Справа № 2а-1674/12/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
2а-1674/12/2170

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Запорожана Д.В.,
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Південний
консервний завод дитячого харчування»
на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2012
року по справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Південний
консервний завод дитячого харчування»
до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2012 року ТОВ «Південний
консервний завод дитячого харчування»
звернувшись до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби, просило суд
скасувати податкове
повідомленні-рішення відповідача від 23
квітня 2012 року № про збільшення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 71 639 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі 7
939,5 грн.

Постановою від 25 червня 2012 року,
ухваленою у відкритому судовому
засіданні, Херсонський окружний
адміністративний суд відмовив у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду ТОВ
«Південний консервний завод дитячого
харчування» подало апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати оскаржену
постанову та ухвалити нову, якою
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, оскільки за порушення
контрагентами податкової дисципліни,
ТОВ «Південний консервний завод
дитячого харчування» не має нести
відповідальність у вигляді
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість та штрафних санкцій.
Також апелянт посилається на
необґрунтованість та бездоказовість
висновку податкового органу щодо ознак
нікчемності правочинів, укладених між
ТОВ Південний консервний завод
дитячого харчування» та ТОВ
«УПК-Арматура», ПП «Стальсервіс».

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби надала письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
якій, з посиланням на дотримання судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржену постанову -
без змін.

Ухвалюючи постанову про відмову у
задоволенні адміністративного позову,
суд першої інстанції встановив, що
спірне податкове повідомлення-рішення
прийняте на підставі акту від 06.04.2012 р.
№ 405/22-1/31760036, складеного за наслідками
планової виїзної перевірки позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 квітня 2010 року по 31 грудня 2011
року.

Відповідно до акту перевірки грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість позивача збільшено на 71 329,00
грн. у зв'язку із зменшенням його
податкового кредиту на цю суму. При
цьому суд першої інстанції встановив,
що податковий орган зменшив податковий
кредит позивача у зв'язку із
виключенням із його складу податку на
додану вартість, сплаченого
(нарахованого) позивачем за наслідками
відносин з ТОВ «УПК-Арматура», ПП
«Стальсервіс», ТОВ «Вікард» та ПП
«Ленс».

За даними податкового органу ТОВ
«УПК-Арматура» задокументувало
бухгалтерськими та податковими
накладними постачання позивачу пасти
для травлення сталі та ущільнювача на
загальну суму 8 585,14 грн., у тому числі
ПДВ 1 401,71 грн. Проте зазначені операції
були безтоварними, оскільки
постачальник не мав у своєму
розпорядженні достатніх ресурсів для
фактичного здійснення господарської
діяльності з поставки товарів
позивачеві. Суд першої інстанції
погодився з такими висновками
податкового органу, оскільки ТОВ
«Південний консервний завод дитячого
харчування» не довело протилежного.

Також суд першої інстанції погодився з
висновками відповідача щодо
відсутності правових підстав для
формування податкового кредиту за
рахунок ПДВ сплаченого позивачем
Приватному підприємству
«Стальсервіс», за постачання труб
загальною вартістю 26 362,40 грн., у тому
числі ПДВ 2 245,94 грн., оскільки за
наявністю бухгалтерських документів
та податкових накладених, директор ПП
«Стальсервіс» ОСОБА_2 заперечує
здійснення підприємством будь-яких
фінансово-господарських операцій.

В ході проведення перевірки також
встановлено, що на формування
податкового кредиту мали вплив
правовідносини з ТОВ «Вікард» та ПП
«Ленс», на загальну суму ПДВ 67 991,89 грн.
Суд першої інстанції погодився з
доводами податкового органу, що факти
постачання та нарахування ПДВ з цих
поставок підтверджені податковими
накладними, але свідоцтво платника
податку на додану вартість ТОВ
«Вікард» анульоване 14 жовтня 2010 року, а
приватного підприємства «Ленс»
анульоване 06 січня 2011 року, внаслідок
чого податковий орган правильно
встановив завищення податкового
кредиту та відповідно заниження
податкового зобов'язання з ПДВ.

