Справа № 826/3873/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3873/14
інстанції: Аблова Є.В.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі
Таран А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма
«Астарта-Київ» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Астарта-Київ» до Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 13.03.2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Астарта-Київ» звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків, у якому просили суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 13.03.14 р.
№000114020.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 травня 2014 року в задоволенні
зазначеною адміністративного позову -
відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 травня 2014 та прийняти нову якою
задовольнити позов в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовані обставини справи, які мають
значення для справи та допущено
суттєві порушення норм матеріального
та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги наявними у справі доказами,
колегія суддів приходить до
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідачем в період з 24.01.2014 р. по
13.02.2014 р. на підставі наказу від 24.01.2014 р.
№34 проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Астарта-Київ» (код 19371986)
відповідальний за утримання та
внесення податків до бюджету під час
виконання договору про спільний
обробіток земельної ділянки №5/0210/39 від
15.02.2010р. з Державним підприємством
«Сільськогосподарське підприємство
імені Іваненка» (код 36475203) з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 15.02.2010 р. по
31.12.2013 р.

В ході проведення перевірки
встановлено порушення ТОВ
«Астарта-Київ»: пп.135.5.4 п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено заниження
податку на прибуток всього 2 218 899 грн.

За результатами перевірки складено акт
від 20.02.2014 року №195/28-10-40-20/578378457.

На підставі акту перевірки від 20.02.2014
року №195/28-10-40-20/578378457 податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 13.03.14 року
№000114020 за платежем податок на прибуток
збільшено суму грошового зобов'язання
на загальну суму 2773624,75грн., з яких за
основним платежем 2218899грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
554724,75грн.

З матеріалів справи також вбачається,
що ТОВ «Астарта-Київ» (код 19371986)
відповідальний за утримання та
внесення податків до бюджету під час
виконання договору про спільний
обробіток земельної ділянки №5/0210/39 від
15.02.2010 року з Державним підприємством
«Сільськогосподарське підприємство
імені Іваненка» (код 36475203) у зв'язку з
прийняттям рішення про припинення
діяльності та поданням заяви 8-ОПП,
подано ліквідаційну податкову
декларацію про результати спільної
діяльності на території України без
створення юридичної особи за період з
01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
позивачем у перевіряємому періоді
занижено доходи, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування, на
загальну суму 11678414 грн., які вважаються
безповоротною фінансовою допомогою, що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 2218899грн., а
тому оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 13.03.14 року
№000114020 є правомірним та скасуванню не
підлягає.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погодитися не може зважаючи
на таке.

Відповідно до пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК
України, до складу інших доходів
включається вартість товарів, робіт,
послуг, безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

Згідно з пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
фінансова допомога - це фінансова
допомога, надана на безповоротній або
поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику
податків згідно з договорами
дарування, іншими подібними договорами
або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості,
відшкодована кредитору позичальником
після списання такої безнадійної
заборгованості;

сума заборгованості одного платника
податків перед іншим платником
податків, що не стягнута після
закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що
надані платнику податків без
встановлення строків повернення такої
основної суми, за винятком кредитів,
наданих під безстрокові облігації, та
депозитів до запитання у банківських
установах, а також сума процентів,
нарахованих на таку основну суму, але
не сплачених (списаних);

сума процентів, умовно нарахованих на
суму поворотної фінансової допомоги,
що залишається неповерненою на кінець
звітного періоду, у розмірі облікової
ставки Національного банку України,
розрахованої за кожний день фактичного
використання такої поворотної
фінансової допомоги.

