Справа № 741/820/13-а(2а/741/4/14)
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
741/820/13-а(2а/741/4/14) Головуючий у 1-й
інстанції: Головко В.М.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Кучми А.Ю.

суддів
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Носівського
районного суду Чернігівської області
від 17.03.2014 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Бобровицької міської
ради Чернігівської області про
визнання незаконним та скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Носівського районного суду
Чернігівської області від 17.03.2014 у
задоволенні заяви про поновлення
строку звернення із позовною заявою до
адміністративного суду відмовлено.
Адміністративний позов ОСОБА_3
залишено без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду від
17.03.2014, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а ухвала суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а ухвалу суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Залишаючи позовну заяву позивача без
розгляду, суд першої інстанції виходив
з того, що останньою пропущено строк
звернення до адміністративного суду
без поважних на те причин.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
виходячи з наступного.

Так, 21.02.2012 позивач звернулась до
Бобровицького районного суду
Чернігівської області з позовом до
Бобровицької міської ради
Чернігівської області про визнання
незаконним та скасування рішення «Про
розгляд звернень громадян щодо взяття
на квартирний облік, внесення змін та
доповнень до облікових справ, зняття з
квартирного обліку» № 173 від 09.10.2009,
зобов'язання поновити на квартирному
обліку з 21.12.2006.

Як вбачається з матеріалів справи,
даний позов подано до суду першої
інстанції 21.02.2012.

Заяву про поновлення строку на
звернення до суду обґрунтовано тим, що
законодавцем було змінено строк
звернення до адміністративного суду
про що вона не знала, а також те, що
перебувала у відпустці.

У жовтні 2009 року позивач звернулась до
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області з позовом до
Бобровицької міської ради
Чернігівської області про визнання
незаконним та скасування рішення «Про
розгляд звернень громадян щодо взяття
на квартирний облік, внесення змін та
доповнень до облікових справ, зняття з
квартирного обліку» № 173 від 09.10.2009,
зобов'язання поновити на квартирному
обліку з 21.12.2006.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 06.01.2010 у
відкритті провадження у справі за
позовною заявою ОСОБА_3 відмовлено, у
зв'язку з тим, що дана позовна заява не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду
Чернігівської області від 19.05.2010
апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
ухвалу Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 06.01.2010
залишено без змін.

В апеляційній скарзі апелянт
зазначила, що отримала ухвалу
Апеляційного суду Чернігівської
області від 19.05.2010 в червні 2010 року.

Відповідно до положень ст. 99 КАС
України, чинної на час звернення
позивача з відповідним позовом до суду,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Строк обчислюється з дня, коли позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення його інтересів такими діями
та актами відповідача.

Встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

При цьому, позовна заява не містить
доводів в обґрунтування поважності
причин пропуску строку звернення до
суду та доказів на підтвердження
наведеного.

Колегія суддів не вважає поважною
причиною пропуску строку звернення до
суду перебування позивача у відпустці.

Відповідно до частини першої статті 100
КАС України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

В контексті наведеного слід додати, що
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами.

В даному випадку, враховуючи пропуск
позивачем строку звернення до суду, а
також відсутність підстав для визнання
причин пропуску поважними, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про наявність підстав для застосування
процесуальних наслідків, передбачених
ст. 100 КАС України, а саме - про залишення
позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції винесено
законне, обґрунтоване рішення з
врахуванням норм чинного
законодавства і не знаходить підстав
для його скасування.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним та є
таким, що не відповідають обставинам
справи.

З урахуванням вищевикладеного та
приписів ст. 159 КАС України колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу позивача залишити без
задоволення, а ухвалу суду від 17.03.2014
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 168, 195, 199, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу Носівського
районного суду Чернігівської області
від 17.03.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 18.11.2014.

Головуючий суддя
А.Ю. Кучма

Судді
В.О. Аліменко

Н.В.
Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.