Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/81653/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційними скаргами Чернівецької
обласної митниці та Державної митної
служби України на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2012 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Державної митної
служби України, Чернівецької обласної
митниці про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що з червня 1992 року проходив
публічну службу в митних органах. У
січні 2012 року звільнений з посади
головного інспектора відділу митного
оформлення № 4 митного поста
«Вадул-Сірет» Чернівецької обласної
митниці на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» (за порушення Присяги
державного службовця). Підставою для
звільнення була доповідна записка від
25 січня 2012 року, відповідно до якої ним
порушено присягу державного службовця
в частині неналежного виконання
службових обов'язків, визначених
посадовими інструкціями.

Просив скасувати наказ про звільнення,
поновити на посаді головного
інспектора відділу митного оформлення
№ 4 митного поста «Вадул-Сірет»
Чернівецької обласної митниці та
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року, з урахуванням ухвали
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14 вересня
2012 року про виправлення описки, позов
задоволено: визнано протиправним та
скасовано наказ Державної митної
служби України від 25 січня 2012 року №107-к
в частині припинення перебування
ОСОБА_4 на державній службі в митних
органах, поновлено на посаді головного
інспектора відділу митного оформлення
№ 4 митного поста «Вадул-Сірет»
Чернівецької обласної митниці,
стягнуто з Чернівецької обласної
митниці заробітну плату за час
вимушеного прогулу.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29 листопада
2012 року рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційних скаргах, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, відповідачі
просили суд скасувати судові рішення
та постановити нове про відмову у
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив
публічну службу на посаді головного
інспектора відділу митного оформлення
№4 митного поста «Вадул-Сірет»
Чернівецької обласної митниці.

Наказом т.в.о. голови Державної митної
служби України від 13 січня 2012 року № 35 з
метою надання практичної та методичної
допомоги Чернівецькій обласній
митниці в організації митного контролю
та оформлення, реалізації заходів з
питань справляння митних платежів,
боротьби з контрабандою та порушеннями
митних правил, протидії корупції, а
також кадрового забезпечення
відряджено з 16 січня по 25 січня 2012 року
до зони діяльності Чернівецької
обласної митниці комісію.

За результатами роботи даної комісії
було складено доповідну записку з
переліком встановлених недоліків та
аспектів діяльності митниці, які
потребують особливої уваги та
удосконалення. Зокрема, комісією
встановлено, що посадовими особами
Чернівецької обласної митниці при
здійсненні митних процедур відносно
транспортних засобів, тимчасово
ввезених на митну територію України
громадянами, не забезпечили виконання
вимог Митного кодексу України та
Закону України «Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України». За відомостями, які містяться
в електронному журналі пасажирського
пункту пропуску ПІК «Інспектор - 2006», за
період з липня 2011 року по 2012 рік
виявлено 50 випадків переміщення з
митної території України транспортних
засобів іншими громадянами, ніж ті, які
переміщували їх на митну територію
України (декларантами). Статтею 336
Митного кодексу України передбачено
відповідальність за здійснення
операцій з товарами і транспортними
засобами, що перебувають під митним
контролем, а саме зміну їх стану,
користування та розпорядження ними без
дозволу митного органу. Посадовими
особами, які здійснювали митні
процедури відносно зазначених
транспортних засобів, не проводилось
заходів щодо документування та
припинення митних правопорушень, що є
порушенням вимог статті 363 Митного
кодексу України, згідно з вимогами
якої, про кожний випадок виявлення
порушень митних правил, уповноважена
посадова особа митного органу, яка
виявила таке порушення, повинна
скласти відповідний протокол про
порушення митних правил. Вказані
порушення з боку посадових осіб
Чернівецької обласної митниці
свідчать про недбале ставлення до
виконання ними своїх службових
обов'язків, визначених посадовими
інструкціями, основних обов'язків
державних службовців, що дискредитує
митний орган, як державний орган, у
якому вони працюють.

Наказом т.в.о. голови Державної митної
служби України від 25 січня 2012 року №107-к
за порушення Присяги державних
службовців 26 січня 2012 року припинено
перебування позивача на державній
службі в митних органах України
відповідно до пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу».

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що невиконання або
неналежне виконання обов'язків особою
з інших причин (недостатність
кваліфікації та досвіду роботи,
надмірна завантаженість, ненавмисні
технічні та юридичні помилки тощо) не
свідчать про несумлінне ставлення до
таких обов'язків, а отже не може
вважатися порушенням Присяги, тому
висновок відповідача про звільнення є
необґрунтованим.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України посадові особи митної служби
України, вперше прийняті на службу до
митних органів, приймають Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону України «Про
державну службу»: «Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

З тексту Присяги вбачається, що в
основі поведінки державного службовця
закладені етичні, правові та
службово-дисциплінарні норми
поведінки, недодержання яких утворює
факт порушення Присяги. У зв'язку з цим
як порушення Присяги слід розуміти
скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто і порушення Присяги, і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону України «Про державну службу»
за невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України «Про державну службу»
регулювання правового становища
державних службовців, що працюють в
апараті органів митного контролю,
здійснюється згідно з цим Законом, якщо
інше не передбачено законами України.

Згідно зі статтею 408 Митного кодексу
України правовий статус посадових осіб
митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, цим Кодексом і лише в частині,
що ним не регулюється, - Законом
України «Про державну службу».

Відповідно до частини другої статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.

При цьому в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону України «Про державну
службу».

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до
діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з
метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

З огляду на положення статей 21, частини
першої статті 22 Статуту, статей 14, 17, 30
Закону України «Про державну службу»
за вчинення посадовими особами митної
служби України порушень службової
дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
України «Про державну службу»,
найбільш суворим з яких є звільнення. У
пункті 6 частини першої статті 30 Закону
України «Про державну службу»
визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, припинення державної
служби у зв'язку з порушенням Присяги
та дисциплінарна відповідальність
державних службовців можуть бути
наслідком існування схожих фактичних
підстав у разі вчинення державним
службовцем достатньо близьких за
характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушень.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, - Законом України
«Про державну службу». Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України «Про
державну службу» можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту.

Оскільки припинення державної служби
на підставі пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу» є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, то неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано.

Припинення державної служби за
порушення Присяги може
застосовуватися тільки у крайніх
випадках, коли дисциплінарний
проступок містить ознаки саме такого
порушення і заходи дисциплінарного
стягнення, на переконання
уповноваженої вирішувати питання про
відповідальність посадової особи, є
недостатніми чи попереднє їх вжиття не
дало бажаного результату.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог щодо поновлення позивача на
посаді, оскільки його звільнення на
підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України «Про державну службу»
не можна визнати законними та
обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України, зокрема в
постанові від 30 вересня 2014 року по
справі № 21-415а14.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування та ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Чернівецької
обласної митниці та Державної митної
служби України залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 27
червня 2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/