Справа № 824/3040/14-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р. м.
Чернівці Справа №824/3040/14-а

Суддя Чернівецького окружного
адміністративного суду Григораш
Віталій Олександрович, розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду адміністративному
позові Управління Пенсійного фонду
України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області (позивач) просить
стягнути з Виконавчої дирекції фонду
Соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі (відповідач) витрати на виплату
пенсій, щомісячної цільової грошової
допомоги на проживання, витрати на
виплату і доставку даних виплат за
липень-серпень 2014 року на загальну суму
280,56 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що з 01.07.2014 року - 31.08.2014 року
для відповідача було підготовлено
список осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, але останнім не включені
зазначені витрати в акти щомісячних
звірок. В акти щомісячної звірки за
липень-серпень 2014 року не включено
витрати на виплату щомісячної грошової
допомоги на проживання, державної
адресної допомоги та витрати на їх
доставку на загальну суму 280,56 грн, в
тому числі з 01.07.2014року по 31.08.2014року не
включені в акти щомісячних звірок суми
виплачених пенсій: ОСОБА_1 (п/с НОМЕР_1)
на суму 183,60 грн.; ОСОБА_2 (п/с НОМЕР_2) на
суму 96,96 грн.. Причиною відмови
відповідач називає отримання
трудового каліцтва даними потерпілими
в Латвії та Казахстані.

Відносно невключених виплачених сум
потерпілими ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
отримали трудові каліцтва в Латвії та
Казахстані, позивач повідомив, що
відповідно до ст. 9 Закону № 1105
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком; пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Право вибору пенсійних виплат
визначено статтею 10 Закону №1105, в якій
зазначено, що особа, яка має одночасно
право на різні види пенсій (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника) призначається один із
цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 45 ч.2 п.3 Закону № 1105 право
переходу із одного виду пенсії на іншій
(в даному випадку з пенсії по
інвалідності на пенсію за віком) це
виключно індивідуальне право
пенсіонера і здійснюються при бажанні
пенсіонера з дня подання заяви з усіма
необхідними документами.

Відповідно до пункту 8 статті 34 Закону
№1105 у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе фонд соціального страхування від
нещасних випадків згідно з порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України. Дана позиція узгоджується з
листом Міністерство праці та
соціальної політики України № 02-55-10 від
2002 року листом Міністерство Юстиції
України № 26-39-222 від 17.06.2002 року.

Позивач в судове засідання не з'явився,
проте від нього надійшло клопотання
про розгляд справи без його участі у
порядку письмового провадження.
Позовні вимоги позивач підтримує у
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав до суду клопотання про
розгляд справи без його участі.
Зазначив, що не погоджується із
позовними вимогами та просив суд
відмовити у їх задоволені у повному
обсязі. Також відповідач надав суду
письмові заперечення, в яких зазначив
наступне.

Відповідно до Угоди про взаємне
визнання прав на відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, які пов'язані з
виконанням трудових обов'язків від
09.09.1994 року, ратифікованою Верховною
радою України, відшкодування
потерпілому шкоди, вчиненої внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
здійснюється стороною тієї держави, де
стався страховий випадок. Тому Фонд
здійснює виплати тільки тим особам, які
отримали травму на підприємствах
України.

Відповідно до ст. 15 Закону №1105 Фонд є
некомерційною, самоврядною
організацією і не відповідає за
зобов'язаннями держави.

Тому використання коштів Фонду на
відшкодування пенсій, виплачених
вказаним у списках особам, які отримали
каліцтво за межами України суперечить
на думку відповідача ст. 46 Закону №
1105-XIV у якій передбачено, що кошти на
здійснення страхування від нещасного
випадку не включаються до складу
Державного бюджету України,
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Відповідно до ч. 15 ст. 8 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" суми єдиного
внеску розподіляються за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування пропорційно
до сум єдиного внеску (у відсотках).
Таким чином Відділення отримує лише
встановлений Законом відсоток єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інші частини
єдиного внеску у відсотках
розподіляються між іншими Фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З огляду на викладене, на думку Фонду,
при вирішенні питання правомірності
заявлених вимог, щодо періоду
стягнення витрат на виплату пенсії
необхідно керуватися Законом України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування". Вважає, що
позивач безпідставно звернувся з даним
позовом до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Перевіривши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що позивачем в
період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року були
підготовлені для відповідача списки
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в липні-серпні місяцях 2014
року (а.с. 12,13,16,17.)

Позивачем направлялись акти
щомісячних звірок витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за липень-серпень місяці
2014року, які підписані позивачем та
відповідачем (а.с. 10, 14).

