Справа № 344/2909/14-а 2-а/344/201/14
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014р.
Справа № 876/6783/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Інтердак",
м.Івано-Франківськ

на ухвалу Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
17.06.2014р. про закриття провадження у
справі №344/2909/14-а

за позовом Приватного підприємства
"Інтердак", м.Івано-Франківськ

до виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
Івано-Франківської області,
м.Івано-Франківськ

про визнання неправомірним і
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2014р. позивач: Приватне підприємство
"Інтердак" звернувся до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області з позовом
до виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
Івано-Франківської області про
визнання неправомірним і скасування
рішення, просив визнати протиправним і
скасувати рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради від 26.04.2012р. №277 в частині Додатку
№9, яким затверджено Акт визначення
розміру збитків Івано-Франківській
міській раді від 24.02.2012р. стосовно ПП
"Інтердак".

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
17.06.2014р. закрито провадження у справі
№344/2909/14-а за позовом Приватного
підприємства "Інтердак" до виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради Івано-Франківської області про
визнання неправомірним і скасування
рішення. Рішення суду мотивовано тим,
що справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, у яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, згідно зі ст.12 ГПК України,
розглядаються в порядку
господарського судочинства, тому,
відповідно до вимог ч.1 ст.157 КАС
України, суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач:
Приватне підприємство "Інтердак", який
у поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що при винесенні
даного рішення судом неповністю
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми процесуального права,
просив скасувати оскаржувану ухвалу та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що оскаржуване
рішення виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від
26.04.2012р. №277 в частині Додатку №9, яким
затверджено Акт визначення розміру
збитків Івано-Франківській міській
раді від 24.02.2012р. стосовно ПП "Інтердак"
є актом органу місцевого
самоврядування, який прийнятий у
відповідності до виконання
владно-управлінських функцій, які
останньому надано у відповідності до
норм чинного законодавства України та,
відповідно, є повноваженнями, якими не
наділений будь-який інший державний
орган. При прийнятті вказаного роду
рішень відповідач діє не як власник
земельної ділянки, оскільки власниками
земель комунальної власності є
територіальні громади, які діють в
особі міських рад. Також апелянт
зазначив, що виконавчий комітет
міської ради при прийнятті рішень про
затвердження актів визначення розміру
збитків діє як суб'єкт владних
повноважень, виконуючи владні
управлінські функції.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення:
18.09.2014р. - виконавчому комітету
Івано-Франківської міської ради
Івано-Франківської області; 23.09.2014р. -
Приватному підприємству "Інтердак",
тому колегія суддів, у відповідності до
вимог ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення,
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін, з огляду
на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
31.08.2006р. між Івано-Франківською міською
радою, як орендодавцем, та Приватним
підприємством "Інтердак", як орендарем,
було укладено Договір оренди землі для
обслуговування стоянки автомобілів,
які знаходиться на вул.Г.Хоткевича в
м.Івано-Франківську. Загальна площа
земельної ділянки становила 0,2960га,
відповідно до плану-схеми
розташування.

Укладений між сторонами Договір оренди
землі було зареєстровано в
Івано-Франківському міському відділі
регіональної філії ДЗК при Держкомземі
України 27.09.2006р., про що у Державному
реєстрі земель вчинено відповідний
запис. Строк дії договору було
визначено пунктом 6 цієї угоди,
відповідно до якої він укладався
терміном на 1 рік, тобто до 27.09.2007р.
Відповідно до п.6 договору оренди землі
від 31.08.2006р., після закінчення терміну
дії договору, орендар має переважне
право поновлення його на новий строк. У
цьому разі орендар повинен не пізніше
ніж за 30 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його.

У відповідності до вказаного положення
договору, термін дії договору оренди
неодноразово продовжувався. Останнє
звернення на продовження такого
договору оренди було направлене
17.05.2011р. За наслідком такого звернення
Івано-Франківською міською радою було
прийнято рішення №559-18 від 17.01.2012р., яким
було вирішено продовжити терміни
оренди земельних ділянок згідно
додатку. В додатку було зазначено
перелік договорів оренди, які
підлягають поновленню (продовженню). В
цьому ж переліку під №34 було зазначено
ПП "Інтердак" з посиланням на
відповідний договір оренди, однак, в
цьому ж переліку, перед вказівкою на
приватне підприємство "Інтердак"
містився запис: "Відхилити".

Із вказаного рішення
Івано-Франківської міської ради не
вбачалось, що було відмовлено у
продовженні договору оренди, тому ПП
"Інтердак" продовжувало користуватись
даною землею, при цьому в належному
порядку сплачуючи орендну плату за
землю. Жодних вимог від власника землі
стосовно повернення земельної ділянки
чи її звільнення до підприємства не
надходило.

В січні 2013р. Івано-Франківською міською
радою було подано позов про звільнення
земельної ділянки, з якого сторона
позивача у даній справі дізналася про
те, що міська рада трактує рішення від
17.01.2012р. як таке, яким ПП "Інтердак" було
відмовлено у продовженні договору
оренди.

