Справа № 816/4014/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/4014/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лі Н. А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Вітренко А.
Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2014 року позивач фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування рішення №
3/17.1- від 02 жовтня 2014 року про
анулювання свідоцтва платника єдиного
податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вказане рішення було
прийнято за результатами перевірки,
проведеної працівниками податкового
органу, якими було встановлено
порушення умов застосування спрощеної
системи оподаткування для платників
єдиного податку першої групи, а саме: у
зв'язку з здійсненням позивачем
роздрібної торгівлі з залучення
найманої праці. Позивач вважає
оскаржуване рішення протиправним, а
висновки відповідача, викладені в акті
обстеження в ході фактичної перевірки
№ 295/17.1- від 26 вересня 2014 року
такими, що не відповідають дійсності.
Також, зауважив, що перевірка
працівниками податкового органу
здійснювалась з грубим порушенням
вимог закону, а саме: на думку позивача,
було грубо порушено вимоги статей 80, 81,
83, 86 Податкового кодексу України, в
частині підстав для проведення
перевірки, ненадання позивачу
документів, визначених статтею 81 ПК
України, безпідставне включення
працівниками податкового органу до
акту перевірки дружини та товариша
позивача як його найманих працівників.

В судовому засіданні представник
позивача просив позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач заперечував проти
задоволення позовних вимог та надав до
суду письмові заперечення (вх. № 25538/14
від 28 жовтня 2014 року), в яких зазначив,
що перевіркою позивача встановлено, що
26 вересня 2014 року ФОП ОСОБА_3, проводив
торгівлю товарами біля виконкому
Маявківської сільської ради. При цьому,
за твердженням відповідача, під час
перевірки на місці здійснення торгівлі
перебували гр. ОСОБА_4, яка
представилась дружиною позивача, а
також гр. ОСОБА_5, який виконував
функції вантажника. Відповідач,
зауважив, що ним були отримана
інформація про те, що трудові договори
між ФОП ОСОБА_3 та найманими
працівниками не зареєстровані, а в с.
Маячка офіційний ринок відсутній. В той
же час, відповідно до п. 291.4 ст. 291 ПК
України умовами перебування платника
єдиного податку на першій групі
оподаткування є, серед іншого,
невикористання праці найманих осіб та
здійснення роздрібного продажу
товарів виключно з торговельних місць
на риках та/або проведення
господарської діяльності з надання
побутових послуг населенню. Оскільки,
на думку відповідача, ФОП ОСОБА_3
порушено умови застосування спрощеної
системи оподаткування для платників
єдиного податку першої групи, а саме:
здійснення роздрібного продажу
товарів з торгівельного місця поза
межами ринку з залученням найманої
праці, відповідачем прийнято рішення
про анулювання свідоцтва платника
єдиного податку № 199686 серія Б від 01
січня 2012 року. Тому Полтавська ОДПІ не
погоджується з твердженнями,
викладеними у позові і вважає, що
рішення Полтавської ОДПІ № 3/17.1-
від 02 жовтня 2014 року є правомірним та
прийняте у відповідності до норм
чинного податкового законодавства
України.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3
у повному обсязі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, встановив
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 26 вересня 2003 року,
перебуває на обліку в податкових
органах, перебуває на спрощеній
системі оподаткування з 01 січня 2012
року, отримав свідоцтво платника
єдиного податку серія Б № 199686 18 травня
2012 року, належить до платників єдиного
податку першої групи. Відповідно до
вказаного свідоцтва видом
господарської діяльності позивача
згідно КВЕД-2010 є роздрібна торгівля з
лотків на ринках (код 47.89), а місцем
провадження господарської діяльності
є ринки району.

26 вересня 2014 року посадовими особами
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції на підставі
рішення керівника податкового органу,
оформленого наказом від 24 вересня 2014
року № 472 «Про проведення фактичної
перевірки приватного підприємця
ОСОБА_3 (і.к. НОМЕР_1)», та направлень на
перевірку від 24 вересня 2014 року, за
адресою с. Маячка Новосанжарського
району була проведена фактична
перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань
дотримання вимог законодавства щодо
укладення трудових договорів та
оформлення трудових відносин з
найманими працівниками за наслідками
якої складено Акт обстеження в ході
фактичної перевірки № 295/17.1.-НОМЕР_1
(надалі - Акт перевірки).

