату
і доставку пільгових пенсій
громадянам, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період липня -
Позивачем направлено КНУБА
повідомлення про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до ЗУ "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
і сумою пенсій, обчисленою відповідно
до інших законодавчих актів за липень
та серпень 2014 року на загальну суму 9
126,65 грн. Копії вказаних повідомлень
наявні в матеріалах справи.
У встановлені строки відповідачем не
відшкодовані позивачу вказані кошти на
виплату різниці між сумами пенсій. У
зв'язку з наведеним, позивач просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість по відшкодуванню
коштів на виплату різниці між сумами
пенсій у розмірі 9 126,65 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
Пенсійне забезпечення та соціальний
захист наукового працівника
врегульовані статтею 24 Закону України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" № 1977-XII від 13.12.1991 (далі
Закон № 1977).
Так, відповідно до абз. 1 вказаної
статті Закону № 1977 держава встановлює
для наукових (науково-педагогічних)
працівників, які мають необхідний стаж
наукової роботи, пенсії на рівні, що
забезпечує престижність наукової
праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів.
Відповідно до статті 24 Закону № 1977
пенсії науковим (науково-педагогічним)
працівникам призначаються в розмірі 80
відсотків від сум заробітної плати
наукового (науково-педагогічного)
працівника, яка визначається
відповідно до статті 23 цього Закону та
частини другої статті 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та на яку
відповідно до законодавства
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування (внески).
Різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується:
- для наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
- для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом;
- для наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.
У взаємозв'язку з вищенаведеним суд
зазначає, що порядок фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затверджений
Постановою КМУ № 372 від 24.03.2004 (далі -
Пунктом 5 вказаного Порядку визначено,
що розмір витрат на фінансування
різниці у розмірі пенсії за рахунок
коштів державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.
В даному випадку судом встановлено, що
згідно п.7.4 Статуту Київського
національного університету
будівництва і архітектури, створеного
постановою Кабінету Міністрів України
№ 646 від 13 серпня 2003 року, заснованого
на державній формі власності і
підпорядкованого Міністерству освіти
і науки України, фінансування
Університету здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету (загальний
фонд) та спеціального фонду.
Відповідно до листа ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва,
відповідача 26 листопада 2007 року
включено до Реєстру неприбуткових
організацій (установ) за ознакою 0002.
Таким чином, Київський національний
університет будівництва і архітектури
є державним бюджетним вищим навчальним
закладом IV рівня акредитації, у зв'язку
із чим відшкодування різниці між сумою
пенсії, призначеної за Законом України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, згідно з абз. 2 ч. 9
ст. 24 цього Закону повинно
здійснюватись за рахунок коштів
У взаємозв'язку із наведеним суд
зазначає, що згідно з наказом
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України від 28 лютого 2013 року № 266
та наказом Київського національного
університету будівництва і
архітектури від 13 квітня 2013 року № 125
юридичну особу Інститут
післядипломної освіти Київського
національного університету
будівництва і архітектури припинено
шляхом приєднання до Київського
національного університету
будівництва і архітектури та створення
на його базі відокремленого
структурного підрозділу Університету
фінансово-господарської
самостійності, а саме: право вести
окремий баланс, відкриття рахунків в
органах Державної казначейської
служби України. При цьому Київський
національний університет будівництва
і архітектури визначено
правонаступником усього майна, прав та
обов'язків припиненого Інституту
післядипломної освіти Київського
національного університету
будівництва і архітектури.
Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам у
результаті злиття, приєднання, поділу,
перетворення (реорганізації) або в
результаті ліквідації за рішенням,
прийнятим засновниками (учасниками)
юридичної особи або уповноваженим ними
органом, за судовим рішенням або за
рішенням державного органу, прийнятим
у випадках, передбачених законом.
Юридична особа є такою, що припинилася,
з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що оскільки Київський
національний університет будівництва
і архітектури визначено
правонаступником Інституту
післядипломної освіти Київського
національного університету
будівництва і архітектури за
результатами проведеної реорганізації
останнього шляхом приєднання до
Київського національного університету
будівництва і архітектури, положення п.
4 Порядку № 372 та п. 6.3 розділу 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1, на які
посилається позивач, застосуванню в
цьому випадку не підлягають, оскільки
ліквідація або зміна власника (держава)
не відбулася.

Разом з тим, 03 червня 2014 року до Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців внесено
запис № 8003179 про проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи Інститут
післядипломної освіти Київського
національного університету
будівництва і архітектури, що
підтверджується копією повідомлення
державного реєстратора від 03 червня 2014
№ 2673/04.5-18.

Згідно ч.1 ст.107 ЦК України кредитор може
вимагати від юридичної особи, що
припиняється, виконання зобов'язань
якої не забезпечено, припинення або
дострокового виконання зобов'язання,
або забезпечення виконання
зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом.

Строк заявлення кредиторами своїх
вимог до юридичної особи, що
припиняється, не може становити менше
двох і більше шести місяців з дня
опублікування повідомлення про
рішення щодо припинення юридичної
особи (ч.5 ст.105 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 27
червня 2013 року в спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації
«Бюлетень державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» опубліковано
повідомлення про припинення Інституту
післядипломної освіти Київського
національного університету
будівництва і архітектури шляхом
приєднання, натомість, Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва, як
кредитор Інституту післядипломної
освіти Київського національного
університету будівництва і
архітектури, з вимогою сплати
заявленої до стягнення в рамках даного
позову заборгованості до Комісії з
припинення Інституту післядипломної
освіти Київського національного
університету будівництва і
архітектури не зверталось. При цьому, 09
жовтня 2013 року між Інститутом
післядипломної освіти Київського
національного університету
будівництва і архітектури та
відокремленим структурним підрозділом
«Інститут післядипломної освіти
Київського національного університету
будівництва і архітектури» оформлено
передавальний акт, згідно з яким
поточні зобов'язання за розрахунками з
бюджетом у Інституту післядипломної
освіти Київського національного
університету будівництва і
архітектури на дату підписання такого
акта відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не відноситься до
небюджетних установ, на яких
розповсюджується Порядок фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи. Враховуючи, що
відповідач повністю фінансується за
рахунок Державного бюджету, різниця
між сумою пенсії, призначеної за цим
Законом, та сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку мають право наукові
працівники, фінансується за рахунок
коштів державного бюджету.

До аналогічного висновку щодо
відсутності у КНУБА обов'язку по
відшкодуванню різниці між сумою
пенсії, призначеної відповідно до ЗУ
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", і сумою пенсій, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, прийшов також Київський
апеляційний адміністративний суд в
своїй ухвалі від 14.10.2014 року по справі №
826/7628/14.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що фінансування різниці
пенсій наукових співробітників у
вищезазначеному розмірі сплачується
за рахунок коштів державного бюджету,
натомість, позивачем всупереч ч.1 ст.71
КАС України не доведено обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, а
також не обґрунтовано правомірності
його вимог щодо стягнення спірної
заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного у сукупності
суд констатує, що позивачем в порядку
виконання обов'язку, передбаченого ч. 2
ст. 71 КАС України, не надано жодних
належних та допустимих доказів, які б
підтверджували наявність підстав для
стягнення з відповідача спірної
заборгованості по відшкодуванню
різниці між сумами пенсій, а отже у суду
не має правових підстав для
задоволення позову у зв'язку з чим у
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 94, 160-162,
ст.ст. 183-2, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі міста Києва -
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ч 8 ст. 183-2, ст.
ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, судове
рішення апеляційної інстанції по такій
справі є остаточним і оскарженню не
підлягає.

Суддя

О.А.Кармазін