Отже, для визнання певної суми
безповоротною фінансовою допомогою
необхідно, щоб така сума відповідала
будь-якому з визначень, наведених у пп.
14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, безнадійна заборгованість - це
заборгованість, що відповідає одній з
таких ознак:

заборгованість за зобов'язаннями, щодо
яких минув строк позовної давності;

прострочена заборгованість фізичної
або юридичної особи, що не погашена
внаслідок недостатності майна
зазначеної особи, за умови, що дії
кредитора, спрямовані на примусове
стягнення майна боржника, не призвели
до повного погашення заборгованості;

заборгованість суб'єктів
господарювання, визнаних банкрутами у
встановленому законом порядку або
припинених як юридичні особи у зв'язку
з їх ліквідацією;

заборгованість, яка виявилася
непогашеною внаслідок недостатності
коштів, одержаних після звернення
кредитором стягнення на заставлене
майно відповідно до закону та договору,
за умови, що інші дії кредитора щодо
примусового стягнення іншого майна
позичальника, визначені
нормативно-правовими актами, не
призвели до повного покриття
заборгованості;

заборгованість, стягнення якої стало
неможливим у зв'язку з дією обставин
непереборної сили, стихійного лиха
(форс-мажорних обставин), підтверджених
у порядку, передбаченому
законодавством;

прострочена заборгованість померлих
фізичних осіб, а також осіб, які у
судовому порядку визнані безвісно
відсутніми, недієздатними або
оголошені померлими, а також
прострочена заборгованість фізичних
осіб, засуджених до позбавлення волі.

Отже, для визнання кредиторської
заборгованості безнадійною така
заборгованість має відповідати одній з
наведених у пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК
України ознак.

Колегія суддів зауважує, що в акті
перевірки не наведено жодної з ознак,
які б дозволяли віднести кредиторську
заборгованість у розмірі 11 678 414,00 грн.
до складу безповоротної фінансової
допомоги або безнадійної
кредиторської заборгованості.

Таким чином, суд першої інстанції
помилково визнав безповоротною
фінансовою допомогою заборгованість,
погашену в межах строків позовної
давності до початку проведення
податкової перевірки. Тобто судом
першої інстанції було зроблено
непослідовний висновок про те, що
видатки позивача, зроблені у зв'язку з
погашенням кредиторської
заборгованості, насправді є його
доходом.

Щодо суми кредиторської
заборгованості спільної діяльності,
яка існувала станом на 31.12.2013 р., колегія
суддів апеляційної інстанції
встановила, що така сума складалася з
двох частин: 3 678 414,00 грн. - кредиторська
заборгованість перед постачальниками
за отримані товари і послуги, сплачена
(погашена) на користь постачальників
10.01.2014 р. та 8 000 000,00 грн. - внесок позивача
у спільну діяльність, повернутий на
рахунок позивача 16.01.2014 р., тобто,
вказана заборгованість була погашена
станом на день проведення перевірки
(24.01.2014 р.).

Кредиторська заборгованість у розмірі
3 678 414,00 грн. виникла внаслідок
виконання умов ряду господарських
договорів, укладених позивачем в
інтересах спільної діяльності, а саме:

Договір № 5/0410/36 купівлі-продажу від
01.04.2010 р. з TOB фірма «Астарта-Київ» (сума
заборгованості - 1 415 715,44 грн.).

Заборгованість за цим договором, яка
існувала станом на 01.01.2014 р., утворилася
в результаті здійснення поставки
товару за видатковими накладними: від
10.05.2012 р. № АСЦ-002802 - на суму 884 314,15 грн.
від 28.05.2012 р. № АСЦ-002986 - на суму 68 510,40
грн. від 31.05.2012 р. № АСЦ -3138 - на суму 6 660,00
грн. від 25.06.2012 р. № АСЦ-003630 - на суму 142
616,88 грн. від 10.09.2012 р. № АСЦ-05686 - на суму 39
793,80 грн. від 30.11.2012 р. № АСЦ-008211 - на суму
129,38 грн. від 30.04.2013 р. № АСЦ-002149- на суму
153 320,16 грн. від 05.04.2013 р. № АСЦ-001484 - на
суму 239 403,08 грн. від 30.04.2013 р. № АСЦ-002137 -
на суму 386 915,76 грн. від 30.04.2013 р. №АСЦ-002160
- на суму 13 922,16 грн. від 03.05.2013 р. №
АСЦ-002409 - на суму 8 881,20 грн. від 10.05.2013 р. №
АСЦ-002473 - на суму 214 907,90 грн. від 15.05.2013 р.
№ АСЦ-002426 - на суму 30 008,89 грн. від 21.06.2013
р. № АСЦ-003384 - на суму 1 308,48 грн. від 24.05.2013
р. № АСЦ-002826 - 1 962,72 грн.