Згідно із висновками зазначеного Акта,
перевіркою виявлено порушення з
питань, що перевіряються в ході
фактичної перевірки: - для перевірки не
надано документального підтвердження
оформлення трудових відносин між ФОП
ОСОБА_3 та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Під час проведення перевірки складені
Акт № 102 відмови від отримання наказу
на проведення перевірки та
ознайомлення з направленням на
проведення перевірки, Акт № 103 відмови
від підпису акту обстеження місця
здійснення діяльності підприємницької
в ході фактичної перевірки підприємця
ОСОБА_3

01.10.2014 року відповідачем на його запит
отриманий Лист Маячківської сільської
ради Новосанжарського району
Полтавської області з інформацією про
відсутність на території Маячківської
сільської ради, зокрема в селі Маячка
офіційного ринку.

Листом від 30.09.2014 року Новосанжарський
районний центр зайнятості повідомив
Полтавську ОДПІ про відсутність
реєстрації станом на 26.09.2014 року
трудових договорів між найманими
працівниками та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3.

02 жовтня 2014 року Полтавською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області винесено Рішення
№ 3/17.1- про анулювання свідоцтва
платника єдиного податку фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 (надалі -
Рішення)

Не погоджуючись із вказаним Рішенням
позивач звернувся до суду із позовом
про визнання його протиправним та
скасування. Надаючи правову оцінку
спірному Рішенню, суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно частини 1 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, є захист прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства,
визначає та регулює Податковий кодекс
України, норми якого підлягають
застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 291.1. статті 291
Податкового кодексу України правові
засади застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, а
також справляння єдиного податку
визначені нормами Глави 1 Розділу 14
Податкового кодексу України.

За приписами підпункту 1) пункту 291.4.
статті 291 Податкового кодексу України
до першої групи суб'єктів
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, належать фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень.

Отже викладене надає підстав для
висновку, що умовами перебування
платника єдиного внеску на першій
групі оподаткування є: не використання
праці найманих осіб; здійснення
виключно роздрібного продажу товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадження господарської діяльності
з надання побутових послуг населенню;
обсяг доходів протягом календарного
року не може перевищувати 150000 гривень.

У разі виявлення відповідним
контролюючим органом під час
проведення перевірок порушень
платником єдиного податку вказаних
вимог анулювання реєстрації платника
єдиного податку проводиться за
рішенням податкового органу, прийнятим
на підставі акта перевірки, з першого
числа місяця, наступного за кварталом,
в якому допущено порушення (пункт 299.11
статті 299 ПК України).

Компетенція податкових органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, зокрема, проведення
перевірок платників податків
визначена главою 8 Податкового кодексу
України.

Так, у відповідності до пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України фактичною
вважається перевірка, що здійснюється
за місцем фактичного провадження
платником податків діяльності,
розташування господарських або інших
об'єктів права власності такого
платника. Така перевірка здійснюється
контролюючим органом щодо дотримання
норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі про
виробництво та обіг підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами).

Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу
України фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків.

Фактична перевірка, відповідно до
вимог підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80
ПК України, може проводитися на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, копія якого вручається
платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та,
серед іншого, у разі отримання в
установленому законодавством порядку
інформації про використання праці
найманих осіб без належного оформлення
трудових відносин та виплати
роботодавцями доходів у вигляді
заробітної плати без сплати податків
до бюджету, а також здійснення фізичною
особою підприємницької діяльності без
державної реєстрації.

Відповідно до пояснень представника
відповідача, а також письмових
заперечень Полтавської ОДПІ підставою
для призначення перевірки позивача
стало отримання відповідачем листа
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області від 03 вересня 2014
року № 4523/7-16-31-11-23, яким повідомлено про
те, що від гр. ОСОБА_7 на сервіс "Пульс" 02
вересня 2014 року надійшла скарга на
можливу бездіяльність працівників
Новосанжарського відділення
Полтавської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Полтавській області щодо не проведення
перевірки діяльності ФОП ОСОБА_3

На вимогу суду, відповідачем надано
витяги з електронної бази "Пульс"
податковий напрямок
інформаційні картки ЗА-13424 та ЗА-13129, в
яких гр. ОСОБА_7 повідомляє про
порушення ФОП ОСОБА_3 вимог чинного
законодавства, зокрема, щодо
використання праці найманих
робітників без належного оформлення
трудових відносин, а також провадження
господарської діяльності у
непристосованих до цього місцях.