Вказане стало підставою для звернення
ПП "Інтердак" до Господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
про примусове укладення договору
оренди в судовому порядку. При цьому, ПП
"Інтердак" мотивувало свій позов тим, що
саме Івано-Франківська міська
ухилялась від укладення (поновлення)
договору оренди землі.

Івано-Франківська міська рада в кінці
грудня 2013р. звернулась до
Господарського суду
Івано-Франківської області ще з одним
позовом до ПП "Інтердак", в якому
ставить вимогу про стягнення з ПП
"Інтердак" збитків зв'язку із
використанням земельної ділянки без
правоустановчих документів.

У позові, який розглядається, з
посиланням на норми ст.1166 Цивільного
кодексу України, ст.19 Конституції
України, п.10 ст.59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", ч.ч.1,
2 ст.2 Кодексу адміністративного
судочинства України, ПП "Інтердак"
просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради від 26.04.2012р. №277 в частині Додатку
№9, яким затверджено Акт визначення
розміру збитків Івано-Франківській
міській раді (неодержаних доходів від
орендної плати на землю) від 24.02.2012р.
стосовно ПП "Інтердак".

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

За вимогами ч.2 ст.4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно із вимогами п.1 ч.2 ст.17 КАС
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Під актом слід розуміти прийняте у
формі офіційного письмового документа
рішення державного чи іншого органу,
яке породжує певні правові наслідки,
спрямовані на регулювання тих чи інших
суспільних відносин та має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Вказана правова позиція викладена у
рішенні Конституційного Суду України у
справі щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положення
підпункту 2 пункту 3 розділу IV Закону
України "Про Конституційний Суд
України" стосовно правових актів
органів Верховної Ради України (справа
про акти органів Верховної Ради
України) від 23.06.1997р. №2-зп, справа
№3/35-313), який зазначає, що за своєю
природою ненормативні правові акти, на
відміну від нормативних, встановлюють
не загальні правила поведінки, а
конкретні приписи, звернені до
окремого індивіда чи юридичної особи,
застосовуються одноразово й після
реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до вимог ст.12 ЗК України, до
повноважень міських рад у галузі
земельних відносин на території міст
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду зазначає, що
земельні відносини поділяються на
публічні та приватні. Відповідно і
спори в таких відносинах можуть бути як
публічно-правовими, так і
приватноправовими (цивільними,
господарськими).

Згідно із вимогами ч.2 ст.2 Цивільного
кодексу України, учасниками цивільних
відносин є: держава Україна, Автономна
Республіка Крим, територіальні
громади, іноземні держави та інші
суб'єкти публічного права.
Територіальні громади набувають і
здійснюють цивільні права та обов'язки
через органи місцевого самоврядування
у межах їхньої компетенції,
встановленої законом.

Міськрада та її виконавчий орган у
справі, яка розглядається, є суб'єктом
цивільних правовідносин і має такий
самий правовий статус, що й інші
учасники цих відносин. Реалізуючи
право розпорядження земельною
ділянкою, що перебуває у її власності
та вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону, міськрада та її виконавчий
орган відповідно до ст.5 ЗК України має
рівні права з громадянами та
юридичними особами, з якими вона
вступає у відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.
Тобто у цьому випадку сторони є
рівноправними суб'єктами і відсутня
підпорядкованість одного учасника
земельних правовідносин (приватне
підприємство) іншому (міськрада та її
виконавчий орган), яка має місце під час
здійснення владних управлінських
функцій органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради
Івано-Франківської області у справі,
яка розглядається, є суб'єктом
господарських правовідносин щодо
відшкодування збитків, і має такий
самий правовий статус, що й інші
учасники цих відносин; відповідач
владних управлінських функцій не
здійснював і суб'єктом владних
повноважень у цих відносинах не був.

Подібна правова позиція викладена в
Постанові Верховного Суду України від
01.10.2013р. у справі №21-345а13.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.157 КАС України,
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відтак, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що судом першої інстанції
прийнято законне та обґрунтоване
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційна скарга висновків суду
першої інстанції не спростовує, відтак
задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 199, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Інтердак",
м.Івано-Франківськ на ухвалу
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 17.06.2014р.
про закриття провадження у справі
№344/2909/14-а за позовом Приватного
підприємства "Інтердак",
м.Івано-Франківськ до виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради Івано-Франківської області,
м.Івано-Франківськ про визнання
неправомірним і скасування рішення, -
залишити без задоволення.

2. Ухвалу Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
17.06.2014р. про закриття провадження у
справі №344/2909/14-а за позовом Приватного
підприємства "Інтердак",
м.Івано-Франківськ до виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради Івано-Франківської області,
м.Івано-Франківськ про визнання
неправомірним і скасування рішення, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга