Справа № 826/9192/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9192/14
інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Профтранссервіс» на
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Профтранссервіс» до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів та
зборів України у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ТОВ «Профтранссервіс»
звернулося до суду з позовом, у якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 07 червня 2012 року № .

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
жовтня 2014 року в задоволенні вказаного
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
правомірно сформував податковий
кредит по правовідносинах з ТОВ
«Аквамарин-ЛТД».

Під час судового засідання представник
позивача підтримала свою апеляційну
скаргу та просила суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги та просив суд
відмовити в її задоволенні посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення, а підстави для його зміни чи
скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу ТОВ «Профтранссервіс» залишити
без задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
жовтня 2014 року - без змін виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Профтранссервіс» з питань
правильності обчислення та повноти
сплати до бюджету податку на прибуток
та податку на додану вартість по
фінансово-господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Аквамарин-ЛТД»
за період з 01 січня по 31 грудня 2010 року,
про що складено акт від 21 травня 2012 року
№ 171/22-505/35465163.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем було винесене податкове
повідомлення-рішення від 07 червня 2012
року № , яким позивачу нараховані
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 1290835
грн. 00 коп., з яких 1032668 грн. 00 коп. - за
основним платежем та 258167 грн. 00 коп. -
штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
податкового органу ТОВ
«Профтранссервіс» звернулося до суду з
позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ТОВ
«Профтранссервіс» суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав доказів фактичного здійснення
господарських операцій з ТОВ
«Аквамарин-ЛТД».

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що між ТОВ
«Аквамарин-ЛТД» та ТОВ
«Профтранссервіс» було укладено
договір про виконання робіт з очистки
вагонів № 42/04 від 16 квітня 2010 року. На
підставі документів, складених у
зв'язку з виконанням вказаного
договору, позивачем був сформований
податковий кредит у розмірі 1032668 грн. 00
коп.

ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві вважає такі дії
ТОВ «Профтранссервіс» неправомірними
з огляду на те, що в діяльності ТОВ
«Аквамарин-ЛТД» наявні ознаки
фіктивності. Висновок про фіктивну
діяльність вказаної юридичної особи
був зроблений спеціалістом сектору
техніко-криміналістичного
забезпечення роботи Святошинського
районного управління міліції за
результатами почеркознавчого
дослідження документів, складених ТОВ
«Профтранссервіс» по взаємовідносинах
з ТОВ «Аквамарин-ЛТД».

На думку колегії суддів сам по собі
вказаний висновок не є беззаперечним
доказом безтоварності операцій між ТОВ
«Профтранссервіс» та ТОВ
«Аквамарин-ЛТД».

Разом з тим, з огляду на встановлені
податковими органами обставини, що
свідчать про можливу фіктивну
діяльність ТОВ «Аквамарин-ЛТД» колегія
суддів вважає, що з метою доведення
правомірності своїх дій щодо
формування податкового кредиту за
операціями з ним, позивач зобов'язаний
був надати суду копії всіх документів,
які підлягали складенню під час
виконання договору про виконання робіт
з очистки вагонів № 42/04 від 16 квітня 2010
року.

Такий обов'язок виникає у позивача
також з огляду на наступні норми права.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Із вказаної норми права вбачається, що
обов'язковою умовою виникнення права
на формування податкового кредиту є
сплата податку на додану вартість у
ціні придбаного або виготовленого
товару чи послуг.

Таким чином, під час здійснення
контролю за правомірністю формування
платником податку податкового кредиту
підлягає перевірці фактичне придбання
товару чи отримання послуги.

Формування податкового кредиту на
підставі правочинів, у межах яких було
здійснено виключно обмін документами
первинного бухгалтерського обліку та
перерахування грошових коштів, чинним
законодавством - не передбачено.

На підтвердження фактичного виконання
сторонами умов договору № 42/04 від 16
квітня 2010 року ТОВ «Профтранссервіс»
надало суду завірені копії актів
здачі-прийомки виконаних робіт від 30
квітня 2010 року та від 30 червня 2010 року, а
також податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що вказані документи є недостатніми
для підтвердження фактичного
здійснення господарської операції.

Згідно п.п. 1.1, 2.2 договору № 42/04 від 16
квітня 2010 року ТОВ «Аквамарин-ЛТД»
зобов'язувалося виконати роботи з
очищення залізнично-дорожніх вагонів,
зняття елементів кріплення при
вивантаженні, вивезти залишки вантажу
у вигляді сміття, а також здійснити
підготовку вагонів до завантаження та
опломбування; використовувати в ході
виконання робіт матеріали, дозволені
до використання органами санітарного
контролю і технічних умов навантаження
та кріплення вантажів; інформувати ТОВ
«Профтранссервіс» про хід виконання
робіт у порядку, встановленому
замовником.

Як було встановлено судом першої
інстанції, позивач не надав доказів
інформування ТОВ «Аквамарин-ЛТД» про
хід виконання робіт, передбачених
договором № 42/04 від 16 квітня 2010 року. З
матеріалів справи також неможливо
встановити у якій саме формі сторони
домовилися передавати зазначену
інформацію.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Ціна є істотною умовою договору. Разом
з тим, договір № 42/04 від 16 квітня 2010 року
не містить як розміру фіксованої ціни
договору, так і порядку її визначення.

Положеннями п. 3.1 вказаного договору
лише передбачено, що замовник
зобов'язується здійснити оплату
виконаних робіт протягом трьох днів
після підписання сторонами актів
виконаних робіт з розрахунком їх
вартості.

Дослідивши надані позивачем копії
актів виконаних робіт від 30 квітня 2010
року та від 30 червня 2010 року колегія
суддів встановила, що вони містять лише
загальну вартість робіт, проте не
містять її розрахунку.

Також в актах виконаних робіт не
зазначено місце, в яких було здійснено
такі роботи.

Крім того, судом першої інстанції були
правильно враховані відомості,
зазначені в ухвалі Солом'янського
районного суду м. Києва від 31 грудня 2013
року про звільнення ОСОБА_2 від
кримінальної відповідальності по
обвинуваченню у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України
(підроблення офіційного документу), у
зв'язку із закінченням строку давності.

Так, у вказаному судовому рішенні
зазначено, що ОСОБА_2, усвідомлюючи
протиправність своїх дій та
недостовірність внесених даних, діючи
за вказівкою директора ТОВ
«Профтранссервіс» ОСОБА_3, підписав акт
здачі-прийомки виконаних робіт від 30
квітня 2010 року по договору № 42/04 від 16
квітня 2010 року, що містить завідомо
неправдиві відомості щодо виконання
робіт з обслуговування вагонів ТОВ
«Аквамарин-ЛТД».

Колегія суддів вважає, що викладені
обставини у своїй сукупності вказують
на те, що договір про виконання робіт з
очистки вагонів № 42/04 від 16 квітня 2010
року був вчинений виключно шляхом
обміну документами первинного
бухгалтерського обліку та
перерахуванням коштів без фактичного
виконання робіт, обумовлених в ньому.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції винесено
законне і обґрунтоване рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ТОВ «Профтранссервіс» про скасування
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 07 червня 2012 року № .

Таким чином, доводи апеляційної скарги
позивача не спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в
постанові від 14 жовтня 2014 року, та не
можуть бути підставами для її
скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ТОВ
«Профтранссервіс» залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
жовтня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Профтранссервіс» -
відмовити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 25
листопада 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.