Справа № 205/7542/14-а
Суддя: Залімська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/7542/14-а
Справа № 2а/205/204/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючої судді: Залімської Н.В.,

при секретарі: Кравцову С.С.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов’язання вчинити
певні дії, суд –

ВСТАНОВИВ:

03.09.2014р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та вчинити певні дії. В
обґрунтування підстав зазначила, що в
2010 році вона зверталася з заявою до
відповідача за перерахунком пенсії.
Відповідачем було зроблено порахунок
пенсії з застосуванням показника
заробітної плати в середньому на одну
особу по Україні за 2007 рік, що становить
1 197,91 грн. Нею направлялося звернення до
відповідача з проханням застосувати
для перерахунку її пенсії за
показником заробітної плати в
середньому на одну особу за 2009 рік, а не
за 2007 рік, як це зробив відповідач.
Відповідач у своїй відповіді відмовив
у перерахунку пенсії із застосуванням
показника заробітної плати в
середньому на одну особу в цілому по
Україні за 2009 рік. Позивач наголошує на
тому, що її права та інтереси були
обмежені, дії відповідача вважає
незаконними, тому що відповідач
позбавив її безпідставно
гарантованого законного права на
нарахування та одержання розміру
пенсії із застосуванням показника
середньої заробітної плати за 2009 рік у
розмірі 1 650,43 грн. Вказує, що ці
обставини також підтверджуються
постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 29.03.2011р., яким
визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду в Ленінському районі
м. Дніпропетровська щодо перерахунку
ОСОБА_1 за 2010 рік із застосуванням
показника середньої плати працівника в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за 2007 рік і
зобов’язано Управління Пенсійного
фонду в Ленінському районі м.
Дніпропетровська провести перерахунок
пенсії ОСОБА_1 із застосуванням
показника середньої заробітної плати
за 2009р. та виплатити різницю
недоотриманої суми пенсії за період з 01
березня 2010 року по 31 грудня 2010 року. Але,
незважаючи на встановлені судовими
рішенням обставини, відповідач з 1
січня 2011 року по теперішній час знов
виплачує мені пенсію із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівника в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2007 рік. Позивач просила суд: визнати
дії Управління Пенсійного фонду в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
щодо перерахунку пенсії за 2011-2014р.р. із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за 2007 рік
незаконними; зобов’язати Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська провести
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
за 2009 рік та виплатити різницю
недоотриманої суми пенсії за період
суми пенсії за період з 01 січня 2011 року
по день постановлення рішення;
зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська в подальшому
нараховувати їй пенсію не нижче
розміру із застосуванням показника
середньої заробітної плати за 2009 рік;
стягнути з відповідача на її користь
витрачені кошти на правову допомогу в
розмірі 500 грн.

Позивач надала суду заяву з проханням
розглядати справу без її участі,
позовні вимоги підтримує та просить
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

15.10.2014р. до суду надійшли письмові
заперечення Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська, в якому просили
розглядати справу без участі їх
представника та просили відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1ст. 41КАС України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснюється.

Суд, вважає за можливе, у відповідності
до ч.4 ст.128 КАС України, вирішити справу
у відсутність особи, що не з’явилась у
судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

На підставі ч.3 ст.4 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами про
пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду свої
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Підставою звернення позивача до суду є
спірні правовідносини, що полягають у
застосуванні Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська при перерахунку
пенсії ОСОБА_1 показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за 2007 рік.

Суд, дослідивши матеріали справи, та
перевіривши надані докази, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню за наступних підстав.

