Справа № 809/3558/14
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.
Справа № 809/3558/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Грицюк П.П.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької
діяльності,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі -
позивач) звернулась в суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про припинення
підприємницької діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач більш ніж протягом року,
всупереч вимогам статті 16 Податкового
кодексу України не подавав податкову
звітність з будь-якого податкового
платежу, що у відповідності до ч. 2 ст. 46
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних та фізичних
осіб-підприємців" є підставою для
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 183-2 КАС України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
припинення за зверненням суб'єкта
владних повноважень юридичних осіб чи
фізичних осіб - підприємців у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 183-2 КАС України про
відкриття скороченого провадження суд
виносить ухвалу, копія якої
невідкладно надсилається відповідачу
разом з копією позовної заяви та
доданих до неї документів. В ухвалі в
обов'язковому порядку зазначаються
строк подання заперечення проти
позову, порядок його подання, а також
наслідки неподання такого заперечення.
Відповідач у десятиденний строк з дня
одержання такої ухвали та копій
документів може подати заперечення
проти позову та необхідні документи
або заяву про визнання позову.

Згідно із п. 3 ч. 5 ст.183-2 КАС України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів - у разі якщо
протягом семи днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, до суду не надійшло
заперечення відповідача та за умови, що
справа не розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Судом 04.11.2014 року винесено ухвалу про
відкриття скороченого провадження по
даній адміністративній справі, яку
разом з копією позовної заяви та
доданих до неї документів направлено
відповідачу для подання заперечення
або заяви про визнання позову. 06.11.2014
року відповідач отримав надіслані
матеріали (а.с. 11).

Заперечення або заяви про визнання
позову від відповідача на адресу суду,
у строки передбачені ст. 183-2 КАС
України, не надходили.

Суд, розглянувши та оцінивши матеріали
справи в порядку скороченого
провадження, відповідно до вимог ст. 183-2
КАС України - без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі - прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи 19.11.2003 року проведено державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до довідки
№17372/10/09-15-17-02-02-21/9655 від 13.10.2014 року,
відповідач не подає податкову
звітність з 09.02.2005 року, що є підставою
для припинення підприємницької
діяльності (а.с. 9).

Також встановлено, що станом на 09.10.2014
року заборгованості із сплати податків
і зборів немає, що підтверджується
довідкою позивача №17194/20/09-15-20-150/8401 від
10.10.2014 року (а.с. 7).

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платники
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенція контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства
врегульовані Податковим кодексом
України, який набрав чинності з 01.01.2011
року.

Частиною 1 статті 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців"
встановлено, що державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця
проводиться у разі постановлення
судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Частиною 2 статті 46 даного Закону
передбачено, що підставами для
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця є неподання
протягом року органам державної
податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 46 вказаного Закону
фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п.п. 20.1.12 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органам
державної податкової служби надано
право звертатися у передбачених
законом випадках до суду із позовною
заявою про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Права, передбачені п.п. 20.1.12-20.1.22 п. 20.1 ст.
20 Податкового кодексу України,
надаються головам державних
податкових адміністрацій і
начальникам державних податкових
інспекцій та їх заступникам (п.п. 20.1.40 п.
20.1 ст. 20 Податкового кодексу України).

Виходячи із змісту пункту 16.1.3 статті 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно положень пункту 49.2 статті 49
Податковим Кодексом України платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений Податковим Кодексом
України звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він є
відповідно до Податкового Кодексу
України незалежно від того, чи провадив
такий платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Так, судом встановлено, що відповідно
до довідки позивача, відповідач не
подає податкову звітність з 09.02.2005 року
(а.с. 9).

Заборгованість зі сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів) у
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
відсутня.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що неподання органам державної
податкової служби документів
фінансової звітності фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 вчинені всупереч
пп. 16.1.3 п. 16 статті 16 Податкового
кодексу України і у відповідності до
пункту 3 частини 1 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" є підставою для
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167, ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний податковий
номер НОМЕР_1).

Постанову звернути до негайного
виконання.

Направити копію постанови державному
реєстратору Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області (76000, вул.
Василіянок, буд. 6, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область) для
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб -
підприємців запису про судове рішення
та внесення запису про проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Відповідно до ч.9 ст.183-2 постанова,
прийнята у скороченому провадженні,
крім випадків її оскарження в
апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, рішення суду
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/
Грицюк П.П.