У зв'язку з отриманням інформації про
використання ФОП ОСОБА_3 праці найманих
осіб без належного оформлення трудових
відносин, відповідачем 24 вересня 2014
року прийнято рішення, оформлене
наказом № 472, про проведення фактичної
перевірки дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог
законодавства щодо укладення трудових
договорів та оформлення трудових
відносин з працівниками (найманими
особами). Проведення перевірки
доручено завідувачу сектору
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Полтавської ОДПІ ОСОБА_8 та головному
державному ревізору-інспектору
сектору контрольно-перевірочної
роботи доходів і зборів з фізичних осіб
Полтавської ОДПІ ОСОБА_9.

Також, як вбачається, з направлень на
перевірку від 24 вересня 2014 року № 000485
та №000486, метою перевірки є дотримання
вимог законодавства щодо укладення
трудових договорів та оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами).

Відповідно до пунктів 81.1.-81.3 статті 81
Податкового кодексу України посадові
особи контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу; копії наказу про
проведення перевірки; службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення перевірки складається
акт, який засвідчує факт відмови.

Під час проведення перевірок посадові
(службові) особи органів державної
служби повинні діяти у межах
повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи
юридичних осіб та фізичні особи -
платники податків під час перевірки, що
проводиться контролюючими органами,
зобов'язані виконувати вимоги
контролюючих органів щодо усунення
виявлених порушень законів про
оподаткування і підписати акт (довідку)
про проведення перевірки та мають
право надати заперечення на цей акт
(довідку).

При проведенні перевірок посадові
(службові) особи контролюючого органу
не мають права вимагати у платника
податків отримувати витяг із
відповідного реєстру про взяття такого
платника податків на облік відповідно
до вимог цього Кодексу.

Під час проведення перевірки складені
Акт № 102 відмови від отримання наказу
на проведення перевірки та
ознайомлення з направленням на
проведення перевірки, що відповідає
вимогам пункту 81.1. статті 81 Податкового
кодексу України.

За таких обставин, доводи позивача про
те, що перевірка працівниками
податкового органу здійснювалась з
грубим порушенням вимог закону, а саме:
на думку позивача, було грубо порушено
вимоги статей 80, 81 Податкового кодексу
України, в частині підстав для
проведення перевірки, є
необґрунтованими.

За результатами перевірки
посадовими особами податкового органу
було складено акт обстеження у ході
фактичної перевірки № 295/71.1- від 26
вересня 2014 року, в пункті 2 якого
зазначено, що "на момент перевірки
здійснюється роздрібна торгівля
комбікормом для тварин в мішках та на
вагу, борошном в мішках, цукром в мішках
з автомобіля "Газель", державний
номерний знак НОМЕР_2, на території біля
виконкому Маячківської сільської ради,
с. Маячка Новосанжарського району".

Згідно пункту 2. 1 акту фактична
наявність найманих працівників: "на час
перевірки на місці здійснення торгівлі
знаходились: 1) громадянка, яка назвала
себе дружиною фізичної особи -
підприємця - ОСОБА_4; 2) громадянин, який
на час перевірки виконував функції
вантажника та назвався ОСОБА_5.
Надавати письмові пояснення зазначені
громадяни відмовились".

Також, в акті зазначено, що даною
перевіркою виявлено порушення: "для
перевірки не надано документального
підтвердження оформлення трудових
відносин між ФОП ОСОБА_3, та громадянами
ОСОБА_4, ОСОБА_5".

Згідно із пунктом 86.5. статті 86
Податкового кодексу України Акт
(довідка) про результати фактичних
перевірок, визначених статтею 80 цього
Кодексу, складається у двох
примірниках, підписується посадовими
особами контролюючих органів, які
проводили перевірку, реєструється не
пізніше наступного робочого дня після
закінчення перевірки. Акт (довідка) про
результати зазначених перевірок
підписується особою, яка здійснювала
розрахункові операції, платником
податків та його законними
представниками (у разі наявності).