Пунктом 5.1 Договору № 5/0410/36 передбачено
проведення розрахунків за договором в
термін 60 банківських днів з дати
отримання покупцем товару чи в інший
термін, узгоджений сторонами та
зафіксований у відповідній додатковій
угоді до цього договору.

Отже, згідно з п. 5.1 Договору, вказана
заборгованість мала бути погашена в
період з 06.08.2012 р. (за першою видатковою
накладною в переліку) доіб.08.2013 р. (за
останньою в переліку видатковою
накладною), а отже строк позовної
давності для її стягнення мав
закінчитися, відповідно, у період з
серпня 2015 р. до серпня 2016 р.

Таким чином, на момент проведення
перевірки та складання Акту перевірки
строк позовної давності для стягнення
заборгованості за Договором № 5/0410/36 не
настав.

Факт погашення заборгованості у
розмірі 1 415 715,44 грн. підтверджується
банківською випискою (платіжне
доручення № 3 від 10.01.2014 р.).

Договір № 16/0104 про надання послуг від
01.04.2010 р. з TOB «Агрофірма «їм. Довженка»
(сума заборгованості - 480 458,61 грн.).

Надання послуг за цим договором
підтверджується актами: від 29.11.2012 р. №
ДОЦ-002467-насуму221 235,00 грн. від 28.12.2012 р. №
ДОЦ-002622 - на суму 41 712,89 грн. від 28.12.2012 р.
№ ДОЦ-002621 - на суму 141 690,47 грн. від 28.02.2013
р. № ДОЦ-000224 - на суму 1 376,00 грн. від 01.04.2013
р. № ДОЦ-000543 - на суму 22 161,88 грн. від
30.04.2013 р. № 1213-на суму 2 330,02 грн. від 22.05.2013
р. №68-на суму 18 383,56 грн. від 23.05.2013 р. № 55 -
на суму 25 256,80 грн. від 24.05.2013 р. № 64 - на
суму 96 468,16 грн. від 29.05.2013 р. № 3166 - на
суму 5 334,45 грн. від 31.05.2013 р. № 1383 - на суму
23 145,70 грн.

Пунктом 3.1 Договору № 16/0104 встановлено,
що оплата передбачених договором
послуг здійснюється згідно підписаних
з обох боків актів приймання-передачі
послуг. Тобто договором конкретний
строк оплати послуг не передбачений.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки вимога про сплату
заборгованості станом на 01.01.2014 р. не
пред'являлася, перебіг строку позовної
давності щодо такої заборгованості не
почався.

Факт погашення заборгованості у
розмірі 480 458,61 грн. підтверджується
банківською випискою (платіжне
доручення № 4 від 10.01.2014 р.).

Договір № 10/0710/64 купівлі-продажу від
01.07.2010 р. з TOB «Агрофірма «їм. Довженка»
(сума заборгованості - 391 231,00 грн.).

Факт поставки насіння на суму за цим
договором підтверджується: видатковою
накладною від 20.09.2012 р. № ДОЦ-003733 - на
суму 332 575,00 грн. видатковою накладною
від 30.09.2012 р. № ДОЦ-004009 - на суму 58 656,00
грн.

Відповідно п. 3.2 договору № 10/0710/64
оплата товару здійснюється після
фактичного відвантаження, тобто на
умовах відстрочення платежу, згідно з
умовами даного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки вимога про сплату
заборгованості станом на 01.01.2014 р. не
пред'являлася, перебіг строку позовної
давності щодо такої заборгованості не
почався.

Факт погашення заборгованості у
розмірі 391 231,00 грн. підтверджується
банківською випискою (платіжне
доручення № 6 від 10.01.2014 р.).

Договір зберігання № 50/0505/11 від 05.05.2011 р.
з TOB «Агрофірма «ім. Довженка» (сума
заборгованості - 84 738,52 грн.).

