Справа № 822/4226/14
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4226/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року м.
ХмельницькийХмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А. за
участі:позивача, представника позивача
та представника
відповідовідачарозглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Державної архітектурно-будівельної
інспекції України третя особа яка не
заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про
визнання протиправними та скасування
постанов та припису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з
адміністративний позовом до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, в якому просить визнати
протиправними та скасувати постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 26 від 08.08.2012
року та № 27 від 08.08.2012 року; визнати
протиправним та скасувати припис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
07.08.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 26 в розмір
99180,00 грн., № 27 в розмірі 99180,00 грн. та
припис від 07.08.2012 року є протиправними
та такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.03.2013 року
у справі №822/580/13-а, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 року,
адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.06.2014 року постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.03.2013 року
у справі №822/580/13-а та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 року
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до Хмельницького окружного
адміністративного суду.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
посилаючись на обставини викладені в
адміністративному позові, позовні
вимоги просили задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив, надав суду письмове
заперечення, яке підтвердив в суді та
просив у його задоволенні відмовити.
Зазначає, що рішенням виконавчого
комітету Красилівської районної ради
від 20.06.1991 року № 86 позивачу надано
дозвіл на будівництво індивідуального
житлового будинку без магазину. У 2002
році ФОП ОСОБА_3 без дозволу на
виконання будівельних робіт розпочав
реконструкцію частини житлового
будинку під магазин. Вказує, що
відповідно до Закону України "Про
планування і забудову територій" для
виконання будівельних робіт з нового
будівництва, реконструкції,
реставрації та капітального ремонту
позивачу необхідно було отримати
дозвіл на виконання будівельних робіт
в Інспекції, однак ФОП ОСОБА_3 дозвіл не
отримав і здійснив самочинну
реконструкцію та на даний час магазин
експлуатується без прийняття в
експлуатацію. Зазначає, що свідоцтво на
право власності на магазин "Наталі" є
нелегітимним, так як воно було
оформлено на підставі рішення
сільської ради, а відповідно до п.9 ст.39
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" підставою
для оформлення права власності є
зареєстрована декларація про
готовність об'єкта до експлуатації.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

Третя особа яка не заявляє самостійних
вимог ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явився, про час та дату розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суду не повідомив.
Заперечень чи клопотань на адресу суду
не надходило.

Заслухавши пояснення позивача,
представників сторін, дослідивши
докази, які знаходяться в матеріалах
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що головним
державним інспектором Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області ОСОБА_4
проведено позапланову перевірку ФОП
ОСОБА_3 щодо дотримання чинного
законодавства у будівництві, про що
складено акт б/н від 22.10.2009 року.
Перевіркою встановлено, що позивачем
побудовано добудову магазину до
нежитлового приміщення та зроблено
висновок, що будівництво самовільне,
відсутній дозвіл на виконання
будівельних робіт інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю. Відсутній дозвіл на
будівництво виконкому сільської ради.
Проектна документація не погоджена
відділом містобудування, архітектури
та будівництва райдержадміністрації і
не затверджено сесією сільської ради.

07.08.2012 року відповідачем відносно ФОП
ОСОБА_3 складені протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 000335 відповідно до якого
будівництво магазину здійснювалось
без документів, чим порушено вимоги ст.
34 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" та № 000336
відповідно до якого проводиться
експлуатація магазину без введення
об'єкта в експлуатацію, чим порушено
вимоги п.8 ст.39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

07.08.2012 року відповідачем відносно ФОП
ОСОБА_3 винесено припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, державних
стандартів і правил з вимогою до 31.12.2012
року позивачу оформити всю необхідну
документацію на будівлю магазину,
ввести будівлю магазину в
експлуатацію.

08.08.2012 року інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області при розгляді
матеріалів справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
винесено постанови № 26 про накладення
штрафу на ФОП ОСОБА_3 за порушення у
сфері містобудівної діяльності у
розмірі 99180,00 грн. на підставі абз.3 п.п.4
п.2 ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", № 27
про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 за
порушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 99180,00 грн. на
підставі абз.3 п.п.6 п.2 ст.2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності".

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
"Про архітектурну діяльність" для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Статтею 7 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
визначено, що управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
шляхом контролю за дотриманням
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, вимог будівельних норм,
державних стандартів і правил,
положень містобудівної документації
всіх рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування
(далі - вихідні дані), проектної
документації.

Відповідно до статті 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Стосовно позовних вимог щодо
скасування припису від 07.08.2012 року про
введення будівлі магазину в
експлуатацію, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що реконструкція
сараю в магазин відбувся в 2002 році.
Позивач та його дружина є суб'єктами
підприємницької діяльності відповідно
до Свідоцтв про державну реєстрацію
ФОП №566821 та №640517 відповідно (а.с.52-53).

Твердження позивача, що після
реконструкції частини сараю в
приміщення магазину відбувалось та не
використовувалось спростовується
фотоматеріалами наявними у матеріалах
справи (а.с.118-127).

Крім того, позивач у своїх поясненнях
вказує, що його дружина є приватним
підприємцем і має дозвіл на зайняття
торгівельною діяльністю з 2002 року.

Згідно з підпунктом пункту 11 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553,
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо: усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Суд зазначає, що зобов'язання позивача
в оскаржуваному приписі оформити всю
необхідну документацію на будівлю
магазину, ввести будівлю магазину в
експлуатацію в повній мірі підпадає
під поняття усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, до яких, зокрема,
відноситься і експлуатація об'єкта без
введення його в експлуатацію, а тому в
задоволенні цієї частини позовних
вимог слід відмовити.

Щодо скасування постанов про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 26 та
№ 27 від 08.08.2012 року суд приходить до
наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 41 ЗУ "Про регулювання
містобудівної діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі ст. 32 ЗУ "Про регулювання
містобудівної діяльності", усі об'єкти
будівництва за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до державних будівельних норм та
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Порядку віднесення об'єктів
будівництва до IV і V категорій
складності, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 557 від
27.04.2011 року встановлено, що під час
проведення державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єктах самочинного будівництва (у
разі відсутності проектної
документації) категорія складності
таких об'єктів визначається посадовими
особами Держархбудінспекції та її
територіальних органів, а в разі
необхідності - шляхом проведення
експертизи експертною організацією чи
експертом, що має відповідний
сертифікат.

Крім того, листом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 4 квітня 2011 року № 24-10/2759/0/6-11
роз'яснено законодавство в частині
визначення категорії складності
об'єкта, яким зазначено, що статтею 32
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
визначається віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.
Для усіх об'єктів, що проектуються,
будуються чи приймаються в
експлуатацію, визначена у проектній
документації категорія складності
може бути уточнена проектною
організацією разом із замовником
будівництва.

Отже, віднесення об'єктів будівництва
до І-ІІІ категорії складності не
належить до повноважень відповідача,
оскільки визначається суто проектними
організаціями і замовниками
будівництва.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 34 ЗУ "Про регулювання
містобудівної діяльності" замовник має
право виконувати будівельні роботи
після реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності.

Згідно з частиною восьмою статті 39
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності"
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Відповідно до підпункту 4 частини
другої статті 2 ЗУ "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення
як виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації: на об'єктах I
категорії складності - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат; на об'єктах II категорії
складності - у розмірі тридцяти шести
мінімальних заробітних плат; на
об'єктах III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до підпункту 6 частини
другої статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення
як експлуатація або використання
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів I категорії
складності - у розмірі вісімнадцяти
мінімальних заробітних плат; об'єктів II
категорії складності - у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат;
об'єктів III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат; об'єктів IV категорії
складності - у розмірі трьохсот
сімдесяти мінімальних заробітних плат;
об'єктів V категорії складності - у
розмірі дев'ятисот мінімальних
заробітних плат.

Згідно з частиною другою статті 3
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" накладати
штраф від імені Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів
мають право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.

Тобто, суд приходить до висновку, що
віднесення об'єктів будівництва до
І-ІІІ категорії складності належить до
повноважень відповідних проектних
організацій, у той час як до
повноважень відповідача відноситься
саме прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
відповідної категорії складності.

Також, матеріали справи не містять
жодних доказів та документального
підтвердження обґрунтованості
визначення відповідачем (встановлення
об'єкту, що перевірявся) ІІI категорії
складності об'єкта будівництва у
законодавчо-визначеному порядку, як і
не містять документального
підтвердження використання під час
перевірки матеріалів, що містять такі
дані.

Крім того, відповідач, визначаючись з
розміром штрафу, керувався положеннями
додатку М ДБН А.2.2- 3-2012 "Склад та зміст
проектної документації на
будівництво", а саме можлива небезпека
для здоров'я і життя людей, які
періодично перебувають на об'єкті в
кількості 100-500 осіб та самостійно
визначив ІІІ категорію складності,
виходячи з того це рішення прийнято
начальником.

В судовому засіданні з пояснень
позивача та матеріалів справи суд
встановив, що на час здійснення
перевірки будівельні роботи не
виконувались, будівництво магазину не
здійснювалось. Будівельні роботи з
перепланування сараю у магазин були
виконанні позивачем як фізичною особою
у 2002 році.

А відтак суд приходить до висновку, що
відповідач при прийнятті оскаржуваних
постанов повинен був керуватись
керувався положеннями додатку М ДБН
А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної
документації на будівництво".

Судом встановлено, що приміщення
магазину має загальну площу 44,56 км.м.,
відповідно до розрахунку категорії
складності, виконаного ДП "проектне
бюро "Проскурів"кількість осіб, які
перебувають поза об'єктом 50 чоловік, а
не 100-500, як стверджує відповідач.

Вищенаведене свідчить, що відповідач,
відносячи об'єкт будівництва (магазин)
до III категорії складності, діяв з
перевищенням наданих йому повноважень,
чим порушив принцип використання
повноваження з метою, із якою це
повноваження надано, який закріплено у
підпункті 2 частини 3 статті 2 КАС
України.

Вказані протиправні дії відповідача
призвели до прийняття рішень - постанов
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 26 в розмір 99180,00 грн., № 27 в
розмірі 99180,00 грн. та припис від 07.08.2012
року, які не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідач, самостійно
визначивши об'єкту будівництва III
категорію складності та нарахував
позивачу штраф у розмірі, визначеному
законодавством у разі експлуатації або
використання об'єктів будівництва ІІI
категорії складності, не прийнятих в
експлуатацію, необґрунтовано виніс
оскаржувані постанови про притягнення
позивача до відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. При цьому
слід враховувати, що відповідачем не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження факту законності
оскаржуваних постанов та
правомірності віднесення об'єкту
будівництва, що до ІІI категорії
складності.

За таких обставин, суд вважає, що під
час прийняття оскаржуваних постанов
№26 та №27 від 08.08.2012 року, відповідачем
не було враховано всі обставини, що
мають значення для прийняття такого
рішення, оскільки, віднесення об'єктів
будівництва до І-ІІІ категорії
складності не належить до повноважень
відповідача, а належить до повноважень
проектних організацій і замовника
будівництва, а Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області позбавлена
повноважень здійснювати заходи,
спрямовані на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил на
об'єктах всіх категорій складності.

З огляду на вище викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 підлягають до часткового
задоволення.

Керуючисьст.ст.158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 26 від 08.08.2012
року та № 27 від 08.08.2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07
листопада 2014 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань"Згідно з
оригіналом" Суддя Г.В. Лабань