У разі якщо платник податків (його
відокремлені підрозділи) здійснює свою
діяльність не за основним місцем
обліку платника податків, контролюючий
орган, який проводив перевірку, не
пізніше трьох робочих днів з дня
реєстрації акта (довідки) в цьому
органі направляє акт (довідку) до
контролюючого органу за основним
місцем обліку платника податків. Копія
акта (довідки) перевірки з відміткою
про реєстрацію в журналі реєстрації
актів (довідок) перевірок зберігається
у контролюючому органі, який проводив
перевірку.

Підписання акта (довідки) таких
перевірок особою, яка здійснювала
розрахункові операції, платником
податків та/або його законними
представниками та посадовими особами
контролюючого органу, які проводили
перевірку, здійснюється за місцем
проведення перевірки або у приміщенні
контролюючого органу.

У разі відмови платника податків,
його законних представників або особи,
яка здійснювала розрахункові операції,
від підписання акта (довідки),
посадовими особами контролюючого
органу складається акт, що засвідчує
факт такої відмови. Один примірник акта
або довідки про результати перевірки
не пізніше наступного робочого дня
після його складення реєструється в
журналі реєстрації актів
контролюючого органу і не пізніше
наступного дня після його реєстрації
вручається або надсилається платнику
податків, його законному представнику
або особі, яка здійснювала
розрахункові операції.

У разі відмови платника податків
або його законних представників від
отримання примірника акта (довідки)
перевірки чи неможливості його
вручення платнику податків або його
законним представникам чи особі, яка
здійснювала розрахункові операції з
будь-яких причин, такий акт або довідка
надсилається платнику податків у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. У
зазначених в цьому абзаці випадках
контролюючим органом складається
відповідний акт або робиться позначка
в акті або довідці про результати
перевірки.

Під час перевірки було складено Акт №
103 відмови від підпису акту обстеження
місця здійснення діяльності
підприємницької в ході фактичної
перевірки підприємця ОСОБА_3, що
відповідає вимогам пунктом 86.5. статті 86
Податкового кодексу України.

Разом з цим згідно із залученими
представником відповідача копіями
супровідного листа та повідомлення про
вручення поштового відправлення
вказаний акт було надіслано на адресу
позивача рекомендованим поштовим
відправленням 03 жовтня 2014 року та
отримано позивачем 04.10.2014, що
підтверджується підписом на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення тобто
з порушенням строків встановлених
абзацом 4 пункту 86.5. статті 86
Податкового кодексу України.

Допитані у якості свідків завідувач
сектору контрольно-перевірочної
роботи доходів і зборів з фізичних осіб
Полтавської ОДПІ ОСОБА_8 та головний
державний ревізор-інспектор сектору
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Полтавської ОДПІ ОСОБА_9 повідомили, що
вранці 26 вересня 2014 року на власному
автомобільному транспорті виїхали на
проведення перевірки позивача
стосовно обґрунтованості фактів,
викладених у заяві ОСОБА_7 Фактично
перевірка проводилась в селі Маячка
Новосанжарського району Полтавської
області. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснили
обхід території села Маячка для
розшуку можливого місця здійснення
торгівлі ФОП ОСОБА_3 та виявили
транспортний засіб позивача неподалік
від приміщення Маячківської сільської
ради на стихійному ринку. Свідок ОСОБА_9
зауважив, що в та біля автомобіля
позивача були розкладені товари:
борошно та цукор в мішках, ціни на товар
та найменування товару були відсутні. В
судовому засіданні свідок ОСОБА_9
пояснив, що спочатку він домовився з
ФОП ОСОБА_3 про придбання мішку цукру,
на що позивач погодився та зазначив, що
вага мішка становить 50 кг, після чого
запропонував зважити мішок на вагах,
розташованих на іншому торговому
місці. Свідок ОСОБА_9 погодився з
пропозицією ФОП ОСОБА_3 щодо зважування
товару. Зі свідчень ОСОБА_9 слідує, що
ОСОБА_3 покликав свого вантажника, який
пізніше назвався як ОСОБА_5, який і
відніс цукор для зважування. Після
зважування вантажник ОСОБА_5 приніс
мішок цукру до автомобіля позивача, а
ОСОБА_9, як пояснив останній у судовому
засіданні, представився позивачу,
пред'явив копію наказу та направлення
на перевірку для ознайомлення
позивачу. ОСОБА_9 зауважив, що позивач
отримав копію наказу, проте відмовився
від підпису в направленні та
ознайомленні з ним. В цей же час до
приміщення Маячківської сільської
ради під'їхала сільський голова ОСОБА_10
з водієм, на прохання ОСОБА_9 ОСОБА_10 не
відмовилась бути свідком та підписала
акт відмови ОСОБА_3 в ознайомленні з
наказом та направленням на перевірку.
Після складання акту відмови від
підпису ФОП ОСОБА_3 в отриманні наказу
та направлення на перевірку сільський
голова ОСОБА_10 зайшла у приміщення
Маячківської сільської ради, а її водій
поїхав. Свідок ОСОБА_9 зазначив, що ним
та завідувачем сектору
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Полтавської ОДПІ ОСОБА_8 було складено
та зачитано акт перевірки ФОП ОСОБА_3,
який позивач відмовився отримувати, у
зв'язку з чим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було
складено акт відмови від отримання
акту перевірки ФОП ОСОБА_3 Свідок
ОСОБА_9 зауважив, що він не бачив
здійснення торгівлі дружиною позивача
ОСОБА_4. ОСОБА_9 також пояснив, що
присутні особи: ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 відмовились надавати пояснення.
В той же, час свідок ОСОБА_9 зазначив, що
особисто він не бачив, чи здійснював
продаж товарів ФОП ОСОБА_3 іншим
покупцям.