Факт надання послуг за договором
підтверджується актами: від 31.12.2012 р. №
ДОЦ-002639 - на суму 6 972,48 грн. від 31.12.2012 р. №
ДОЦ-002674 - на суму 2 246,20 грн. від 29.01.2013 р. №
ДОЦ-000043 - на суму 41 166,67 грн. від 31.01.2013 р.
№ ДОЦ-000085 - на суму 520,94 грн. від 28.02.2013 р.
№ ДОЦ-000236 - на суму 871,20 грн. від 28.02.2013 р.
№ДОЦ-000251 - на суму 16 046,39 грн. від 31.03.2013 р.
№ ДОЦ-000362 - на суму 868,25 грн. від 31.03.2013 р.
№ ДОЦ-000405 - на суму 16 046,39 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору № 50/0505/11,
оплата послуг за договором
здійснюється згідно виставлених
рахунків та затверджених актів
виконаних робіт за фактично наданий
вид послуг за узгодженими розцінками.

Тобто договором конкретний строк
оплати послуг не передбачений.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки вимога про сплату
заборгованості станом на 01.01.2014 р. не
пред'являлася, перебіг строку позовної
давності щодо такої заборгованості не
почався.

Факт погашення заборгованості у
розмірі 84 738,52 грн. підтверджується
банківською випискою (платіжне
доручення № 5 від 10.01.2014 р.).

Договір № 21/0104 від 01.04.2010 р. з TOB
«Агрофірма «Миргородська» (сума
заборгованості - 1 306 270,22 грн.).

Факт надання послуг за договором
підтверджується актами: від 30.06.2013 р. №
126 - на суму 59 999,88 грн., від 30.06.2013 р. № 127 -
на суму 59 999,88 грн., від 30.06.2013 р. № 128 - на
суму 59 999,88 грн., від 30.06.2013 р. № 129 - на
суму 59 999,88 грн., від 30.06.2013 р. № 130 - на
суму 59 999,88 грн., від 30.06.2013 р. № 131 - на
суму 59 999,88 грн., від 30.06.2013 р. № 132 - на
суму 6503,50 грн., від 30.06.2013 р. № 133 - на суму
59 999,88 грн., від 30.06.2013 р. № 134 - на суму
47116,45 грн., від 30.06.2013 р. № 135 - на суму 59
999,88 грн., від 30.06.2013 р. № 136 - на суму 59 999,88
грн., від 30.06.2013 р. № 137 - на суму 59 999,88
грн., від 30.06.2013 р. № 138 - на суму 9360,64 грн.,
від 30.06.2013 р. № 139 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 140 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 141 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 142 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 143 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 144 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 145 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 146 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 147 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 148 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 149 - на суму 59 999,88 грн., від
30.06.2013 р. № 150 - на суму 4641,08 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору № 21/0104, що
оплата передбачених договором послуг
здійснюється згідно підписаних з обох
боків актів приймання-передачі послуг.
Тобто договором конкретний строк
оплати послуг не передбачений.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки вимога про сплату
заборгованості станом на 01.01.2014 р. не
пред'являлася, перебіг строку позовної
давності щодо такої заборгованості не
почався.

Факт погашення заборгованості у
розмірі 1 306 270,22 грн. підтверджується
банківською випискою (платіжне
доручення № 2 від 10.01.2014 р.).

Щодо кредиторської заборгованості у
розмірі 8 000 000,00 грн., колегією суддів
встановлено, що це внесок позивача у
спільну діяльність, який вважається
заборгованістю спільної діяльності
перед позивачем, як учасником такої
діяльності.

Повернення внеску у спільну діяльність
можливо лише після виконання суб'єктом
ДСД всіх взаєморозрахунків за
зобов'язаннями, що утворилися під час
здійснення господарської діяльності,
та після визначення фінансових
результатів такої діяльності, оскільки
внесок у спільну діяльність є
гарантією виконання зобов'язань
суб'єкта ДСД перед контрагентами та
іншими кредиторами.

Оскільки діяльність суб'єкта ДСД
виявилась прибутковою, а остаточне
погашення заборгованості перед
контрагентами було здійснене 10.01.2014 р.,
16.01.2014 р. внесок у розмірі 8 000 000,00 грн.
на виконання п. 2.2 Додаткової угоди
повернено на рахунок Апелянта.
Повернення внеску підтверджується
банківською випискою (платіжні
доручення від 16.01.2014 р. №№ 7-12).

