Справа № 265/4632/14-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 р.Справа №
265/4632/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бегунца А.О. , Катунова В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя Донецької області на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя від
08.08.2014р. по справі № 265/4632/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя Донецької області

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання зробити
нарахування та виплату доплати до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком,

ВСТАНОВИЛА:

15.07.2014 року ОСОБА_1. звернулася до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 08.08.2014 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність та
зобов'язано відповідача провести
ОСОБА_1 нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з
урахуванням здійснених виплат.

Не погодившись з даною постановою суду
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою в
задоволенні позовних вимог
відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неврегульованість на законодавчому
рівні механізму та умов виплати
допомоги особам, які мають статус
"дитина війни", порушення судом першої
інстанції норм бюджетного
законодавства України та ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач у спірний період повинен
був діяти у відповідності до вимог ст. 6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни" та здійснити позивачеві
перерахунок пенсії з підвищенням її на
30 % мінімальної пенсії за віком,
виходячи із розміру пенсії, визначеної
ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач відповідно до ст.1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" має статус дитини війни.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" (в редакції Закону до
03.08.2014 р.) не встановлено обмеження, щодо
виплат відповідно до Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
тому з 01.01.2014 року діють положення ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", з урахуванням частини 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
визначено розмір мінімальної пенсії за
віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Між тим, при ухваленні рішення судом
першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
15.07.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період, за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 15.01.2014
року

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
при розгляді справи порушені вимоги ст.
100 КАС України, а тому постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню в
частині задоволення позовних вимог за
період з 01.01.2014 року по 14.01.14 року та
залишенням цієї частини позовної заяви
без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197 п. 4 ст.
198, 200, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області -
задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя від 08.08.2014р.
по справі № 265/4632/14-а скасувати в
частині задоволення позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не нарахування та не виплати
доплати до пенсії у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" з 01.01.14 року по
14.01.14 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не нарахування та не виплати
доплати до пенсії у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" з 01.01.14 року по 14.01.14
року - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову
Орджонікідзевського районного суду
м.Маріуполя від 08.08.2014р. по справі №
265/4632/14-а -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Бегунц А.О. Катунов В.В.