Справа № 2а-6205/11
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6205/11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Шостака
О.О.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Желтобрюх І.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
на постанову Оболонського районного
суду м. Києва від 29 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
про зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії та додаткової пенсії,
передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати неправомірними
дії Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
та зобов'язати провести перерахунок
пенсії, встановивши її розмір на рівні 6
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії, встановивши її
розмір на рівні 50 % від мінімальної
пенсії за віком у відповідності до
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 29 листопада 2011 року в
задоволені позову було відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва, не
погоджуючись із прийнятою постановою
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Особи, які беруть участь у
справі, з клопотаннями про розгляд
справи за їх участю - не зверталися. В
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін у
розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обставини, на які посилається
відповідач, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва - залишити
без задоволення, а постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 29 листопада 2011 року - без змін
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

У відповідності до ст. 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивача
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, який одержує пенсію по
інвалідності на підставі ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Позивач звернулася до
управління Пенсійного Фонду України в
Оболонському районі м. Києва із заявою
про перерахунок і виплату державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах,
встановлених ст.ст.50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак
листом відповідач відмовив у
здійсненні перерахунку та виплаті
пенсії у зазначених розмірах.
Відмова була мотивована тим, що
відповідачем здійснювалось
нарахування та виплата пенсії
позивачеві як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
1-ї категорії, інваліду ІІІ групи,
виходячи з розрахункової величини
мінімальної пенсії, встановленої на
рівні 19,91 грн. постановою Кабінету
Міністрів України "Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету" від
03.01.2002 року №1. З 22.05.2008 року нарахування
та виплата пенсії здійснювалась з
урахуванням постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" від 22.05.2008 року №530, якою було
визначено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижче 870,00 грн., а з 01.07.2008 року -з
урахуванням постанови Кабінету
Міністрів України "Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян" від 16.07.2008 року №654, згідно з
положеннями якої встановлено доплату
окремим категоріям осіб для того, щоб
їх пенсії досягли таких розмірів,
зокрема, в учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильської АЕС
у 1986 році, інвалідів ІІІ групи - 980,00 грн.
Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, нараховувалась і
виплачувалась відповідачем у розмірі
15% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, який був
встановлений Законом України "Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".
Ч.4 ст.9 КАС
України передбачено, що у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Відтак, виходячи із зазначеного
принципу пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, суд
вважає, що при вирішення даного спору
підлягають застосуванню ст.ст.50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

П.28 розділу ІІ "Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України" Закону України "Про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України" ст.50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
викладено в такій редакції: особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам ІІІ групи - 15%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, ч.3 та ч.4 ст.54
змінена чотирма частинами такого
змісту: у всіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: для учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986 році по ІІІ групі інвалідності - 180%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.
22.05.2008 року
рішенням Конституційного Суду України
у справі №10-рп/2008 визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення п.28 розділу ІІ "Внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
Закону України "Про Державний бюджет на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України". У п.5
резолютивної частини цього рішення
Конституційного Суду України
зазначено, що вони втрачають чинність з
дня його ухвалення Конституційним
Судом України, тобто з 22.05.2008 року. У
цьому рішенні Конституційним Судом
України сформовано правову позицію,
яка полягає в тому, що законом про
Держбюджет не можна вносити зміни до
інших законів, зупиняти їх дію чи
скасовувати їх, оскільки це призводить
до обмеження прав і свобод людини і
громадянина.

Рішення Конституційного Суду України
мають преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними. Положення Законів
України, визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
відповідного рішення. Рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковими для виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені.
Розмір мінімальної пенсії за
віком визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", іншого
нормативно-правого акта, який би
визначав розмір мінімальної пенсії за
віком, немає. Ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" встановлено, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок- 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Суд не приймає до уваги
положення ч.3 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", якою передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абз.1 ч.1 цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого розміру
мінімальної пенсії за віком не є
підставою для відмови реалізації
позивачем конституційного права та
гарантії на отримання державної пенсії
та щомісяної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та пенсії як
інваліду ІІІ групи із встановленим
причинно-наслідковим зв'язком між
захворюванням, пов'язаним з
Чорнобильською катастрофою та втратою
працездатності, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст.50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

При цьому, слід також
зазначити, що згідно з вимогами ч.3 ст.67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
яка набрала чинності 31.10.2006 року у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність підвищується розмір
пенсій та додаткових пенсій,
визначений відповідно до ст.ст.50, 54
цього Закону.
14.06.2011 року
Верховною Радою України прийнято Закон
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" №3491-VI, який набрав чинності
19.06.2011 року.
П.7
ч.1 зазначеного Закону Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено п.4, яким встановлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст.50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу
наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.
На виконання п.7 ч.1
зазначеного Закону Кабінетом
Міністрів України 06.07.2011 року прийнято
постанову "Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету" №745,
якою установлено, що у всіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не можуть
бути нижче: для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році інвалідів III групи - 980 гривень,
а розмір їх додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю - 15% прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, що
втратили працездатність. Ця постанова
Кабінету Міністрів України набрала
чинності 23.07.2011 року.
Отже на спірні відносини
одночасно поширюється дія ст.ст.50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
якою передбачено, що особи, віднесені
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї
категорії, інваліди ІІІ групи мають
право на отримання державної пенсії у
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком та норма п.7
ч.1 Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" №3491-VI, якою
передбачено, що у 2011 році норми і
положення ст.ст.50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, перевагу слід
надавати тій з них, що прийнята пізніше.
У даному випадку пізніше прийняті
норми Закону України від 14.06.2011 року
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік"№3491-VI.
Таким чином, починаючи з
23.07.2011 року визначення розміру
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1-ї категорії, інвалідам ІІІ групи,
здійснюється з урахуванням положень
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" №3491-VI та постанови
Кабінету Міністрів України 06.07.2011 року
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету" №745.

З огляду на викладене,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, проте помилково застосовано
норми матеріального та процесуального
права. У зв'язку з цим судова колегія
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва - залишити
без задоволення, а постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 29 листопада 2011 року - без змін.
Керуючись
ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва - залишити
без задоволення, а постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 29 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
О.О.Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.