Оскільки внесок мав бути повернений
Апелянту до припинення статусу
спільної діяльності як платника
податків, але після погашення всіх
інших боргів, які утворилися в
результаті виконання ДСД, на момент
повернення коштів строк позовної
давності щодо таких коштів не сплив.

Отже, обставини, з якими законодавство
пов'язує зміну статусу одержаних
платником коштів і перетворення їх на
безповоротну фінансову допомогу в
розумінні пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
у спірному випадку не настали, оскільки
грошовий внесок у розмірі 8 000 000,00 грн.
був повернений учаснику спільної
діяльності.

Судова колегія також звертає увагу, що
суд першої інстанції безпідставно
ототожнив факт подання заяви за ф. №
8-ОПП з припиненням будь-яких дій такого
платника податків.

Такий висновок є хибним і суперечить
положенням Порядку обліку платників
податків і зборів, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 09.12.2011 № 1588 (далі - Порядок № 1588).

У пп. 11.1.1 п. 11.1 розділу XI Порядку обліку
платників податків і зборів,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (далі -
Порядок № 1588) вказано, що заява про
припинення платника податків за формою
№ 8-ОПП подається юридичною особою, що
перебуває в процесі припинення.
Перебування у процесі припинення
означає, що тривають заходи, направлені
на ліквідацію такого платника
податків. Заходи з припинення
включають, зокрема, дії, направлені на
виявлення кредиторів і боржників,
врегулювання кредиторської та
дебіторської заборгованості.

Це підтверджується іншою нормою
Порядку № 1588 - відповідно до пп. 11.2.2.
п.11.2 розділу XI Порядку № 1588, «при
проведенні заходів, пов'язаних з
припиненням платника податків, органи
державної податкової служби
організовують та планують їх таким
чином, щоб вимоги щодо сплати платежів,
контроль за справлянням яких
здійснюють органи державної
податкової служби, були сформовані і
отримані особою, відповідальною за
погашення грошових зобов'язань або
податкового боргу платника податків,
не пізніше строку, визначеного для
заявлення кредиторами своїх вимог».

З наведених положень Порядку № 1588
випливає, що суть подання заяви за
формою № 8-ОПП полягає у тому, щоб
завчасно проінформувати податковий
орган про майбутнє припинення платника
податків, що дозволить податковому
органу здійснити заходи, пов'язані з
припиненням платника податків, у тому
числі визначити, чи існують у такого
платника податків зобов'язання зі
сплати податків.

При цьому законодавством України
недостатньо врегульоване питання
припинення спільної діяльності без
створення юридичної особи, у тому числі
відсутнє тлумачення того, що саме слід
розуміти під припиненням спільної
діяльності - дату досягнення і
документального оформлення згоди
сторін про припинення спільної
діяльності чи момент фактичного
виконання всіх зобов'язань, що виникли
в результаті здійснення спільної
діяльності, але не були виконані на
момент прийняття рішення про
припинення такої діяльності.

Ні ПК України, ні Порядок № 1588 не
визначають детальну процедуру зняття
договорів про спільну діяльність з
податкового обліку і містять тільки
норму про те, що такі договори мають
зніматися з обліку після їх припинення
(п. 67.4 ст. 67 ПК України, п. 11.14 Порядку №
1588). Строк, протягом якого відбувається
зняття договорів з обліку,
законодавством не встановлений.

Так, 15.02.2010 р. між ДП ім. Іваненка і
Апелянтом було укладено Договір №
05/0210/39 про спільний обробіток земельної
ділянки (далі - ДСД).

Згідно з п. 5.2 ДСД, позивач здійснює
керівництво спільною діяльністю, є
повноважним представником ДП ім.
Іваненка, виконує всі необхідні
юридичні дії і акти для досягнення
поставленої за договором цілі, зокрема
реєструє цей договір в податковому
органі; відкриває окремий поточний
рахунок в банку, через який здійснює
всі фінансові операції по виконанню
умов договору; веде окремий податковий
і бухгалтерський облік; представляє
інтереси сторін з обумовленої
договором діяльності перед третіми
особами, беручи на себе
відповідальність перед ДП ім. Іваненка
за їх дії.