У 2010 році ОСОБА_1 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
із заявою про здійснення перерахунку
пенсії. Перерахунок пенсії проведено з
01.03.2010 року із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2007 рік. 29.03.2014р. постановою
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 29.03.2011р.,
адміністративний позов ОСОБА_1
(позивача) до Управління Пенсійного
фонду в Ленінському районі м.
Дніпропетровська щодо перерахунку
ОСОБА_1 за 2010 рік із застосуванням
показника середньої плати працівника в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за 2007 рік і
зобов’язання Управління Пенсійного
фонду в Ленінському районі м.
Дніпропетровська провести перерахунок
пенсії ОСОБА_1 із застосуванням
показника середньої заробітної плати
за 2009р. та виплатити різницю
недоотриманої суми пенсії за період з 01
березня 2010 року по 31 грудня 2010 року
задоволено.

Законодавством поняття перерахунку не
визначено, однак виходячи із
системного тлумачення норм ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», перерахунок раніше
призначеної пенсії полягає у
повторному визначенні розміру пенсії з
урахуванням юридичних фактів, які
впливають на її розмір. Перарахунок
пенсії не є тотожним виплаті пенсії та
не має триваючого характеру, а тому на
вимоги Позивача щодо визнання
незаконним перерахунку пенсії
розповсюджується дія норм КАС України
щодо строків звернення до
адміністративного суду.

Відповідно, не можуть бути задоволені
вимоги Позивача щодо визнання
незаконним перерахунку пенсії, вимоги
щодо здійснення перерахунку з 01.01.2011р.

Відповідно до вимог ч.4 ст.45 ЗУ “Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування”, перерахунок
призначеної пенсії проводиться з
першого числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.
Таким чином, законодавство пов'язує
здійснення перерахунку пенсії з
волевиявленням пенсіонера (зверненням
за перерахунком пенсії).

При цьому, щодо вимог Позивача про
визнання незаконним перерахунку
пенсії з 01.01.2010р. набрала законної сили
постанова Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 29.03.2011 року у
справі № 2а-2477/2011 року, а тому,
відповідно до вимог ч.1 ст.157 КАС
України, такі вимоги не підлягають
задоволенню. Вимога Позивача про
визнання незаконним перерахунку
пенсії з 2011 року по дату прийняття
рішення судом не можуть бути
задоволені з огляду на те, що
перерахунок не є триваючим у часі.

Розглядаючи вимоги Позивача щодо
виплати різниці недоотриманої пенсії
за період з 01 січня 2011 року по день
постановлення рішення. Відповідно до
вимог ст. 46 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», виплата пенсії
за минулий час здійснюється лише у
випадку нарахування таких сум, при
цьому таке нарахування темпорально має
передувати такій виплаті чи зверненням
з вимогою про таку виплату. Враховуючи,
що Управління виплачувало Позивачу
нараховані йому суми пенсії в повному
обсязі, немає законних підстав для
задоволення таких вимог.

Стосовно вимог Позивача щодо
зобов'язання Управління в подальшому
нараховувати пенсію із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2009 рік. Відповідно до вимог ст.2 КАС
України, предметом розгляду в порядку
адміністративного судочинства можуть
бути лише порушення прав Позивача,
допущені суб’єктом владних
повноважень. Відповідно, на момент
звернення до суду такі порушення мають
існувати. Не можуть порушувати права
Позивача дії, які ще не здійснені.
Можливість здійснення таких дій в
майбутньому не може бути підставою для
захисту прав Позивача в порядку
адміністративного судочинства, так як
припущення про можливість здійснення
таких дій в майбутньому не свідчить про
наявність порушення в дійсності.
Відповідно суд не може вирішувати
питання щодо дій суб'єкта владних
повноважень, які фактично не існують, а
тому така вимога Позивача є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Враховуючи вищевикладене та
аналізуючи здобуті по справі докази,
суд приходить до висновку, що у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
необхідно відмовити, зважаючи на їх
безпідставність, необґрунтованість та
недоведеність.

На підставі викладеного, керуючись, ч.1
ст.7, ч.1 ст.11, ст.ст. 41, 46, 69-71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, Конституцією України, ч. 4 ст. 45,
ст. 46, ст. 73 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про визнання дій протиправними та
зобов’язання вчинити певні дії –
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом 10 днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Н.В. Залімська