Справа № 1/86/09
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/53521/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Заводському районі м.Миколаєва

на постанову Господарського суду
Миколаївської області від 27.04.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23.03.2011

у справі №1/86/09

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Миколаївське обласне
підприємство автобусних станцій»

до Державної податкової інспекції у
Заводському районі м.Миколаєва

про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду
Миколаївської області від 27.04.2009,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23.03.2011, позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
рішення ДПІ у Заводському районі
м.Миколаєва від 09.01.2009 №00082350/0 про
застосування штрафних санкцій у
розмірі 68827,60 грн.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про відмову в позові, з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Підставою для прийняття оскаржуваного
рішення №00082350/0 від 09.01.2009 про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій передбачених ст.1
Указу Президента України від 12.06.1995
№436/95 «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» в розмірі
68827,60 грн. стали висновки акта перевірки
від 23.12.2008 №0564/14/00/23/03117820 про порушення
п.2.6 глави 2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого Постановою
Правління НБУ від 15.12.2004 №637 (далі -
Положення).

Суд першої інстанції, з доводами якого
погодився суд апеляційної інстанції,
задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи оспорюване рішення
податкового органу про застосування
штрафних (фінансових) санкцій,
обґрунтовував свої висновки тим, що
позивачем були роздруковані денні
Z-звіти за 05.08.2008, 10.08.2008,, 21.11.2008, які були
підклеєні в КОРО, однак відповідних
записів у розділі 2 КОРО з відображення
вказаних сум вчинено не було, що однак
не може свідчити про неоприбуткування
коштів, а лише свідчить про порушення
позивачем порядку ведення книги обліку
розрахункових операцій. Всі кошти, що
надходили до каси підприємства були
оприбутковані в день їх фактичного
надходження в касовій книзі. Крім того,
перевірка була проведена з порушенням
чинного законодавства, докази не
виконання позивачем вимог Положення
№637 одержані з порушенням закону та не
відповідають встановленим фактичним
обставинам справи.

Однак, з такими висновками судів
попередніх інстанцій погодитись не
можна з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій не
враховано, що згідно з абзацом третім
пункту 2.6 Положення у разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням
розрахункової книги оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у КОРО на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин), пункту 1.2
Положення КОРО - прошнурована і
належним чином зареєстрована в органах
державної податкової служби України
книга, що містить щоденні звіти, які
складаються на підставі відповідних
розрахункових документів щодо руху
готівкових коштів, товарів (послуг).

Пунктом 1 Указу Президента України від
12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»
установлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються НБУ, до них
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу, зокрема за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Таким чином, у разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО оприбуткуванням
готівки є сукупність таких дій:
фіксація повної суми фактичних
надходжень готівки у фіскальних
звітних чеках РРО та відображення на їх
підставі готівки у КОРО. Невиконання
будь-якої з цих дій є порушенням
порядку оприбуткування готівки, за яке
встановлена відповідальність (абзац
третій пункту 1 Указу № 436/95).

Не можуть бути підставою для
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій і висновки судів
попередніх інстанцій щодо проведення
відповідачем перевірки з порушенням
закону.

Перевірки з питань здійснення контролю
за дотриманням суб'єктами
господарювання встановленого порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, проводяться відповідно до
повноважень органів державної
податкової служби, визначених Законом
України «Про державну податкову службу
в Україні».

При здійсненні контролю за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги), органи
державної податкової служби керуються
вимогами Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», яким контроль за проведенням
готівкових розрахунків покладено на
органи державної податкової служби,
статтею 11-2 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні», в
частині дотримання умов допуску
посадових осіб органів державної
податкової служби до проведення
планових та позапланових перевірок та
чинними наказами Державної податкової
адміністрації України.

У разі порушення відповідачем приписів
ст.11-2 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні», суб'єкт
господарювання мав право не допустити
посадових осіб податкового органу до
проведення перевірки, чим позивач не
скористався, визнавши проведення
перевірки правомірним.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли помилкового висновку,
що проведення розрахункових операцій
через РРО, друкування фіскальних
звітних чеків та їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій вже є
свідченням того, що готівкові кошти
оприбутковані, та помилково скасували
рішення відповідача про застосування
штрафних санкцій в розмірі 68827,60 грн., у
зв?язку з чим постановлені у справі
рішення підлягають скасуванню, з
прийняттям нової постанови про
відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 229, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м.Миколаєва задовольнити.

Постанову Господарського суду
Миколаївської області від 27.04.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23.03.2011
скасувати.

Прийняти нову постанову. В задоволенні
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.
Заява про перегляд судового рішення в
адміністративній справі Верховним
Судом України може бути подана з
підстав, в порядку та у строки
встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун