Справа № 819/1255/14-а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

Справа № 7646/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попко Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря
Корнієнко О.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Чортківської Обєднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільської області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Корпорація" Колос-ВС"
до Чортківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
податкового повідомлення-рішення
нечинним.

В С Т А Н О
В И В :

ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» звернулась
із позовом до Чортківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області, про скасування
наказу №350 від 21.11.2013 р. Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки; визнання неправомірними дій
Чортківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Тернопільській області щодо
проведення перевірки, порядку
оформлення акту перевірки та
формування податкових
повідомлень-рішень; визнання нечинним
та скасування податкових
повідомлень-рішень № від 17.03.2014 р.
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 334181 грн.; № від 05.06.2014
р. про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 315918 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2014
року позов задоволено частково,
визнано нечинним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
05.06.2014р. № про збільшення
грошового зобов"язання на суму 315 918,00
грн. з податку на додану вартість. В
решті частині позовних вимог -
відмовити.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Чортківська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області, оскаржила її,
подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана
постанова є незаконна і необґрунтована
та прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, при невідповідності
висновків суду обставинам справи і
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, представників позивача та
відповідача, дослідивши обставини
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи 18.09.2013 р.
відповідачем був скерований
інформаційний запит позивачу №275/1500
щодо порядку відображення в
бухгалтерському та податковому
обліках господарських відносин з ТзОВ
«Венсеремос», ТзОВ «Тайтен Машинері
Україна» за липень 2013 р. Відповідь було
надано листом №73 від 01.10.2013 р. і при
цьому на неповноту чи помилковість
відповіді відповідач не посилався.

Не зважаючи на отриману відповідь,
відповідач видав оскаржуваний наказ
№350 від 21.11.2013 р. «Про проведення
позапланової документальної виїзної
перевірки ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС»
() с. Більче Золоте,
Борщівського району, Тернопільської
області за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2013
року». Як вбачається зі змісту
оскаржуваного наказу, він був виданий
на підставі п. 78.1.1. ПК України. Згідно із
вказаною нормою, документальна
позапланова перевірка здійснюється,
зокрема, за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації про виявлені
факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язків письмовий
запит контролюючого органу протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи вбачається, що на
дату розгляду справи судом податкова
перевірка була проведена і за її
результатами були винесені
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, а також
вбачається, що позивач у встановленому
порядку допустив відповідача до
проведення перевірки. Акт перевірки
був наданий позивачу із запізненням, що
суперечить п. 3 розд. 4 наказу ДПА №984 від
22.12.2010 р. «Про затвердження Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства», а в тексті акту
міститься посилання на плановий
характер перевірки. Однак, ці формальні
порушення щодо оформлення та надання
позивачеві акту перевірки не
перебувають у безпосередньому
причиновому зв'язку із виявленими
відповідачем порушеннями податкового
законодавства. Відтак, безпосередньо
цим наказом, який був виконаний, та
недоліками у складанні акту перевірки,
на підставі якого були винесені
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, не порушуються
права позивача на дату розгляду справи
судом, що є підставою для відмови у
позові в цій частині.

За наслідками перевірки податкового
законодавства ТзОВ "Корпорація
Колос-ВС" був складений акт від 19.12.2013 р.
№452/22/34035633 «Про результати
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Корпорація
«Колос-ВС» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010 р. по
30.09.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 р. по
30.09.2013 р.», яким встановлено, зокрема,
порушення товариством п. 187.1., п. 198.2.,
абз. 9, її п. 101.10., п. 198.6, п. 201.1., п. 209.2 ГІК
України у зв'язку із чим донараховано
суми податку на додану вартість.

На підставі вказаного Акту,
відповідачем було винесено податкове
повідомлення- рішення № від 17.03.2014
р. про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 334 181 грн., однак за
результатами його адміністративного
оскарження - попереднє рішення
податковим органом було скасовано і
винесено нове податкове
повідомлення-рішення № від 05.06.2014
р. про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 315 918 грн..

Зі змісту Акту перевірки вбачається, що
в основі описаних порушень відповідач
вбачає у тому, що податкові накладні,
отримані від постачальників, складені
однією особою, а цифровий підпис при
реєстрації податкової накладної в
Єдиному реєстрі належить іншій особі,
що суперечить Порядку ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затвердженого Постановою КМУ №1246 від
29.12.2010 р.. Окрім того, здійснюючи на
підставі відповідного договору №133 від
05.09.2011 р. переробку
сільськогосподарської продукції на
давальницьких умовах, позивач повинен
був отримати отримав у свідоцтві
платника податку на додану вартість
КВЕД - виробництво.