Свідок - завідувач сектору
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Полтавської ОДПІ ОСОБА_8 - пояснив суду,
що вранці 26 вересня 2014 року ним та
головним державним
ревізором-інспектором сектору
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Полтавської ОДПІ ОСОБА_9 в с. Маячка
Новосанжарського району біля
приміщення Маячківської сільської
ради було виявлено стихійний ринок.
Після обходу вказаного ринку
перевіряючими був помічений
автомобіль позивача, до якого ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 підійшли. Свідок ОСОБА_8
зазначив, що біля автомобіля позивача
стояли мішки з товарами, на яких
вивішені папірці з цінами. Свідок
ОСОБА_8 пояснив, що він та ОСОБА_9
запропонували позивачу продати їм
мішок цукру. Позивач погодився продати,
та попросив вантажника, якого назвав
ОСОБА_5, перенести мішок через дорогу
для зважування, оскільки у позивача
були відсутні ваги. Після цього, як
пояснив свідок ОСОБА_8, він та ОСОБА_9
запропонували позивачу ознайомитись з
наказом на перевірку та направленням,
підписатись у отриманні вказаних
документів. Свідок ОСОБА_8 зазначив, що
ОСОБА_3 відмовився від отримання
вказаних документів, оскільки вважав
наказ на призначення перевірки
незаконним. Після цього, за твердженням
свідка ОСОБА_8, біля стихійного ринку
з'явився голова Маячківської сільської
ради, якому ОСОБА_8 запропонував
засвідчити відмову ОСОБА_3 від
отримання наказу та направлення в акті,
який був складений біля автомобіля
позивача.

Суд вважає за необхідне зауважити, що з
вищенаведених показань свідків можна
дійти висновку, що дії по проведенню
фактичної перевірки були розпочаті
посадовим особами відповідача до
вручення позивачу наказу та
направлення на перевірку, що
суперечить вимогам пункту 81.1. статті 81
Податкового кодексу України.

Також, суд звертає увагу на розбіжності
у показаннях свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8
щодо наявності цінників на товари, які
перебували в автомобілі ФОП ОСОБА_3

Разом з цим за приписами пункту 80.6
статті 80 Податкового кодексу України
під час проведення фактичної перевірки
в частині дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами), в тому числі тим,
яким установлено випробування,
перевіряється наявність належного
оформлення трудових відносин,
з'ясовуються питання щодо ведення
обліку роботи, виконаної працівником,
обліку витрат на оплату праці,
відомості про оплату праці працівника.
Для з'ясування факту належного
оформлення трудових відносин з
працівником, який здійснює трудову
діяльність, можуть використовуватися
документи, що посвідчують особу, або
інші документи, які дають змогу її
ідентифікувати (посадове посвідчення,
посвідчення водія, санітарна книжка
тощо).