Оскільки позивач, як платник податків,
при здійснені господарської
діяльності мав діяти з належною
обачністю з метою мінімізації ризиків,
пов'язаних із веденням цієї діяльності,
та, як платник податку на додану
вартість, на всіх етапах фактичного
здійснення підприємницької діяльності
зобов'язаний був неухильно виконувати
всі нормативні вимоги та врахувати всі
обмеження стосовно формування
податкового кредиту з ПДВ, які
передбачались діючим податковим
законодавством України, за відсутності
належних доказів на обґрунтування
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
адміністративного позову. При цьому
суд першої інстанції також зауважив
про можливість позивача дізнатись про
зміну статусу постачальників ТОВ
«Вікард» та ПП «Ленс» на веб-сайті
центрального органу державної
податкової служби де публікуються,
зокрема, дані про дату реєстрації особи
суб'єктом спеціального режиму
оподаткування та дату виключення із
такого реєстру.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга може бути
задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що в період
з 12 по 30 березня 2012 року Державна
податкова інспекція у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби провела планову
виїзну перевірку товариства з
обмеженою відповідальністю «Південний
консервний завод дитячого харчування»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 квітня 2010
року по 31 грудня 2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
квітня 2010 року по 31 грудня 2011 року. За
наслідками перевірки складений Акт №
405/22-1/31760036 від 06 квітня 2012 року (т. 1 а.с.
9-31).

На підставі Акту перевірки № 405/22-1/31760036
від 06 квітня 2012 року, за порушення п.п.
3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.4.1 п.п. 7.4.4
п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», п. 198.3 ст. 198
ПК України, згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3. ст. 54
ПК України, відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1
ст. 3, п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.4.1 п.п. 7.4.4 п.п. 7.4.5
п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», 123.1 ст. 123, п. 198.3 ст. 198,
п. 7 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України,
відповідач прийняв податкове
повідомленні-рішення № від 23
квітня 2012 року про збільшення ТОВ
«Південний консервний завод дитячого
харчування» податкового зобов'язання з
ПДВ на суму 71 639 грн. та застосування
штрафних санкцій в розмірі 7 939,5 грн. (т. 1
а.с. 32).

Апеляційний суд встановив, що
збільшення податкового зобов'язання з
ПДВ пов'язано із зменшенням податковим
органом сум податкового кредиту в
розмірі 71 639 грн. за період який
перевірявся, за правочинами з
наступними контрагентами позивача:

- ТОВ «УПК-Арматура» на загальну суму 1
401,71 грн., в т.ч. за квітень 2010 року - 114,92
грн., за липень 2010 року - 137,49 грн., за
грудень 2010 року - 1 149,30 грн. (т. 1 а.с.
22-зворот). Такого висновку податковий
орган дійшов з тих підстав, що
правочини позивача з ТОВ
«УПК-Арматура» мають ознаки
нікчемності, що встановлено у п. 3.1 акту
перевірки. При встановленні ознак
нікчемності податковий орган послався
на довідку камеральної перевірки ТОВ
«УПК-Арматура» за грудень 2010 року від 04
квітня 2011 року № 627/152/34689920 (т. 1 а.с. 226-234),
відповідно до якої це підприємство не
має необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, оборотних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів.
Апеляційний суд не погоджується з
висновками податкового органу, з якими
погодився суд першої інстанції, щодо
нікчемності правочинів укладених між
ТОВ «Південний консервний завод
дитячого харчування» та ТОВ
«УПК-Арматура», оскільки придбання
позивачем товару підтверджено
видатковими накладними (т. 1 а.с. 117, 118, 122,
124), податковими накладними № 2660 від
14.12.2010 р., № 2694 від 20.12.2010 р., № 2663 від
14.12.2010 р., № 641 від 21.04.2010 р., № 1277 від
09.07.2010 р. (т. 1 а.с. 119, 120, 121, 123, 125),
платіжними дорученнями про оплату
придбаного товару (т. 1 а.с. 135-138),
вимогами на використання придбаного
товару (т. 1 а.с. 126, 129, 132), звітами про
використання товару (т. 1 а.с. 127, 128, 130, 131,
133, 134). Відсутність договору в письмовій
формі нівелюється положеннями ст. ст.
205, 206, 626, 627, 638, 639, 640-642, параграфом 1 глави
54 підрозділу 1 розділу ІІІ ЦК України.
Також апеляційний суд зазначає, що
висновки щодо ознак нікчемності
правочинів укладених товариством з
обмеженою відповідальністю
«УПК-Арматура» ґрунтуються на
висновках камеральної перевірки
проведеної 04.04.2011 р. (т. 1 а.с. 226-234) без
реального дослідження первинної
бухгалтерської та іншої документації,
а тільки на підставі інформації з
наявних в інспекції інформаційних баз
(АРМ «ТАХ», АРММ «Звіт», АІС «ОР», АІС
«РПП» та «Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»)
вибірковим методом. Окрім іншого,
відповідно до відомостей Єдиного
Державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
підтверджений статус відомостей про
ТОВ «УПК-Арматура». Також декларування
ТОВ «УПК-Арматура» податкових
зобов'язань по його контрагенту -
позивачу по справі (ІПН 31)
підтверджено наданими податковим
органом розшифровками податкових
зобов'язань - за квітень 2010 року - 114,92
грн. (т. 1 а.с. 192), за липень 2010 року - 137,49
грн. (т. 1 а.с. 203), за грудень 2010 року - 1
149,30 грн. (т. 1 а.с. 198). Таким чином
апеляційний суд встановив
невідповідність висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи,
та правомірність формування позивачем
податкового кредиту за рахунок сум ПДВ
сплаченого за придбання товару у ТОВ
«УПК-Арматура», на загальну суму 1 401,71
грн., в т.ч. за квітень 2010 року - 114,92 грн.,
за липень 2010 року - 137,49 грн., за грудень
2010 року - 1 149,30 грн., що відповідає
вимогам п.п. 7.4.1 п. 7.4. ст. 7.4 Закону
України «Про податок на додану
вартість», чинного на час формування
податкового кредиту.