З матеріалів справи вбачається, що
реалізація борошна здійснювалась
позивачем до набрання чинності
Положенням про реєстрацію платників
податку на додану вартість,
затверджену наказом Міністерства
фінансів України №1394 від 07.11.2011 р. у
межах чинного на той момент КВЕД: 2005,
який не передбачав наявності коду 15.61
для підприємств борошномельної та
круп'яної промисловості. При цьому,
такий вид діяльності передбачено в п.
2.4.22. Статуту позивача: виробництво,
зберігання, переробка та постачання
різноманітної сільськогосподарської
продукції. Так, ТзОВ «Корпорація»
Колос-ВС» здійснювало переробку с/г
продукції у відповідності договору №133
від 05.09.2011р. на давальницьких умовах
відповідно до пп. 209.15.5 п. 209.15 ст. 209
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року N 2755-VI, із змінами та
доповненнями. Виробництво продукції на
давальницьких умовах із сировини, яка
вирощується, відгодовується,
виловлюється або збирається
(заготовлюється) безпосередньо
платником податку, - це операція з
постачання сільськогосподарської
сировини замовником (власником) -
суб'єктом спецрежиму виробникові
(переробникові) та прийняття останнім
для переробки (обробки, збагачення чи
використання) на готову продукцію на
виробничих потужностях такого
виробника (переробника) за відповідну
плату без отримання права власності на
таку продукцію. Таким чином
перероблена продукція залишалася у
власності ТОВ «Корпорація «Колос- ВС».
Згідно ст. 209.7 сільськогосподарськими
вважаються товари, зазначені у
товарних групах 1-24, товарних позиціях
4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та
послуги, які отримані в результаті
здійснення діяльності, на яку
відповідно до пункту 209.17 цієї статті
поширюється дія спеціального режиму
оподаткування у сфері сільського та
лісового господарства, а також
рибальства, якщо такі товари
вирощуються, відгодовуються,
виловлюються або збираються
(заготовлюються), а послуги надаються,
безпосередньо платником податку -
суб'єктом спеціального режиму
оподаткування (крім придбання таких
товарів/послуг у інших осіб), які
поставляються зазначеним платником
податку - їх виробником. Таким чином
предмет переробки - борошно яке входить
в перелік груп 1-24 УКТ ЗЕД та
знаходилося у власності виробника,
вважаємо його сільськогосподарською
продукцією, ПДВ від реалізації якої
відображається в Декларації з ПДВ
(скороченій). Отже, борошно,перероблене
іншим товариством із власно ви
рощеного зерна пшениці позивача ,
вважається для сільгосппідприємства
продукцією власного виробництва і
юридична природа вказаних договорів є
надання послуг щодо переробки , а не
безпосереднє виробництво борошна ТОВ
«Корпорацією «Колос-ВС», як
намагається зазначити податковий
орган.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції правильно дійшов висновку ,
що відповідач прийшов до помилкового
висновку, що електронний цифровий
підпис, який накладається на податкову
накладну при її реєстрації в Єдиному
реєстрі податкових накладних, та
підпис, що скріплює цю податкову
накладну при її видачі покупцю, повинні
належати одній особі, якій делеговано
право підпису податкових накладних,
оскільки такий висновок, ґрунтується
на вибірковому посиланні на частини
норм Порядку ведення Єдиного реєстру
податкових накладних, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2010 р. N 1246.

Аналогічну позицію висловив Вищий
Адміністративний суд України ( Ухвала
Вищого Адміністративного Суду України
від 08 липня 2014 року ) дотримується такої
ж позиції, тобто суд приходить до
висновку, що надсиланням квитанції
платнику податків Державна податкова
служба підтверджує, що вона перевірила
елект ронний цифровий підпис на
податковій накладній, податкова
накладна не міс тить помилок та
вважається прийнятою. Тобто, податкові
накладні, складені із дотриманням усіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
ст. 201 ПК України. Законодавчо
обумовлено право делегування іншій
посадовій особі електрон ного
цифрового підпису .Таким чином,
податковим законодавством не передба
чено норм, які б забороняли продавцю
формувати податкову звітність за допо
могою електронного підпису, та
звичайного підпису за наявності таких
повно важень у посадової особи.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Чортківської Обєднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільської області слід залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Чортківської
Обєднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільської області
залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2014
року у справі №819/1255/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Р.П. Сеник

Судді
Я.С. Попка

Р.Б. Хобор