Справа № 610/3593/14-а
Суддя: Носов Г. С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 610/3593/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області під головуванням
судді Носова Г.С., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області про зобов`язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області про визнання дій відповідача
по нарахуванню надбавки не у повному
обсязі ОСОБА_1 незаконними та
зобов’язання УПФУ в Балаклійському
районі Харківської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок щомісячної доплати
до пенсії у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком починаючи з 01.03.2014 р. і
провести виплату. В обґрунтування
заявлених вимог позивач зазначила, що
вона має статус “Дитина війни”,
відповідно до ст. 1 Закону України № 2195
від 18.11.2004 р. “Про соціальний захист
дітей війни”. Відповідно до ст. 6
вказаного Закону позивачу повинна
виплачуватися щомісячна надбавка до
пенсії у розмірі 30% від мінімальної
пенсії за віком. Пенсійний фонд
виплачував позивачу надбавку у 2014 році
не у повному обсязі.

Відповідач надав до суду заперечення, у
яких позов не визнав повністю та
зазначив, що фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених Законом України “Про
соціальний статус дітей війни”,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, необхідно
враховувати норми бюджетного кодексу
України, який встановлює, що бюджетна
система України ґрунтується на
принципі цільового використання
бюджетних коштів (ст.7). Рішенням
Конституційного Суду України від 25.01.2012
р. № 3-рп/2012, надано офіційне тлумачення
положень окремих статей Бюджетного
Кодексу України і зазначено, що Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного Бюджету України, відповідно
до Конституції України та законів
України, тому виплата підвищення до
пенсії як “дитині війни” може бути
здійснена за наявності відповідного
цільового фінансування Державного
Бюджету України. Пунктом 4 постанови
Кабінету Міністрів України № 1381 від
28.12.2011 р. “Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення”, яка
набула чинності з 01.01.2012 р. було
постановлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” і
“Про жертви нацистських
переслідувань”) до пенсії або
щомісячного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
підвищення встановлене ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни”, провадиться у розмірі 7
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність. Прожитковий
мінімум на 2014 рік становить 949 грн.
Таким чином, з 1 січня 2014 р. зазначене
підвищення до пенсії “дітям війни”
становить 66,43 грн.. ОСОБА_1 проводиться
нарахування та виплата щомісячного
підвищення до пенсії як дитині війни у
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 1381 від
28.12.2011 р., що складає 66,43 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” до
дітей війни віднесені особи, які є
громадянами України та яким на час
закінчення Другої світової війни (2
вересня 1945 року) було менше 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, відноситься до категорії
дітей війни та знаходиться на обліку в
УПФУ в Балаклійському районі
Харківської області, що визнано
відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначає відповідач, позивач
отримує підвищення до пенсії, як дитина
війни, в розмірі 66,43 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

За ст. 6 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни” (в редакції від 28
грудня 2007 року на підставі Закону
України “Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України”) дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту”) до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни. Ветеранам війни, які мають право
на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту” зазначене підвищення
проводиться за їх вибором згідно з
одним із законів.

Разом із тим Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнані неконституційними,
серед іншого, і положення підпункту 2
пункту 41 розділу ІІ Закону України
“Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України”, якими
було змінено редакцію ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни”.

Внаслідок цього рішення
Конституційного Суду України була
відновлена редакція ст. 6 Закону “Про
соціальний захист дітей війни” в
первинній редакції від 1 січня 2006 року,
за якою дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30% від мінімальної
пенсії за віком.

Також відповідно до статті 71 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" та Законом України “Про
Державний бюджет України на 2008 рік…” з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цими законами, на 2007
та 2008 роки було зупинено, зокрема, дію
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Поряд з цим, 09.07.2007 року Конституційним
Судом України у справі № 1-29/2007 (справа
про соціальні гарантії громадян)
ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно
до якого, визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення, зокрема,
п. 12 ст. 71 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2007 рік” № 489-V від
19.12.2006 року, а також рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22.05.2008 року положення пункту 28
розділу ІІ “Внесення змін до деяких
законодавчих актів України” Закону
України “Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України” від 28.12.2007
року щодо внесення змін до Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни” визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Конституційний Суд України відзначив,
що положеннями Закону України про
Державний бюджет України не можуть
скасовуватися чи змінюватися обсяги
прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій громадян, передбачених іншими
законами України, не можуть вноситися
зміни, зупинятися дія чинних законів
України, а також встановлюватися інше
(додаткове) правове регулювання
відносин, що є предметом інших законів
України.