На виконання вимог абз. 1 п. 64.6 ст. 64 ПК
України ДСД було взято на облік у
податкових органах 15.03.2010 року.

01.07.2013 р. сторонами ДСД підписано
Додаткову угоду № 1/0713 до Договору № 05
0210/39 від 15 лютого 2010 р. про спільний
обробіток земельної ділянки (далі
-Додаткова угода № 1/0713), за умовами якої
сторони погодились достроково
припинити ДСД.

Згідно з п. 2.5 Додаткової угоди № 1/0713,
сторони зобов'язалися протягом місяця
з моменту укладення цієї угоди
узгодити графік повернення внесків
кожній із сторін та порядок виконання
взаємних зобов'язань та перед
діяльністю зі спільного обробітку
земельної ділянки, про що укласти
відповідну угоду.

На виконання п. 2.5 Додаткової угоди №
1/0713 сторонами ДСД було підписано
додаткову угоду № 31/0713 від 31.07.2013 р., в
якій встановлено графік погашення
зобов'язань за ДСД. Зокрема, сторони
дійшли згоди здійснити погашення
кредиторської заборгованості до
31.01.2014р.

Діяльність за ДСД була припинена у 2013 р.
У 2014 р. здійснювалося виключно
врегулювання дебіторської та
кредиторської заборгованості у
відповідності з графіком, узгодженим
сторонами ДСД.

Станом на 31.12.2013 р. дебіторська
заборгованість контрагентів перед
спільною діяльністю складала 17 644 063,85
грн., кредиторська - 3 678 413,79 грн.

Однак, до кінця січня 2014 року повністю
врегульована як дебіторська
заборгованість, так і кредиторська
заборгованість; до бюджету сплачено
ПДВ і податок на прибуток підприємств у
розмірі 1 115 451 грн. (копії банківських
виписок за 09.01.2014 р. і за 22.01.2014 р. наявні
в матеріалах справи); сторонам ДСД
виплачено прибуток, одержаний в
результаті здійснення спільної
діяльності.

Також, під час проведення перевірки
Відповідачу окремим листом було надано
інформацію щодо врегулювання
дебіторської заборгованості (копія
листа від 12.02.2014 р. № 14/02-54 з відміткою
про одержання Відповідачем).

Кредиторську заборгованість, на яку
Відповідачем було нараховано податок
на прибуток підприємств, було погашено:
до призначення податкової перевірки;
до подання річної Декларації з податку
на прибуток підприємств.

Окрему увагу колегія суддів звертає на
те, що сума дебіторської
заборгованості, наявна станом на 31.12.2013
р., зауважень Відповідача не викликала
і не була віднесена Відповідачем до
складу витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств.

Таким чином, кредиторська
заборгованість, яку Відповідач визнав
безповоротною фінансовою допомогою,
була погашена станом на день
призначення перевірки, і не існувала на
момент проведення перевірки.

Крім того, в судовому засіданні
представник позивача пояснив, що на
даний час Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фірма
«Астарта-Київ» продовжує сплачувати
авансові платежі з податку на прибуток
підприємств, а отже погашена до
призначення перевірки кредиторська
заборгованість позивача перед третіми
особами не може вважатися
безповоротною фінансовою допомогою.

Таким чином, передбачені
законодавством підстави вважати кошти
у розмірі 11 678 414 грн. безповоротною
фінансовою допомогою відсутні.

Підсумовуючи наведені положення
діючого законодавства, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі
знайшли своє підтвердження,
оскаржувана Постанова постановлено
судом першої інстанції з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання по суті.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 9, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Астарта-Київ» на Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 травня 2014 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 травня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Астарта-Київ» до Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення від
13.03.2014 року № Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Астарта-Київ» судові витрати в сумі 2923
(дві тисячі дев'ятсот двадцять три)
гривні 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Постанови виготовлений 18
листопада 2014 року)

Головуючий суддя

Аліменко В.О.

Судді:

Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.