На підтвердження виконання вимог
вищенаведеного пункту 80.6 статті 80
Податкового кодексу України,
відповідач зазначив, що ним направлено
запит до Новосанжарського районного
центру зайнятості та отримано лист від
30 вересня 2014 року № 2920 про те, що
трудові договори між ФОП ОСОБА_3 та
найманими працівниками не
зареєстровано.

При цьому суд зазначає, що відповідачем
не доведено вжиття ним усіх
передбачених пунктом 80.6 статті 80
Податкового кодексу України заходів по
з'ясованою питань щодо ведення обліку
роботи, виконаної працівником, обліку
витрат на оплату праці, відомості про
оплату праці працівника, а також
реалізації наданого ним права
використовувати документи, що
посвідчують особу, або інші документи,
які дають змогу її ідентифікувати
(посадове посвідчення, посвідчення
водія, санітарна книжка тощо).

З пояснень відповідача, наданих у
письмових запереченнях, вбачається, що
підставою для винесення спірного
рішення стало виявлення органами
державної податкової служби під час
проведення перевірок порушень
платником податку вимог глави 1 розділу
14 Податкового кодексу України.
Документами, що підтверджують
наявність підстав для анулювання
свідоцтва платника єдиного податку є
акт фактичної перевірки 295/17.1- від
26 вересня 2014 року.

Інших документальних доказів на
підтвердження здійснення позивачем
роздрібного продажу товарів на
території біля виконкому Маячківської
сільської ради в с. Маячки
Новосанжарського району поза межами
ринку з залученням найманої праці,
відповідачем суду не було надано.

Згідно пояснень позивача ФОП ОСОБА_3,
наданих під час розгляду справи,
останній зазначив, що не здійснював
торгівлю 26 вересня 2014 року в с. Маячка
та не має найманих працівників. Цього
дня він зупинився біля Маячківської
сільської ради по дорозі в м. Кобеляки
Полтавської області, куди він прямував
для закупівлі цукру. Необхідність
зупинки пояснював тим, що дружина, яка
його супроводжувала повинна була
зробити йому обов'язковий укол, як
хворому на цукровий діабет.

У судовому засіданні 05 листопада 2014
року були допитана у якості свідка
ОСОБА_4, яка пояснила, що її чоловік
ОСОБА_3 хворіє діабетом, тому вона
постійно перебуває з ним поряд для
того, щоб робити йому уколи інсуліну.

26 вересня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3
зупинились поблизу приміщення
Маячківської сільської ради для того,
щоб ОСОБА_4 зробила укол ОСОБА_3

Також свідок зауважила, що в день
перевірки вона з чоловіком їхала до м.
Кобеляки для придбання необхідних
товарів для подальшого продажу, та, що в
с. Маячка торгівлю ОСОБА_3 не
здійснював.

Свідок ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_3 не
має найманих працівників, а ОСОБА_4 не є
найманим працівником ФОП ОСОБА_3

Зазначила, що особи, які проводили
перевірку, не зачитували текст акту
перевірки. Свідок ОСОБА_4 зауважила, що
ОСОБА_5 не є найманим працівником ФОП
ОСОБА_3, і що ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_3
зустріли вже на ринку поблизу
Маячківської сільської ради.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 у
судовому засіданні також пояснив, що з
ОСОБА_3, його давнім другом, зустрівся 26
вересня 2014 року на стихійному ринку в с.
Маячка, не працює взагалі, та не працює
у позивача і не є вантажником. Зауважив,
що не чув як особи, які представились
працівниками податкового органу,
зачитували акт.

Суд приходить до висновку про
необґрунтованість висновків акту
перевірки та оскаржуваного рішення про
здійснення позивачем роздрібного
продажу товарів з залученням найманих
працівників: громадянки, яка назвала
себе дружиною фізичної особи -
підприємця - ОСОБА_4; та громадянина,
який на час перевірки виконував
функції вантажника та назвався ОСОБА_5
з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
зазначив, що він не бачив здійснення
торгівлі дружиною позивача ОСОБА_4.
Також, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8
пояснили, що присутні особи: ФОП ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились надавати
будь-які пояснення під час проведення
перевірки.

Допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5
наполягали на тому, що позивач
роздрібну торгівлю не здійснював, вони
не є його найманими працівниками та не
проводили торгівлю і не виконували
будь-які інші функції (вантажника та
ін.).

Згідно із визначенням наведеним в
підпункті 14.1.222. пункту 14.1. статті 14
Податкового кодексу України,
роботодавець - юридична особа (її філія,
відділення, інший відокремлений
підрозділ чи її представництво) або
самозайнята особа, яка використовує
найману працю фізичних осіб на
підставі укладених трудових договорів
(контрактів) та несе обов'язки із сплати
їм заробітної плати, а також
нарахування, утримання та сплати
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету, нарахувань на фонд оплати
праці, інші обов'язки, передбачені
законами. Для цілей розділу IV цього
Кодексу до роботодавця прирівнюються
юридична особа (її філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ чи її
представництво), постійне
представництво нерезидента або
самозайнята особа, які нараховують
(виплачують) дохід за виконання роботи
та/або надання послуги згідно із
цивільно-правовим договором у разі,
якщо буде встановлено, що відносини за
таким договором фактично є трудовими.

Разом з цим відповідачем не доведено,
як здійснення роздрібного продажу
товарів так і укладання позивачем
трудових договорів з найманими
працівниками, наявності у позивача
обов'язку сплачувати цим особам
заробітну плату або наявності факту
здійснення такої оплати, тобто
наявності ознак за якими позивач можна
визначити у якості роботодавця по
відношенню до найманих працівників.

Згідно пункту 296.1.1.1 пункту 296.1.
статті 296 Податкового кодексу України
Платники єдиного податку першої і
другої груп та платники єдиного
податку третьої та п'ятої групи, які не
є платниками податку на додану
вартість, ведуть книгу обліку доходів
шляхом щоденного, за підсумками
робочого дня, відображення отриманих
доходів, при цьому працівники
податкового органу, як це слідує з акту
перевірки не з'ясовували питання
ведення позивачем книги обліку доходів
та витрат та відображення в ній
операцій з реалізації товару.

Крім того самі особи, які були
визначені перевіряючими, у якості
найманих працівників, і допитані судом
в якості свідків, заперечували, як факт
здійснення торгівлі позивачем, так і
залучення їх позивачем у якості
найманих працівників.

Інших документальних доказів на
підтвердження факту здійснення
позивачем роздрібного продажу товарів
з залученням найманих працівників
відповідачем не надано, внаслідок чого
суд вважає визначення податковим
органом причин та документів у
висновках оскаржуваного рішення за
наявності яких воно винесене (фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, що
зареєстрований плаником податку 1
групи здійснювалася роздрібний продаж
товарів з торгівельного місця поза
межами ринку з залученням найманої
праці), його суб'єктивними судженнями.

Також суд зазначає, що згідно рішення
керівника податкового органу,
оформленого наказом від 24 вересня 2014
року № 472 «Про проведення фактичної
перевірки приватного підприємця
ОСОБА_3 (і.к. НОМЕР_1)», фактична
перевірка була призначена згідно п.п.
80.2.7. пункту 80.2. статті 80 Податкового
кодексу України для перевірки
отриманої інформації щодо
використання праці найманих осіб без
належного оформлення трудових
відносин та сплати податків.

Як слідує зі змісту норми статті 80
Податкового кодексу України, обставина
визначена п.п. 80.2.7. пункту 80.2. статті 80
Податкового кодексу України є
самостійною для проведення фактичної
перевірки, і може слугувати підставою
для її проведення окремо або разом з
іншими обставинами. В даному ж випадку
ця обставина у наказі на перевірку була
визначена у якості самостійної.

Так, за змістом зазначеного рішення
керівника податкового органу наказано
провести фактичну перевірку
дотримання ФОП ОСОБА_3 (і.к. НОМЕР_1) саме
вимог законодавства щодо укладення
трудових договорів та оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами).

Відповідно до пункту 86.1. статті 86
Податкового кодексу України,
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Згідно із висновками Акту обстеження в
ході проведення фактичної перевірки
виявлено порушення з питань, що
перевіряються в ході фактичної
перевірки, а саме: для проведення
перевірки не надано документального
підтвердження оформлення трудових
відносин між ФОП ОСОБА_3 та громадянами
ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Інших порушень під час проведення
фактичної перевірки, як це слідує зі
змісту акту перевірки посадовими
особами податкового органу не було
встановлено.

