Справа № 2а-4981/10/1570
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/34840/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 03.12.2010 та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011 по справі №2-а-4981/10/1570 за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Малиновському районі міста
Одеси про застосування штрафних
(фінансових) санкцій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцй норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 03.12.2010,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011, у задоволенні позовних вимог
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі міста Одеси про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням
апеляційної інстанції, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 06.06.2011
звернулася з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою 18.06.2011 прийняв її до свого
провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011, прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 посилається
на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, зокрема, пунктів
6 та 10 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
адміністрацією в Одеській області
проведено перевірку господарської
одиниці (бар), що належить фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1, з питань
дотримання суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій.

За результатами проведеної перевірки
був складений акт від 27.02.2010
№988/15/32/23/НОМЕР_1, яким встановлено
порушення позивачем пункту 9, 12 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

На підставі зазначеного акту перевірки
Державною податковою інспекцією у
Малиновському районі міста Одеси було
винесено рішення від 16.03.2010 №,
яким до позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 8311,40грн.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо),
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 4.9 Порядку
реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій за товари
(послуги), затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01.12.2000 №614, якщо на період
виходу з ладу РРО або в разі
відключення електроенергії
розрахункові операції проводяться з
використанням Книги обліку
розрахункових операцій та
розрахункової книжки, після
встановлення відремонтованого
(резервного) РРО або відновлення
постачання електроенергії необхідно
провести через РРО суми розрахунків за
час роботи з використанням
розрахункової книжки, а також
відповідно до контрольної стрічки (у
випадку обнулення оперативної пам'яті)
- за час роботи, що передував виходу РРО
з ладу або відключенню електроенергії,
окремо за кожною ставкою ПДВ, після
чого слід виконати Z-звіт. За потреби
виконується операція «службове
внесення» на суму готівки, що
зберігається на місці проведення
розрахунків.

Згідно з пунктом 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання.

Як вбачається з матеріалів справи,
висновок контролюючого органу про
порушення позивачем вимог пункту 9
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» ґрунтується на не
роздрукуванні фіскального звітного
чеку за 08.01.2010.

Позивач в обґрунтування відсутності
порушення зазначеної норми посилався
на те, що Z-звіт за 08.01.2010 був
роздрукований після відновлення
електропостачання 09.01.2010 як і
передбачено чинним законодавством, що
підтверджується книгою обліку
розрахункових операцій, яка була
досліджена перевіряючими, про що
зазначено в акті від 27.02.2010
№988/15/32/23/НОМЕР_1.

Разом з тим, судами попередніх
інстанцій не надано належної правової
оцінки зазначеним доводам позивача та
відповідно не досліджено обставини
справи щодо виконання/невиконання
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
порядку друкування на реєстраторах
розрахункових операцій фіскальних
звітних чеків у випадку відключення
електроенергії.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо),
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Статтею 6 зазначеного Закону
передбачено, що облік товарних запасів
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави вважати, що фізичні
особи-підприємці, які перебували на
загальній системі оподаткування,
відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та
статті 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» були зобов'язані вести облік
товарних запасів у порядку,
визначеному чинним законодавством.

Положення Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» чітко не визначають самого
порядку ведення обліку товарних
запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації, лише вказує на обов'язок
суб'єктів підприємницької діяльності
на ведення такого обліку.

До документів, що є підставою для
оприбуткування товару, як правило,
належать накладні, податкові накладні
та товарно-транспортні накладні. Такі
документи є підставою для внесення
запасів до облікових бухгалтерських
реєстрів.

Однак порядок обліку товарних запасів
на законодавчому рівні встановлено
виключно для юридичних осіб, оскільки
відповідно до частини другої статті 3
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством.

В свою чергу фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності ведуть
Книгу обліку доходів і витрат, форма
якої визначена Інструкцією про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю, затвердженою наказом
Інструкції про прибутковий податок з
громадян, затвердженої наказом
Головної державної податкової
інспекції України від 21.04.1993 №12, а
порядок ведення - у листі Державної
податкової адміністрації України від
05.11.1997 №17-0117/10-8886 - через відсутність у
зазначеній Інструкції положень
стосовно правил заповнення Книги.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в
обґрунтування облікування нею товарів
за місцем реалізації та зберігання
посилалася на те, що у неї відсутній
обов'язок зберігати первинні документи
на товар за місцем його реалізацій,
проте позивачем обліковуються товарні
запасів належним чином оскільки
ведеться книга обліку доходів і витрат,
а також зберігаються первинні
документи на товар, які були надані
суду першої інстанції.

Разом з тим, судами попередніх
інстанцій не надано оцінки наданим
первинним бухгалтерським документам
на товар, стосовно якого контролюючим
органом зроблено висновок про
відсутність облікових документів,
відповідно не з'ясовано належним чином
обставини справи щодо фактичного
облікування/необлікування позивачем
зазначеного товару та не надано
правової оцінки доводам позивача щодо
відсутності у нього законодавчо
визначеного обов'язку зберігати
первинні документи на товар за місцем
його реалізацій.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий розгляд є порушення
норм процесуального права, які
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Оскільки встановлення нових обставин
вимагає дослідження доказів, що
знаходиться поза межами касаційного
розгляду справи, встановлених статтею
220 Кодексу адміністративного
судочинства України, справа підлягає
направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції із скасуванням
ухвалених судових рішень судів
попередніх інстанцій як таких, що не
відповідають статті 159 цього Кодексу.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати викладене, повно і
всебічно перевірити доводи, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, вирішити чи мали місце
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03.12.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011 по
справі №2-а-4981/10/1570 скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв