Справа № 139/1011/14-а
Суддя: Коломійцева В. І.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№139/1011/14а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
Мурокуриловецький районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді
Коломійцевої В.І.,

секретаря Мельник А.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Муровані Курилівці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС
взводу ДПС ВДАІ м.Вінниці Троніцького
Сергія Володимировича про скасування
постанови серії ПС1 №862162 від 08.11.2014 року
про накладення адміністративного
стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до старшого інспектора ДПС
взводу ДПС ВДАІ м.Вінниці Троніцького
Сергія Володимировича про скасування
постанови серії ПС1 №862162 від 08.11.2014 року
про накладення адміністративного
стягнення. Свої вимоги мотивував тим
що, вказаною постановою на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу, розміром 255 гривень за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 121-2
ч.2 КУпАП. Так, згідно вказаної
постанови, він 08.11.2014 року о 09.55 год. в м
Вінниця по вул. Коцюбинського керуючи
автобусом марки "Мерседес", д.н.з.
НОМЕР_1, який працює в режимі
маршрутного таксі, здійснив зупинку за
перехрестям із вулиці Некрасова в
напрямку вулиці 50-річчя Перемоги на
пішохідному переході позначеному
дорожньою розміткою 1.14.1 "Зебра" для
посадки (висадки) пасажирів. Постанову
вважає незаконною, оскільки він не
здійснював зупинку на пішохідному
переході для посадки (висадки)
пасажирів. Тому, просить дану постанову
скасувати, а справу провадженням
закрити.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги за
обставин, викладених в позові, суду
пояснив, що 08.11.2014 року близько 09:00
години він рухався автобусом марки
"Мерседес" по вул.Коцюбинського в
м.Вінниці. За перехрестям із вилиці
Некрасова в напрямку вул.50-річчя
Перемоги, після проїзду дорожньої
розмітки 1.14.1 "Зебра" був змушений
зробити вимушену зупинку так як перед
ним здійснив виїзд із зупинки для
автобусів, водій автобуса "Богдан",
маршрутне таксі "20А". Щоб не створювати
аварійно небезпечної ситуації, він
зупинився і надав дорогу водію
"Богдана". При цьому зазначив, що не
здійснював посадки (висадки) пасажирів,
і місце зупинки автобуса до
пішохідного переходу було набагато
більше ніж 10 метрів. Інспектор
Троніцький С.В. не вислухавши його
пояснень склав відносно нього протокол
про адміністративне правопорушення,
при цьому проігнорував його прохання
запросити свідків, які могли
підтвердити, що він не здійснював
ніяких порушень.

Відповідач Троніцький С.В. в
судове засідання не з'явився з
невідомих суду причин, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про що свідчить витяг з реєстру
вихідної електронної пошти
Мурованокуриловецького районного суду
Вінницької області (а.с.14), заяви про
розгляд справи у його відсутність не
надійшло.

Відповідно до ст. 128 ч.4 КАС України
суд вважає можливим розглянути справу
у відсутність відповідача та прийняти
постанову на підставі наявних у справі
доказів.

Розглянувши справу в судовому
засіданні, суд прийшов до висновку що
позовна вимога підлягає до часткового
задоволення.

З копії протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АП1 №653151 (а.с. 6) та постанови по справі
про адміністративне правопорушення
серії ПС1 №862162 від 08.11.2014 року (а.с. 7)
слідує, що ОСОБА_1 визнано винним в
тому, що він 08.11.2014 року о 09 год 50 хв в
м.Вінниці керуючи автобусом марки
"Мерседес", д.н.з.НОМЕР_1 який працює в
режимі маршрутного таксі, здійснив
зупинку за перехрестям із вулиці
Некрасова в напрямку вулиці 50-річчя
Перемоги на пішохідному переході
позначеному дорожньою розміткою 1.14.1
"зебра" для посадки (висадки) пасажирів,
чим порушив п.15.9 Правил Дорожнього руху
України та вчинив правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.
Постановою відповідача - старшого ІДПС
взводу ДПС ВДАІ м.Вінниці старшого
лейтенанта міліції Троніцького С.В. на
ОСОБА_1 накладено стягнення у виді
штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа,
яка притягається до адміністративної
відповідальності має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має
право на надання правової допомоги
особисто чи за дорученням юридичної
особи, виступати рідною мовою і
користуватися послугами перекладача,
якщо не володіє мовою, якою ведеться
провадження; оскаржити постанову по
справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року №14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
зазначено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбачених ст.
283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

З копії протоколу про адміністративне
правопорушення серії АП1 №653151 від
08.11.2014 року (а.с. 6) слідує, що в момент
складання протоколу та момент
прийняття рішення по ньому, позивач у
справі - ОСОБА_1 заперечував факт
порушення ним Правил дорожнього руху.

Інспектором ВДАІ Троніцьким С.В. у
прийнятій постанові не наведено
будь-якої оцінки доказам, зокрема,
запереченням порушника, не забезпечено
свідків події, що призвело до
спрощеного підходу розгляду справи про
адміністративне правопорушення.

Крім того, у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги
п.15.9 «г» ПДР, за що відповідальність
передбачена ч.2 ст.121-2 КУпАП.

Відповідно до п. «г» 15.9 ПДР, зупинка
забороняється на перехрестях та ближче
10 м від краю перехрещуваної проїзної
частини за відсутності на них
пішохідного переходу, за винятком
зупинки для надання переваги в русі та
зупинки проти бокового проїзду на
Т-подібних перехрестях, де є суцільна
лінія розмітки або розділювальна
смуга.

Частиною 2 ст.121-2 КУпАП передбачено
адміністративну відповідальність за
порушення водіями транспортних
засобів, що працюють у режимі
маршрутних таксі, правил зупинки під
час здійснення посадки (висадки)
пасажирів.

Статтею 122 КУпАП передбачено
адміністративну відповідальність за
порушення водіями транспортних
засобів правил зупинки.

Отже з наведеного слідує, що за
порушення вимог п.15.9 «г» Правил
дорожнього руху, відповідальність
передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Приймаючи рішення та виносячи
постанову про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
відповідач у справі не довів та не
ствердив належними доказами та
показами свідків факту порушення
ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Таким чином, суд, дослідивши всі надані
позивачем докази, прийшов до висновку,
що постанова по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №862162 від 08.11.2014 року винесена з
порушенням вимог ст.ст. 278-280 КУпАП і
відповідно до ч. 3 ст. 2, ст. 162 КАС України
є протиправною та підлягає скасуванню,
як така, що винесена не на підставі і не
у порядку, що передбачені законом, а
також необґрунтовано і неправомірно.

Разом з тим, вимога позивача
стосовно закриття провадження у справі
задоволенню не підлягає, оскільки
зазначене питання не відноситься до
компетенції місцевого загального суду
як адміністративного під час розгляду
адміністративних справ з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10, 121-2 ч.2, 251, 252, 287, 288, 293
КУпАП, ст.ст. 4, 5, 7, 9, 10, 11,17, 18, 69, 71, 128, 158-163
КАС України, Правилами дорожнього руху
України, Постановою Пленуму Верховного
суду України від 23 грудня 2005 року №14
"Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті", суд, -

п о
с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову старшого інспектора
ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці
Троніцького Сергія Володимировича
№862162 Серії ПС1 від 08 листопада 2014 року
про накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу, розміром 255
(двісті п'ятдесят п'ять) гривень на
ОСОБА_1 скасувати.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення місцевого загального
суду як адміністративного суду у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови
виготовлений 26.11.2014 року.

Суддя: