Справа № 813/3594/14
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
Справа № 876/5900/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю: секретаря судового засідання
Сідельник Г. М.

особи, яка подала апеляційну

скаргу (позивача)
ОСОБА_1

представника позивачів
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_1 на
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року про відмову у відкритті
провадження у справі №813/3594/14 за
адміністративним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_1 до голови Апеляційного суду
Львівської області Каблака Петра
Івановича, голови Галицького районного
суду м. Львова Волоско Ірини Романівни
про зобов'язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 звернулися до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просили: зобов'язати голову Галицького
районного суду міста Львова Волоско І.
Р. видати рішення Галицького районного
суду м. Львова про визнання особи
недієздатною; зобов'язати голову
Апеляційного суду Львівської області
Каблака П. І. видати рішення
апеляційного суду Львівської області
від 28 травня 2013 року про визнання
ОСОБА_1 недієздатною, для його
подальшого оскарження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що їм не
забезпечено доступ до судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій,
хоча вони неодноразово зверталися з
відповідними заявами. Колегією суддів
Апеляційного суду Львівської області 28
травня 2013 року за результатами
розгляду апеляції ОСОБА_3 на постанову
Галицького районного суду м. Львова від
25 березня 2013 року ухвалено судове
рішення. Проте вказане вище рішення
Апеляційного суду Львівської області
та рішення Галицького районного суду м.
Львова про визнання ОСОБА_1
недієздатною не були надіслані
позивачам, що у свою чергу позбавило їх
можливості оскаржити ці рішення. При
цьому вважають, що відповідачі, як
голови судів, є суб'єктами владних
повноважень і до їх компетенції
належить відновлення порушених прав на
отримання судових рішень.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_1 до голови Апеляційного
суду Львівської області Каблака Петра
Івановича, голови Галицького районного
суду м. Львова Волоско Ірини Романівни
про зобов'язання вчинити дії
відмовлено.

Позивачі не погодилися із таким
судовим рішенням суду першої інстанції
і оскаржили його в апеляційному
порядку до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Посилаючись у
поданій апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати оскаржувану ухвалу
суду, а матеріали адміністративної
справи направити до Львівського
окружного адміністративного суду для
продовження розгляду.

Окрім цього, обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилаються на ті
обставини, що відмова у доступі до
судових рішень може бути оскаржена
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
доступ до судових рішень» до голови
відповідного суду, який відповідно до
ст. ст. 20, 24, 29 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» та в силу
положень ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
є суб'єктом владних повноважень. Тобто,
оскарження дій чи бездіяльності голови
суду не буде порушенням принципу
незалежності та самостійності суддів,
а тому у таких випадках відсутні
підстави для відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі.

В судовому засіданні особа, яка подала
апеляційну скаргу (позивач) ОСОБА_1 та
представник позивачів підтримали
доводи апеляційної скарги, а також
пояснили в судовому засіданні, що
поданий адміністративний позов
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки відповідачі в силу своїх
повноважень є суб'єктами владних
повноважень. В свою чергу суд першої
інстанції помилково вважав, що
пред'явлення такого позову є впливом на
суддю і порушенням принципу
незалежності суддів.

ОСОБА_3 та відповідачі в судове
засідання не прибули, хоча були
належним чином та у встановленому
законом порядку повідомлені про дату,
час та місце судового засідання
апеляційного суду. При цьому, вказані
особи не надіслали суду клопотань про
розгляд справи за їх участі, а також
судом апеляційної інстанції не
визнавалася обов'язковою участь цих
осіб в апеляційному розгляді справи.

Вказані обставини відповідно до ст. 196
ч. 4 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджають
апеляційному розгляду справи за
відсутності позивача та відповідачів.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
доводи позивача ОСОБА_1 та представника
позивачів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
законність процесуальних актів і дій
(бездіяльності) суду, вчинених при
розгляді конкретної справи, не може
перевірятися поза межами
передбаченого законом процесуального
контролю. Намагання здійснити таку
перевірку шляхом подання позову проти
суду чи судді є протиправним
втручанням у здійснення правосуддя і
посяганням на процесуальну
незалежність (статті 126 і 129 Коституції
України). Оскарження у будь - який
спосіб судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним порядком у справі не
допускається, а суди повинні
відмовляти у прийнятті позовів з таким
предметом. Тобто, за висновком суду
першої інстанції, зазначений спір не є
публічно - правовим спором у розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Крім цього, суд першої інстанції
зазначив, що у спірних правовідносинах
голова Апеляційного суду Львівської
області Каблак Петро Іванович та
голова Галицького районного суду міста
Львова Волоско Ірина Романівна не є
суб'єктами владних повноважень та не
можуть бути відповідачами.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду не погоджується із такими
висновками суду першої інстанції з
урахуванням наступного.

Статтями 2, 4, 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено завдання адміністративного
судочинства та порядок реалізації
права на судовий захист у сфері
публічно правових відносин. Зокрема,
завданням адміністративного
судочинства України є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб у
сфері публічно правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень при здійсненні ними
владних управлінських функцій. Кожна
особа має право в порядку,
встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушено
її права та інтереси і на вказаний спір
поширюється юрисдикція
адміністративних судів. Тобто,
адміністративним судам підсудні
публічно правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Крім цього, статтею 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
із здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій.

Тобто, завдання адміністративного
судочинства обумовлюються його
особливостями, які відрізняють його
від інших видів судочинства.

Суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, що визначено пунктом 7
частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Органом державної влади слід
вважати будь - який орган законодавчої,
виконавчої чи судової влади з
урахуванням конституційного поділу
державної влади в Україні.

У відповідності до ст. 20 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
адміністративними посадами в суді
вважаються посади голови суду та
заступників голови суду. Статтями 24, 25
вказаного Закону визначено
повноваження відповідно голови
місцевого суду та голови апеляційного
суду. Зокрема, голова місцевого та
апеляційного судів, окрім іншого,
здійснюють контроль за ефективністю
діяльності апарату суду, а також
здійснюють інші повноваження,
визначені законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
доступ до судових рішень» надання
дозволу на доступ до судового рішення
або відмова в цьому можуть бути
оскаржені до голови відповідного суду
або до суду в порядку, передбаченому
законом.

Аналіз вищевказаних нормативно -
правових актів дає підстави вважати, що
голова відповідного суду, у публічних
правовідносинах виступає як суб'єкт
владних повноважень, до якого може бути
пред'явлено вимогу в порядку
адміністративного судочинства, яка
підлягає розгляду повноважним
адміністративним судом. Розгляд такого
спору повноважним адміністративним
судом, до компетенції якого віднесено
розгляд даного спору, забезпечує
реалізацію передбаченого ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
права особи на звернення до
адміністративного суду, якщо така
особа вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушено її права, свободи
або інтереси.

При цьому посилання суду першої
інстанції на положення Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» щодо
відсутності у голови суду повноважень
по здійсненню впливу на суддів, які
здійснюють правосуддя, а також на ст. 126
Конституції України стосовно гарантій
незалежність і недоторканність суддів
та заборони будь - якого впливу на
суддів у даному випадку не має
правового значення, оскільки не
стосується спірних правовідносин.

З цих же мотивів колегія суддів
апеляційного суду вважає
необґрунтованими в даній справі і
посилання суду першої інстанції у
своїх висновках на те, що суди та судді
при розгляді ними цивільних,
господарських, кримінальних,
адміністративних справ та справ про
адміністративні правопорушення не є
суб'єктами владних повноважень, які
здійснюють владні управлінські
функції, і не можуть бути відповідачами
у справах про оскарження їх рішень, дій
чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

При постановленні оскаржуваної ухвали
суд першої інстанції не врахував
вищевикладених обставин і прийшов до
помилкового висновку, що подана
позивачами заява не підлягає розгляду
в порядку адміністративного
судочинства. При цьому, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

На підставі системного аналізу
вказаних правових норм, враховуючи
вищевикладені обставини, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що оскаржувана ухвала суду
першої інстанції не відповідає
вищевказаним вимогам, при її
постановленні не були дотримані
процесуальні норми.

Порушення норм процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи
згідно ст. 204 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставами для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи до суду
першої інстанції для продовження її
розгляду.

Тому, апеляційна скарга підлягає до
задоволення: оскаржувану ухвалу суду
слід скасувати, а матеріали справи -
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року про відмову у відкритті
провадження у справі №813/3594/14
скасувати.

Матеріали справи за адміністративним
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до голови
Апеляційного суду Львівської області
Каблака Петра Івановича, голови
Галицького районного суду м. Львова
Волоско Ірини Романівни про
зобов'язання вчинити дії направити до
Львівського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Ухвалу у повному обсязі
складено 11 листопада 2014 року .