Справа № 281/1026/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"25" листопада 2014 р.
Справа № 281/1026/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на
постанову Лугинського районного суду
Житомирської області від "22" вересня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок і виплату коштів
,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 22.09.2014 року
позов задоволено: визнано
протиправними дії УПФУ в Лугинському
районі щодо відмови позивачу в
перерахунку та виплаті недоотриманих
коштів, передбачених ст.ст. 39, 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
провести нарахування та виплату
позивачу державної пенсії по 3 групі
інвалідності, підвищення до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.ст. 39, 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року, з
урахуванням фактично виплачених
коштів.

В апеляційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову -
відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Суд встановив, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Лугинському районі
Житомирської області, віднесена до 1
категорії громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи що є
інвалідом 3 групи, інвалідність якого
пов'язана з аварією на ЧАЕС, проживає в
зоні гарантованого добровільного
відселення.

Судом встановлено, що позивач отримує
доплату до пенсії, пенсію та додаткову
пенсію, передбачені ст.ст.39, 50,54 Закону
№796-ХІІ, але у розмірах, встановлених
постановою КМУ, що підтверджується
відповідною довідкою.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах:
у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях,
підвищуються у таких же розмірах.

Відповідно до ст. 50 Закону особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам I групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком;
інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; інвалідам
III групи, хворим внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно вимог статті 54 Закону України
від 28.02.91р. №796-12 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" ( в редакції, чинній на час
спірних відносин) обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, із заробітку за межами
зони відчуження провадиться на
загальних підставах відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". В усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, відносно яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
I групі інвалідності - 10 мінімальних
пенсій за віком; по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплат позивачу,
передбачених Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанови Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
"Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зазначеною постановою, всупереч
вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплати як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретні розміри
доплат в твердій грошовій сумі та у
розмірах до прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
вказаних виплат застосуванню підлягає
саме ст. ст. 39, 50,54 Закону №796-ХІІ, а не
постанова КМУ за № 1210 від 23.11.2011 року,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від "22" вересня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області вул.К.Маркса, 2-а, смт.Лугини,
Лугинський район, Житомирська
область,11301

- ,