За приписами пункту 299.11. статті 299
Податкового кодексу України, як
наведена в графі «висновок»
оскаржуваного Рішення № 3/17.1- від
02.10.2014 року у якості підстави для
анулювання свідоцтва платника єдиного
податку, у разі виявлення відповідним
контролюючим органом під час
проведення перевірок порушень
платником єдиного податку вимог,
встановлених цією главою, анулювання
реєстрації платника єдиного податку
проводиться за рішенням такого органу,
прийнятим на підставі акта перевірки, з
першого числа місяця, наступного за
кварталом, в якому допущено порушення.

При цьому рішення, прийняте
відповідачем повинно відповідати,
зокрема, такому критерію, як
правомірності рішень та дій суб'єктів
владних повноважень як "на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України" (п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України), що випливає із принципу
законності, закріпленого у ч. 2 ст. 19
Конституції України.

Так, "на підставі" означає, зокрема, що
суб'єкт владних повноважень повинен
діяти на виконання їх, за умов та
обставин, визначених ними.

"У межах повноважень" означає, що
суб'єкт владних повноважень повинен
приймати рішення, вчиняти дії
відповідно до повноважень, які прямо
встановлені законом (так звані "прямі
повноваження"), або безпосередньо
випливають із положень закону і є
необхідними для реалізації суб'єктом
владних повноважень своїх функцій (так
звані "похідні повноваження").

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних
повноважень повинен дотримуватися
встановленої законом процедури
прийняття рішення або вчинення дії і
обирати лише визначені законом засоби.

Враховуючи викладене, з огляду на зміст
норми пункту 299.11. статті 299 Податкового
кодексу України, суд зазначає, що
включення в оскаржуване рішення у
якості причини анулювання свідоцтва
платника єдиного податку висновку про
здійснення позивачем роздрібного
продажу товарів з торгівельного місця
поза межами ринку, не відповідає, як
висновкам Акту фактичної перевірки
дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог
законодавства щодо укладення трудових
договорів та оформлення трудових
відносин з працівниками (найманими
особами) так і обставин, що
перевірялись згідно Наказу від 24
вересня 2014 року № 472 «Про проведення
фактичної перевірки приватного
підприємця ОСОБА_3 (і.к. НОМЕР_1)».

Суд зазначає, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів (частина 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Належними, відповідно до вимог статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України, є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали.

Так, судом ухвалою від 13 жовтня 2014 року
зобов'язано відповідача у разі
заперечення проти позову надати до всі
матеріали, що були або мали бути взяті
ним до уваги при прийнятті рішення,
вчиненні дії, допущенні бездіяльності,
з приводу яких подано позов, а також
посвідчені належним чином матеріали
щодо проведення 26 вересня 2014 року
перевірки відносно ФОП ОСОБА_3 та
складення акту за висновками вказаної
перевірки. Відповідачем 28 жовтня 2014
року надані до суду заперечення з
додатками на позов ФОП ОСОБА_3

У відповідності до частини 6 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Суд зауважує, що відповідач
правомірність оскаржуваного рішення з
посиланням на належні та допустимі
докази не довів.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
доведеним належними та допустимими
доказами той факт, що при прийнятті
оскарженого рішення відповідач діяв
всупереч встановленому законом
порядку, необґрунтовано, упереджено,
без з'ясування необхідних обставин, що
мали значення для прийняття рішення,
без дотримання необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача і цілями,
на досягнення яких спрямовано це
рішення, чим порушено законні інтереси
позивача.

Відтак, позов фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 необхідно
задовольнити, а рішення Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області №
3/17.1- про анулювання свідоцтва
платника єдиного податку від 02 жовтня
2014 року - визнати протиправними та
скасувати.

У відповідності до частини першої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 до Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання протиправним та скасування
рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасування
рішення Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області № 3/17.1- про
анулювання свідоцтва платника єдиного
податку від 02 жовтня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету на
користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
витрати на сплату судового збору у
розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім)
копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 17
листопада 2014 року.

Суддя
Р.І. Молодецький