Відповідно до розрахунків коштів,
неприйнятих до відшкодування ФССНВВ за
актом звірки по Сторожинецькому району
за липень-серпень 2014 року, відповідачем
не прийнято до відшкодування кошти по
сумах виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття та
витрати з виплати і доставки пенсії,
державної адресної допомоги в розмірі
280,56 грн. Дана сума виплаченої пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання ОСОБА_1. та
ОСОБА_2, сума виплаченої щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття, сума витрат з виплати і
доставки пенсії (а.с. 9).

Згідно розрахунку суми виплаченої
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання по
Сторожинецькому району за
липень-серпень 2014 сума пенсії,
щомісячної цільової грошової допомоги
та витрати на доставку виплачена
позивачем та невідшкодована
відповідачем по пенсіонерах ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 складає 280,56 грн. - основний
розмір пенсії, щомісячна цільова
грошова допомога на проживачння та
витрати на виплату і доставку цих
виплат.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідачем не включено витрати на
виплату щомісячної грошової допомоги
на проживання та витрати на їх виплату
і доставку за липень-серпень місяці 2014
року на загальну суму 280,56 грн., в тому
числі не включені в акти щомісячних
звірок суми виплачених пенсій, витрати
на їх доставку, щомісячна цільова
грошова допомога на проживання: ОСОБА_1
(п/с НОМЕР_1) на суму 183,60 грн.; ОСОБА_2 (п/с
НОМЕР_2) на суму 96,96 грн.

До вказаних спірних правовідносин суд
застосовує наступні положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Відповідно до ст.81 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року
№1788- ХІІ (далі - Закон №№1788- ХІІ)
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплат здійснюється
органами Пенсійного фонду України. Ця
норма стосується і призначення та
виплат пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року №1105-XIV
фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№ 1105-XIV. Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є відповідач.

За змістом пункту 2 статті 7 Закону
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання" №2272-III (далі - Закон
№2272-III), який набрав чинності з 01 квітня
2001року, Фонд сплачує страхові виплати
та надає соціальні послуги працівникам
(членам їх сімей), які потерпіли на
виробництві до 01 квітня 2001року, з того
часу, коли відповідні підприємства
передали в установленому порядку цьому
Фонду документи, що підтверджують
право цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні
послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.
Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, ПФУ та Фонду. При
цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною другою статті 24 Закону №1105
закріплено аналогічне правило: якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
ту категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату
пенсій, по яким виник спір.

За змістом частини другої статті 2
Закону №1105 особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
№ 1788-XII встановлено, що громадянам
України переселенцям з інших держав,
які не працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону №1105
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом також зазначеним у
статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та
мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім цього пункту (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) установлено, що вся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника
Фондом.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду відшкодувати
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальну і моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, не залежить від
того, чи сплачували цьому Фонду
страхові платежі підприємства, що
ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 пункту 3
Прикінцевих положень Закону №1105 Фонд є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України від 14.10.1992 року №2694-XII
"Про охорону праці", які ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних держав у
сфері пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов`язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитись лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі такої виплати органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Як встановлено судовим розглядом,
відповідачем не включено витрати на
виплату щомісячної грошової допомоги
на проживання та витрати на їх доставку
за липень-серпень місяці 2014 року на
загальну суму 280,56 грн., в тому числі з
01.07.2014 року по 31.08.2014 року не включені в
акти щомісячних звірок суми виплачених
пенсій, витрати на їх доставку,
щомісячна цільова грошова допомога на
проживання: ОСОБА_1 (п/с НОМЕР_1) на суму
183,60 грн. та ОСОБА_2 (п/с НОМЕР_2) на суму
96,96 грн. За таких обставин суд дійшов
висновку, що з відповідача належить
стягнути витрати на виплату пенсій,
витрати на виплату щомісячної грошової
допомоги на проживання, витрати з
виплати та доставки пенсії за
липень-серпень місяці 2014 року на
загальну суму 280,56 грн.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Позивачем
доведено суду правомірність заявлених
вимог.

Оскільки, спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати (судовий
збір) стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі витрати на
виплату пенсій, витрати на виплату
щомісячної грошової допомоги на
проживання, витрати з виплати та
доставки цих пенсії на загальну суму
280,56 грн за липень-серпень місяці 2014
року, в тому числі витрати за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, а саме з
01.07.2014 року по 31.08.2014 року витрати за
особовими справами:

- ОСОБА_1 (п/с НОМЕР_1) на суму 183,60 грн.;

- ОСОБА_2 (п/с НОМЕР_2) на суму 96,96 грн.

3. Копію постанови направити сторонам.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.О. Григораш