Справа № 759/12105/14-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Заєць Т.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на
постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 19 серпня 2014 року у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва до
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про визнання протиправними дій
та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва
звернулося до Святошинського
районного суду м. Києва з позовом до
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві та просило визнати незаконною
та скасувати постанову відповідача
від 01.07.2014 №2-а-487-1/09 про накладення
штрафу.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 19 серпня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що судом першої інстанції неповно
з'ясовано та не доведено обставини, що
мають значення для справи, а висновки,
викладені ним в оскаржуваній
постанові, не відповідають обставинам
справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
на виконанні Відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
м. Києві знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2а-481-1, виданого
15.07.2011 Святошинським районним судом м.
Києва, про зобов'язання УПФ України в
Святошинському районі м. Києва
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
01.01.2009, за виключенням проведених
виплат, з урахуванням ухвали про
роз'яснення рішення суду від 10.10.2013.

Листом від 28.05.2014 №8737/11 позивач
повідомив державного виконавця про те,
що УПФ України в Святошинському районі
м. Києва в межах своїх повноважень
рішення суду виконало.

Проте, рішення в частині виплати
божником виконано так і не було. З
даного приводу позивачем було
зазначено, що рішення в цій частині не
виконується з незалежних від нього
обставин, а тому вважає, що відповідач
не мав підстав для застосування до
нього штрафів, передбачених статтями 75,
89 Закону України «Про виконавче
провадження».

01 Липня 2014 року головним державним
виконавцем ВПВР управління ДВС ГУЮ у м.
Києві винесено постанову про
накладення на УПФУкраїни в
Святошинському районі м. Києва штрафу
за невиконання в наданий для
самостійного виконання строк рішення
суду в добровільному порядку в розмірі
680,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Частиною 5 ст. 124 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
зокрема, виконавчих листів, що
видаються судами.

Європейський суд з прав людини, до
якого громадяни України мають право
звертатися за захистом своїх порушених
прав після ратифікації 17.07.1997 Верховною
Радою України Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
неодноразово нагадував у своїх
рішеннях, що відповідно до п. 1 ст. 6
Конвенції кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом.
Вищеозначена норма детально описує
процесуальні гарантії, які надаються
сторонам у спорі, а саме право на
справедливий, публічний і швидкий
розгляд, і, водночас, передбачає
обов'язкове виконання судових рішень.

Європейською практикою стабільність
судового рішення сприймається як один
зі складників принципу правової
певності (визначеності). Саме в рішенні
Європейського суду з прав людини у
справі «Брумареску проти Румунії»
зазначено, що принцип правової
визначеності вимагає, щоб судове
рішення, в якому певне питання одержало
остаточне вирішення, не ставилося під
сумнів.

Крім того, принцип правової
визначеності передбачає стабільність
правового регулювання, зокрема,
учасники правовідносин повинні мати
можливість у розумних межах
передбачити наслідки своєї поведінки
та бути впевненими у незмінності свого
статусу, кола прав та обов'язків. До
того ж у своїй практиці Суд
неодноразово підкреслював потребу в
забезпеченні державою умов для
реалізації остаточного судового
рішення. Право на виконання судового
рішення розглядається як складова
права на судовий захист.

Так, відповідно до рішень
Європейського суду з прав людини по
справам «Жовнер проти України», «Кечко
проти України», «Василів проти
України» державний орган не може
посилатися на відсутність коштів, щоб
не виплачувати борг, підтверджений
судовим рішенням. Тобто, відсутність
коштів у боржника не звільняє
останнього від обов'язку виконання
судового рішення та виплату коштів.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права та застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» рішення Європейського суду з
прав людини застосовуються судами
України при розгляді справ, наряду з
Конвенцією (Конвенція про захист прав
людини і основоположних свобод), як
джерело права.

Враховуючи зазначену практику
Європейського суду з прав людини,
посилання позивача на відсутність
відповідних бюджетних асигнувань, як
на підставу невиконання судового
рішення, є необґрунтованими та не
можуть вважатися поважними причинами
невиконання остаточного рішення суду,
що набрало законної сили, а дії
позивача порушують гарантії, надані
особі статтею 6 Конвенції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, суд повно
і правильно встановив фактичні
обставини справи, правильно визначив
правовідносини, що склалися між
сторонами, і дав їм належну правову
оцінку, - з огляду на що підстави до
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва
залишити без задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 19 серпня 2014 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.