Таким чином, з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до
22.07.2011 року спірні відносини
регулювалися відповідно до ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни” в редакції Закону, яка діяла до
01 січня 2007 року, відповідно до якої
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” від 09.07.2003 року,
іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Статтею 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що фінансове забезпечення
соціальних гарантій, передбачених
зазначеним законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ “Про
Державний бюджет України на 2013 рік”
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, статей 5 та 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Тобто, визначення порядку та розмірів
виплат указаним категоріям громадян на
2013 рік було делеговано Кабінету
Міністрів України.

В 2013 році порядок та розмір виплат
“дітям війни” визначалися постановою
КМУ №1381 від 28.12.2011 року, якою визначено
розмір підвищення “дітям війни” 7%
прожиткового мінімуму, встановлено
законом для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно ст.3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень ЗУ “Про Державний бюджет
України на 2013 рік” діяли протягом
бюджетного року та закінчилися 31.12.2013
року. З 01.01.2014р. вказані законодавчі
положення втратили чинність.

У Законі України “Про Державний бюджет
України на 2014 рік” за № 719-VІІ від 16.01.2014
року, обмежень щодо застосування ст. 6
Закону України “Про соціальний захист
дітей війни” в порядку визначеному
законом не містилось до 03.08.2014 року,
коли набрав чинності Закон України "
Про внесення змін до Закону України
“Про Державний бюджет України на 2014
рік" від 31.07.2014 № 1622-VII, яким внесено
зміни до Прикінцевих положень Законі
України “Про Державний бюджет України
на 2014 рік” та у п.6-7 установлено
зокрема, що норми і положення статей 5
та 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" (Відомості
Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов’язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Тому з 01.01.2014 року до 02.08.2014р. включно
діяли положення ст.6 ЗУ “Про соціальний
захист дітей війни”, відповідно до
якої дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин суд вважає
необґрунтованим посилання відповідача
на те, що ПФУ, виконуючи Постанову
Кабінету Міністрів України № 1381 “Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верст населення”
від 28.12.2011 року, діє в межах повноважень
і в межах бюджету ПФУ і те що ПФУ не може
в рамках свого бюджету виплачувати
допомогу “Дітям війни” в розмірі
встановленому Законом України “Про
соціальний захист дітей війни”, при
тому що відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 “Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення”, яка є
підзаконним актом, про те що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту” і “;Про жертви нацистських
переслідувань”) до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене ст. 6
Закону України “Про соціальний захист
дітей війни”, проводиться у розмірі 7%
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність суперечить ст. 6 ЗУ “Про
соціальний захист дітей війни”.

При суперечності норм підзаконного
акту нормам закону слід застосовувати
норму закону, оскільки він має вищу
юридичну силу.

На підставі викладеного при визначенні
розміру доплати до пенсії дитині війни
в період з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. слід
керуватися розміром надбавки,
визначеним у ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни”,
внаслідок чого розмір пенсії позивачу
з 1 січня 2014 року повинен підвищуватись
на 30% від мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначений ст. 28 Закону
України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює розміру, визначеного законом,
прожиткового мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

За ст. 2 Закону України “Про
прожитковий мінімум” прожитковий
мінімум застосовується, крім іншого,
для встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України “Про
державний бюджет України на 2014 рік”
було встановлено на 2014 рік прожитковий
мінімум в розрахунку на місяць на
особу, що втратила працездатність: з 1
січня - 949 грн.

Враховуючи, що фактично позивач
отримує підвищення до пенсії у розмірі,
визначеному п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 “Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення”, замість
розміру, визначеного ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни”, а тому суд вважає за
необхідне визнати такі дії відповідача
незаконними та зобов'язати його
провести позивачу нарахування та
виплату щомісячної доплати до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
у період з 01.03.2014р. по 02.08.2014р. включно,
задовольнивши позов частково.

Згідно до ст.94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Відтак судовий збір у розмірі 74,00 грн.
сплачений позивачем підлягає
стягненню на його користь з Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст.8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167, 183-2
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області – задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Балаклійському районі
Харківської області по нарахуванню
ОСОБА_1 не у повному обсязі надбавки до
пенсії як дитині війни незаконними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Балаклійському районі
Харківської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячної доплати до пенсії як дитині
війни у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком починаючи з 01 березня 2014 р. по 02
серпня 2014 року включно, з урахуванням
фактично виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 74,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя