Справа № 2-а-5833/11/2070
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/81206/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Костенка М.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Дергачівської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської
області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20 червня
2011 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року

у справі № 2-а-5833/11/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Водолій-М»

до Дергачівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Харківської області

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20 червня
2011 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року, адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Водолій-М» (далі -
ТОВ «Водолій-М»; позивач) до
Дергачівської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської
області (далі - Дергачівська МДПІ
Харківської області; відповідач)
задоволено в повному обсязі. Скасовано
рішення № 13/29-040 від 28 березня 2011 року
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ
«Водолій-М». Зобов'язано Дергачівську
МДПІ Харківської області поновити
реєстрацію ТОВ «Водолій-М» в
реєстрі платників податку на додану
вартість з податковим номером 17.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями у справі, відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, ставиться питання
про скасування постанови Харківського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2011 року, ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду від
08 листопада 2011 року та прийняття
нового рішення про відмову в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Крім того, Дергачівською МДПІ
Харківської області заявлено
клопотання про заміну відповідача у
справі - Дергачівської МДПІ
Харківської області на Дергачівську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Харківській області у зв'язку з
реорганізацією, яке згідно із статтею 55
Кодексу адміністративного судочинства
України підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що
ТОВ «Водолій-М» зареєстровано
в якості платника податку на додану
вартість 29 червня 2010 року, у
зв'язку з чим йому видано Свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість № 100290297.

В свою чергу, комісією, створеною
відповідно до розпорядження
Дергачівської МДПІ Харківської
області № 12-р від 08 лютого 2011 року,
встановлено внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців запису про
відсутність юридичної особи ТОВ
«Водолій-М» за її місцезнаходженням.

З огляду на викладене,
контролюючим органом прийнято рішення
№ 13/29-040 від 28 березня 2011 року про
анулювання реєстрації позивача як
платника податку на додану вартість на
підставі підпункту «ж» пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - ПК
України).

Задовольняючи адміністративний
позов в повному обсязі, суди попередніх
інстанцій виходили з наступних
мотивів, з якими погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до підпункту «ж» пункту 184.1
статті 184 ПК України реєстрація діє до
дати анулювання реєстрації платника
податку, яка проводиться шляхом
виключення з реєстру платників податку
і відбувається, зокрема, у разі якщо в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
наявний запис про відсутність
юридичної особи або фізичної особи за
її місцезнаходженням (місцем
проживання) або запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Правила внесення державним
реєстратором змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі, визначено
приписами статті 19 Закону України від 15
травня 2003 року № 755-IV «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон № 755-IV).

Так, відповідно до абзацу 2 частини 12
статті 19 Закону № 755-IV у разі
надходження державному реєстратору
від органу державної податкової служби
повідомлення встановленого зразка про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
рекомендованим листом протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Згідно з абзацом 2 частини 14 статті 19
Закону № 755-IV якщо державному
реєстратору повернуто рекомендованого
листа, державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність юридичної особи
за її місцезнаходженням.

Як встановлено судами, анулювання
реєстрації позивача як платника
податку на додану вартість на підставі
підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 ПК
України зумовлено в наведеному випадку
наявністю в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність юридичної особи
ТОВ «Водолій-М» за вказаним
місцезнаходженням, вчиненого
державним реєстратором 25 березня 2011
року.

Підставою для внесення державним
реєстратором такого запису слугувало
повернення 25 березня 2011 року
рекомендованого листа, надісланого
реєстратором на адресу позивача
відповідно до абзацу 2 частини 12 статті
19 Закону № 755-IV, на виконання
повідомлення від органу державної
податкової служби.

Разом з тим, процедура встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
платника податку до направлення
державному реєстратору органом
державної податкової служби
повідомлення встановленого зразка
передбачена розділом XII Порядку обліку
платників податків і зборів,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 22
грудня 2010 року № 979 (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Порядок).

Відповідно до пункту 12.4 розділу XII
Порядку щодо кожного платника
податків, щодо якого виявлена
відсутність його за місцезнаходженням
(місцем проживання) та не з'ясоване його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання), підрозділ органу
державної податкової служби, який
з'ясував зазначений факт, готує та
передає підрозділам податкової
міліції запит на встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків за формою, що
затверджується центральним органом
державної податкової служби. До
Єдиного банку даних юридичних осіб та
Реєстру самозайнятих осіб вносяться
дані про подання запиту.

В силу приписів пункту 12.5 розділу XII
Порядку якщо за результатами заходів
щодо встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби приймає
рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за формою № 18-ОПП (додаток 21) для вжиття
заходів, передбачених частино 8 статті
19 Законом № 755-IV.

Аналогічні правила встановлення
місцезнаходження платника податків
закріплено і Положенням про
організацію взаємодії підрозділів
податкової міліції з іншими
структурними підрозділами органів
державної податкової служби для
встановлення місцезнаходження
платника податків, затвердженим
наказом Державної податкової
адміністрації України від 17 травня 2010
року № 336, (далі - Положення), зокрема,
підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу
ІІ, - щодо кожного платника податків,
який відсутній за місцезнаходженням
(місцем проживання) та
місцезнаходження (місце проживання)
якого не з'ясовано, структурний
підрозділ органу державної податкової
служби проводить такі заходи: шляхом
спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд
за місцезнаходженням тощо) із
платником податків з'ясовує його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання); за допомогою Єдиного банку
даних платників податків встановлює
місце проживання засновників і
керівників платника податків та
отримує інформацію стосовно інших
платників податків, де зазначені особи
є засновниками чи керівниками.

Згідно з пунктом 3.2 розділу ІІ
Положення у разі підтвердження
відсутності платника податків за
місцезнаходженням (місцем проживання)
структурний підрозділ органу
державної податкової служби, який є
ініціатором запиту, готує за
відповідною формою запит на
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків та
направляє до підрозділу податкової
міліції.

Аналіз зазначених норм права дає
підстави для висновку про те, що
підрозділ органу державної податкової
служби надсилає повідомлення про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням державному
реєстратору для вжиття заходів,
передбачених абзацом 2 частини 14 статті
19 Закону № 755-IV, лише після здійснення
передбачених Порядком та Положенням
заходів для встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи.

Втім, доказів виконання відповідачем
відповідних дій матеріали справи не
містять.

Більш того, судами при дослідженні
Довідки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців з'ясовано, що станом
на 30 березня 2011 року позивач підтвердив
відомості про юридичну особу, у зв'язку
з чим державним реєстратором до
Єдиного державного реєстру внесено
відповідний запис за № 1 020826.
Перебування ТОВ «Водолій-М» за адресою:
Харківська область, Дергачівський
район, с. Гоптівка, вул. Радянська, 2,
підтверджується також наявним в
матеріалах справи договором оренди
приміщення від 01 березня 2011 року.

За наведених обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2011 року
такими, що прийняті з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до їх
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Замінити в даній справі
відповідача - Дергачівську міжрайонну
державну податкову інспекцію
Харківської області її
правонаступником - Дергачівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

Касаційну скаргу Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
відхилити, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2011 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Костенко М.І.