- ПП «Стальсервіс» на загальну суму ПДВ
2 245,94 грн., в т.ч. за червень 2010 р. - 2 099,04
грн., за липень 2010 року - 48,77 грн., за
жовтень 2010 р. - 98,13 грн. Висновку про
неправомірне формування податкового
кредиту податковий орган дійшов з
посиланням на показання ОСОБА_2, який з
03.06.2010 року є засновником та директором
ПП «Стальсервіс», та відповідно до яких
з моменту придбання підприємства
ніяких фінансово-господарських
операцій не проводилось (т. 1 а.с. 23).
Апеляційний суд не погоджується з цими
висновками податкового органу, з якими
погодився суд першої інстанції,
оскільки придбання ТОВ «Південний
консервний завод дитячого харчування»
у ТОВ ПП «Стальсервіс» товару
підтверджено видатковими накладеними
(т. 1 а.с. 140, 142, 144) податковими
накладеними № 1707 від 22.06.2010 р. на суму
ПДВ 2 099,04 грн., № 1770 від 01.07.2010 р. на суму
ПДВ - 48,77 грн., № 3115 від 06.10.2010 р. на суму
ПДВ - 98,13 грн. (т. 1 а.с. 141, 143, 145),
платіжними дорученнями про оплату
приватному підприємству коштів за
отриманий товар (т. 1 а.с. 146, 147), вимогами
на використання (т. 1 а.с. 148, 150, 154-155),
звітами про використання товару (т. 1
а.с. 149, 151-, 152, 153, 156-161). Декларування
позивачем податкового кредиту за
правочинами з ПП «Стальсервіс» (ІПН
33) підтверджено наданими
податковим органом розшифровками
податкових зобов'язань та податкового
кредиту ТОВ «Південний консервний
завод дитячого харчування» за червень
2010 р. - 2 099,04 грн. (т. 1 а.с. 216-217), за липень
2010 року - 48,77 грн. (т. 1 а.с. 214-215), за
жовтень 2010 р. розшифровок не надано.
Декларування ПП «Стальсервіс»
податкових зобов'язань по його
контрагенту - позивачу по справі (ІПН
31) підтверджено наданими
податковим органом розшифровками
податкових зобов'язань - за червень 2010
року - 2 099,04 грн. (т. 1 а.с. 208), за липень 2010
року - 48,77 грн. (т. 1 а.с. 212), за жовтень 2010
року податковим органом розшифровки
не надано. Відсутність договору в
письмовій формі нівелюється
положеннями ст. ст. 205, 206, 626, 627, 638, 639,
640-642, параграфом 1 глави 54 підрозділу 1
розділу ІІІ ЦК України. Таким чином.
апеляційний суд встановив
невідповідність висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи,
та правомірність формування позивачем
податкового кредиту за рахунок сум ПДВ
сплаченого за придбання товару у ПП
«Стальсервіс», на загальну суму 2 245,94
грн., в т.ч. за червень 2010 р. - 2 099,04 грн., за
липень 2010 року - 48,77 грн., за жовтень 2010 р.
- 98,13 грн., що відповідає вимогам п.п. 7.4.1
п. 7.4. ст. 7.4 Закону України «Про податок
на додану вартість», чинного на час
формування податкового кредиту.

