Справа № 826/10710/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
у 1-й інстанції: Соколова О.А.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Апарату Верховної Ради України про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Апарату
Верховної Ради України (далі -
Відповідач) про визнання протиправною
бездіяльності щодо відмови в
оформленні та видачі заяви про виплату
страхової суми згідно додатку №2 до
Умов обов»язкового державного
страхування життя і здоров»я народних
депутатів України та порядку виплати
їм і членам їхніх сімей страхових сум,
затверджену Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.11.1993 року №969 та
зобов»язання оформити та видати
вказану заяву про виплату страхової
суми.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 серпня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове, яким задовольнити
адміністративний позов.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Позивача та заперечення
представника Відповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, вказував на
безпідставність та необґрунтованість
заявлених позовних вимог та мотивував
своє рішення тим, що на момент
звернення Позивача до Відповідача
(24.03.2014 року) положення закону, які
регулювали питання обов»язкового
державного страхування життя та
здоров»я народних депутатів України за
рахунок бюджетних призначень на
забезпечення діяльності Верховної
Ради України, втратили чинність, а
також було відсутнє відповідне
бюджетне фінансування.

Крім того, з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року
страхування життя та здоров»я народних
депутатів України не проводилося, а в
2013-2014 роках не було вже передбачено
чинним законодавством.

Проте, колегія суддів не
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

24.03.2014 року Позивач, як
спадкоємець померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4, звернувся до Управління
справами Апарату Верховної Ради
України з листом щодо оформлення заяви
про виплату страхової суми за
встановленою формою.

Листом від 17.04.2014 року №15/26-474 Позивача
повідомлено, що Прикінцевими
положеннями Закону України «Про
Державний бюджет на 2012 рік» дію статті
30 Закону України «Про статус народного
депутата України» призупинено на
період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, а
Законами України «Про Державний бюджет
на 2013 рік» та «Про Державний бюджет на
2014 рік» бюджетні призначення на
обов»язкове страхування життя і
здоров»я народного депутата України
передбачено не було. На підставі Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус народного депутата
України» положення ст.30 вказаного
Закону виключено. Зазначене, на думку
Відповідача, унеможливлює виплату
страхового платежу за обов»язковим
державним страхуванням.

06.05.2014 року Позивач вдруге звернувся до
Управління справами Апарату Верховної
Ради України з листом щодо оформлення
заяви про виплату страхової суми за
встановленою формою.

Листом від 26.05.2014 року №15/26-595 Позивача
повідомлено, що договір обов'язкового
державного страхування життя і
здоров'я народних депутатів України з
жодної із страхових компаній не
укладався, у зв»язку з чим оформлення
заяви про виплату страхової суми за
встановленою формою є неможливим.

Положеннями ст.30 Закону України «Про
статус народного депутата України», в
редакції, чинній на момент настання
страхового випадку, передбачено, що
життя і здоров»я народного депутата
підлягають обов'язковому державному
страхуванню за рахунок бюджетних
призначень на забезпечення діяльності
Верховної Ради України.

Згідно довідки від 21.11.2011 року №9-1-12/1152
ОСОБА_4 був застрахований за
обов»язковим державним страхуванням
життя і здоров»я народних депутатів
України.

Страхова сума підлягає виплаті
спадкоємцям загиблого (померлого) на
підставі пп.«а» п.6 Умов обов»язкового
державного страхування життя і
здоров»я народних депутатів України та
порядку виплати їм і членам їх сімей
страхових сум, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 27.11.1993
року №969.

Прикінцевими положеннями Закону
України «Про Державний бюджет на 2012
рік» дію статті 30 Закону України «Про
статус народного депутата України» на
період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року
призупинено.

Законами України «Про Державний бюджет
на 2013 рік» та «Про Державний бюджет на
2014 рік» бюджетні призначення на
обов»язкове страхування життя і
здоров»я народного депутата України не
передбачено.

На підставі Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
статус народного депутата України»
статтю 30 Закону України «Про статус
народного депутата України» виключено.

Згідно ст.58 Конституції України закони
та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом»якшують або
скасовують відповідальність особи.

Відповідно свідоцтва про смерть від
02.11.2011 року Серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Отже, на момент смерті ОСОБА_4 були
чинними положення ст.30 Закону України
«Про статус народного депутата
України», якими встановлювалися вимоги
щодо обов»язкового державного
страхування життя і здоров»я народних
депутатів за рахунок бюджетних
призначень на забезпечення діяльності
Верховної Ради України.

Крім того, він був застрахований за
обов'язковим державним страхуванням
життя і здоров»я народних депутатів
України.

17.11.2011 року між Управлінням справами
Верховної Ради України в особі
Керуючого справами Верхової Ради
України ОСОБА_5 (Страхувальник) та ПАТ
«Страхова компанія «БрокБІЗНЕСБАНК»
(Страховик) укладено договір
№041-0000050/041ОГС/136, за умовами якого
Страховик зобов»язується у 2011 році
надати Страхувальнику послуги з
обов»язкового соціального страхування
життя і здоров»я народних депутатів
України. Строк дії вказаного договору -
до 31.12.2011 року.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про
страхування» передбачено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Згідно п.7 Умов обов»язкового
державного страхування життя і
здоров»я народних депутатів України та
порядку виплати їм і членам їх сімей
страхових сум, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 27.11.1993
року №969, з вимогою про виплату
страхової суми застрахований або його
спадкоємці можуть звернутись до
страховика протягом трьох років з дня
настання страхового випадку.

Проте, незадоволення Відповідачем
вимоги Позивача щодо оформлення та
видачі заяви про виплату страхової
суми унеможливило звернення
останнього із вимогою про виплат таких
коштів у передбачений вказаними
Умовами строк.

У відповіді Відповідача від 17.04.2014 року
№15/26-474 останній вказує на неможливість
проведення Позивачу виплати
страхового платежу за обов»язковим
державним страхуванням життя і
здоров»я народних депутатів України.

В той же час, Позивач звертався до
суб»єкта владних повноважень із
вимогою щодо оформлення та видачі
заяви про виплату страхової суми
згідно додатку №2 до Умов
обов»язкового державного страхування
життя і здоров»я народних депутатів
України та порядку виплати їм і членам
їхніх сімей страхових сум, затверджену
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.11.1993 року №969.

Тобто, предметом даного
адміністративного спору є
бездіяльність суб»єкта владних
повноважень щодо оформлення та видачі
відповідної заяви, а не виплата
страхових сум.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про те, що Відповідачем
необґрунтовано та безпідставно
відмовлено Позивачу в оформленні та
видачі заяви про виплату страхової
суми згідно додатку №2 до Умов
обов»язкового державного страхування
життя і здоров»я народних депутатів
України та порядку виплати їм і членам
їхніх сімей страхових сум, затверджену
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.11.1993 року №969.

Отже, рішення суду першої інстанції про
відмову в задоволенні заявлених
позовних вимог є помилковим.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду, суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови було неповно
з`ясовано обставини справи та порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, постанову
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нову, якою адміністративний
позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 серпня 2014 року
скасувати та прийняти нову постанову
наступного змісту.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Апарату Верховної Ради України щодо
відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2
заяви про виплату страхової суми
згідно додатку №2 до Умов
обов»язкового державного страхування
життя і здоров»я народних депутатів
України та порядку виплати їм і членам
їхніх сімей страхових сум, затверджену
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.11.1993 року №969.

Зобов»язати Апарат Верховної Ради
України оформити та видати ОСОБА_2
заяву про виплату страхової суми
згідно додатку №2 до Умов
обов»язкового державного страхування
життя і здоров»я народних депутатів
України та порядку виплати їм і членам
їхніх сімей страхових сум, затверджену
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.11.1993 року №969.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Постанова складена в повному обсязі 26
листопада 2014 року.

Головуючий суддя

Твердохліб В.А.

Судді:

Троян Н.М.

Костюк Л.О.