- ТОВ «Вікард, ЛТД» (код юридичної особи
24748795; ІПН: 33; свідоцтво про
реєстрацію платника ПДВ № 30519337) на суму
ПДВ за жовтень 2010 року - 25 011,09 грн., за
листопад 2010 року - 3 094,61 грн. (т. 1 а.с. 23 -
зворот). Висновку щодо неправомірного
включення позивачем цих сум ПДВ до
складу податкового кредиту, податковий
орган дійшов внаслідок того, що за
рішенням податкового органу свідоцтво
про реєстрацію платника ПДВ № 30519337 ТОВ
«Вікард, ЛТД» анульоване 14.10.2010 року.
Матеріалами справи підтверджена
реальність господарських відносин між
ТОВ «Південний консервний завод
дитячого харчування» та ТОВ «Вікард,
ЛТД» (договір перевезення вантажів № 10
від 01.02.2007 р. (т. 1 а.с. 41), рахунки фактури
(т. 1 а.с. 37, ), видаткові накладні (т. 1 а.с.
38, 39, 40), акт здачі-приймання робіт
(надання послуг) (т. 1 а.с. 42), відомостями
з витрати позивача придбаної сировини
(т. 1 а.с.43-46), платіжні доручення (т. 1 а.с.
47-77), податкові накладні (т. 1 а.с. 33-36).
Апеляційний суд зазначає, що як п. 9.8 ст.
9 Закону України «Про податок на додану
вартість» (чинний до 31.12.2010 р.), так і п.
184.1 ст. 184 ПК України (чинного з 01.01.2011 р.),
передбачають, що реєстрація платника
податку на додану вартість діє до дати
її анулювання. Апеляційний суд
встановив, що податкові накладні № 135
від 01.10.2010 р. на суму ПДВ - 12 502,48 грн. та №
137 від 07.10.2010 р. на суму ПДВ - 7 845,11 грн. (т. 1
а.с. 33, 34), виписані до дати анулювання
свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Вікард,
ЛТД», а податкові накладні № 136 від
30.10.2010 р. на суму ПДВ - 4663,50 грн. та № 140
від 01.11.2010 р. на суму ПДВ - 3 094,62 грн. (т. 1
а.с. 35,36) виписані контрагентом
позивача після анулювання свідоцтва
платника ПДВ ТОВ «Вікард, ЛТД». Таким
чином, податковий орган помилково
виключив зі складу податкового
кредиту суми ПДВ сплачені позивачем в
цині за придбаний товар ТОВ «Вікард,
ЛТД» в розмірі 20 347,59 грн. (12 502,48+7 845,11).
Проте апеляційний суд погоджується з
висновками податкового органу щодо
відсутності правових підстав для
включення позивачем до складу
податкового кредиту сум ПДВ, сплачених
ТОВ «Вікард, ЛТД» в ціни товару, в
розмірі 7 758,12 грн. (2010 рік), оскільки
податкові накладні на цю суму виписані
особою - ТОВ «Вікард, ЛТД», яка не має
статусу платника ПДВ, внаслідок
анулювання 14.10.2010 року свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ № 30519337 ТОВ
«Вікард, ЛТД», що відповідає вимогам
п.п. 7.4.5 п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», чинного на
час формування податкового кредиту
позивача.

- ПП «Ленс» (код юридичної особи: 32267363;
ІПН: 36; свідоцтво про реєстрацію
платника ПДВ № 30563418) суму ПДВ за лютий
2011 року - 12 555,93 грн., за березень 2011 року -
15 078,17 грн., за червень 2011 року - 12 252,08 грн.
(т. 1 а.с. 23 - зворот). Висновку щодо
неправомірного включення позивачем
цих сум ПДВ до складу податкового
кредиту, податковий орган дійшов
внаслідок того, що за рішенням
податкового органу свідоцтво про
реєстрацію платника ПДВ № 30519337 ПП
«Ленс» анульоване 06 січня 2011 року.
Матеріалами справи підтверджена
реальність господарських відносин між
ТОВ «Південний консервний завод
дитячого харчування» та ПП «Ленс» (т. 1
а.с. 78-116), але податкові накладні
виписані ПП «Ленс» № 88 від 01.02.2011 р. на
суму ПДВ - 12 525,08 грн., № 32 від 03.02.2011 р. на
суму ПДВ 12 555,93 грн., № 72 від 01.03.2011 р. на
суму ПДВ - 15 078,17 грн., виписані особою,
яка не має статусу платника ПДВ
внаслідок анулювання свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ № 30519337 ПП
«Ленс» 06 січня 2011 року. Таким чином,
податковий орган дійшов правильного
висновку щодо відсутності правових
підстав для включення позивачем до
складу податкового кредиту сум ПДВ,
сплачених ПП «Ленс» в ціни товару, в
розмірі 39 886,18 грн. (І півріччя 2011 року).

За таких обставин, апеляційний суд
дійшов висновку:

- про правомірність віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
ПДВ, сплачених у цині товару, всього в
розмірі 23 995,24 грн. (ТОВ «УПК-Арматура»
на загальну суму 1 401,71 грн. (2010 рік), ПП
«Стальсервіс» на загальну суму ПДВ 2
245,94 грн. (2010 рік), ТОВ «Вікард, ЛТД» на
суму 20 347,59 грн. (2010 рік);

- про правомірність висновків
податкового органу щодо зменшення сум
податкового кредиту всього в розмірі 47
644,30 грн., за рахунок виключення сум ПДВ,
сплачених позивачем у складі цині
товару, придбаного у ТОВ «Вікард, ЛТД»
на суму ПДВ 7 758,12 грн. (2010 рік), та у ПП
«Ленс» на загальну суму ПДВ 39 886,18 грн.
(І півріччя 2011 року).

Враховуючи викладене, оскаржене
податкове повідомлення рішення має
бути скасоване частково в сумі 29 995,24
грн. а саме, в частині збільшення
податкового зобов'язання з ПДВ в
розмірі 23 995,24 грн., та в частині
застосування штрафних санкцій в
розмірі 6 000 грн.

Без змін залишається оскаржене
податкове повідомлення-рішення в сумі
49 587,8 грн., а саме в частині збільшення
податкового зобов'язання з ПДВ у
загальній сумі 47 644,30 грн. (яке
складається з податкових зобов'язань
за 2010 рік - 7 758,12 грн., та з податкових
зобов'язань за перше півріччя 2011 року -
39 886,18 грн.), та в частині застосування
штрафних санкцій в розмірі 25 % від
нарахованих зобов'язань за 2010 рік - 1 939,5
грн. (п. 123.1 ст. 123 ПК України), та в
частині застосування штрафних санкцій
в розмірі 01 грн. за порушення вчинені в
першому півріччі 2011 року ( п. 7
підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні
положення ПК України)

Оскільки сплачений апелянтом судовий
збір всього становить 1 193 грн. (т. 1 а.с. 2,
173, т. 2 а.с. 7), а позовні вимоги
задоволені частково - на 37,69% (оскаржене
податкове повідомлення-рішення
прийнято на загальну суму 79 578,5 грн., а
скасовано на суму 29 995,24 грн.),
відповідно до ст. 94 КАС України
апелянту має бути відшкодований
судовий збір пропорційно задоволеним
вимогам, в розмірі 500 грн., що становить
37,69% від задоволених вимог.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.
ст. 70, 71, 94, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
1 та п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Південний
консервний завод дитячого харчування»
задовольнити частково.

Скасувати постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2012 року та ухвалити нову
постанову.

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Південний
консервний завод дитячого харчування»
задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомленні-рішення Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби від 23 квітня 2012 року
№ в частині збільшення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 23 995,24 грн. та
в частині застосування штрафних
санкцій в сумі 6 000 грн.

Відмовити у скасуванні податкового
повідомленні-рішення Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби від 23 квітня 2012 року
№ в частині збільшення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 47 644,30 грн. та
в частині застосування штрафних
санкцій в сумі 1 940,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Південний
консервний завод дитячого харчування»
(ідентифікаційний код: 31760036,
місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул.
Петренка, будинок 7) 500 грн. (п'ятсот
гривень) у відшкодування судових
витрат.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
Д.В.Запорожан

суддя
Л.П.Шеметенко