Справа № 813/7887/13-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року м.
Львів
Справа № 876/346/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стек-Комп'ютер» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року по справі № 813/7887/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стек-Комп'ютер» до
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стек-Комп'ютер»
(далі - ТзОВ «Стек-Комп'ютер»)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області (далі -
ДПІ у Личаківському районі м. Львова), в
якому просило скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від 11
жовтня 2013 року № 0.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року в задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Позивач оскаржив вказану постанову
суду в апеляційному порядку,
посилаючись на те, що вона винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що суд першої інстанції не
врахував, що договірні відносини з ТзОВ
«Комершиал Трейд Ко» мали реальний
товарний характер, що підтверджено
необхідними первинними документами та
не спростовано відповідачем в
установленому чинним законодавством
порядку.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі
пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі акта перевірки від 27
вересня 2013 року № 88/22-10/30538300, складеного
за результатами позапланової виїзної
перевірки ТзОВ «Стек-Комп'ютер» з
питань взаємовідносин з ТзОВ
«Пікк-інтернешнл» за січень 2013 року, з
ПП «Гєлан» за червень 2012 року - лютий 2013
року, ТзОВ «Фінанс пан трейд» за
травень-червень 2012 року, ТзОВ «Іланд
груп» за квітень 2012 року, ТзОВ
«Комершиал Трейд Ко» за жовтень
2012 року, ТзОВ «Оріал» за період з 01
січня 2011 року по 30 вересня 2011 року,
ТзОВ «Укрліспром» за період з 01
травня 2011 року по 30 вересня 2011 року,
ТзОВ «Новогвардія юридична
компанія» за період з 01 січня 2011 року по
31 грудня 2011 року, ТзОВ
«Совертекс» за період з 01 листопада 2011
року по 31 грудня 2011 року, відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 11 жовтня 2013
року № 0, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за податком на додану
вартість на суму 1657853.46 грн., з яких на
1105235.64 грн. за основним платежем та на
552617.82 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Підставою для визначення позивачеві
податкових зобов'язань слугували
висновки відповідача про порушення
позивачем вимог пункту 185.1 статті 185,
пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3
статті 198 Податкового кодексу України,
що призвело до завищення податкового
кредиту за жовтень 2012 року на 1105235.64 грн.

Вказані висновки обґрунтовані
посиланням на безтоварність
господарських операцій позивача з його
контрагентом ТзОВ «Комершиал Трейд
Ко». На обґрунтування такого
твердження відповідач посилається на
відсутність у позивача
товарно-транспортних накладних чи
будь-яких інших первинних документів
на підтвердження фактичного виконання
господарських операцій з поставки
товару вказаним контрагентом, що не дає
можливості встановити де, за якою
адресою, ким та якими транспортними
засобами здійснювалось відвантаження
та перевезення комплектуючих до
комп'ютерної техніки. Також відповідач
посилався на відомості, які містяться в
акті перевірки податковим органом ТзОВ
«Комершиал Трейд Ко», відповідно до
якого у нього відсутні трудові та
матеріальні ресурси, виробнича база,
складські приміщення, що свідчить про
відсутність реального здійснення
господарської діяльності, а директор
та засновник ТзОВ «Комершиал Трейд Ко»
документи фінансово-господарської
діяльності не складав та не підписував,
товар (роботи, послуги) на адресу інших
суб'єктів господарювання він не
поставляв (не виконував, не проводив).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
господарські операції між позивачем та
ТзОВ «Комершиал Трейд Ко» є
безтоварними, оскільки податкові
накладні були виписані даним
контрагентом на підставі договору
поставки, який не укладався, та
підписані невідомою особою, без
зазначення посади, прізвища, номера
довіреності. Крім цього, при прийнятті
рішення судом враховано, що в
провадженні СВ Печерського РВ ГУ МВС
України в м. Києві перебуває
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0001936, за фактом
фіктивного підприємництва з
використанням ТзОВ «Комершиал Трейд
Ко».

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом. Згідно
з статтею 92 Конституції України
виключно законами України
встановлюються система оподаткування,
податки і збори.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий кредит - це
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема, з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Разом з тим, надання податковому органу
належним чином оформлених податкових
накладних з метою одержання податкової
вигоди є підставою для її одержання,
якщо податковим органом не встановлено
та не доведено, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть свідчити підтверджені
доказами доводи податкового органу,
зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для даного виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку.

Отже, наявність виданих продавцями
податкових накладних, не є безумовною
підставою для відшкодування податку на
додану вартість, якщо податковий орган
доведе, що відомості в таких документах
не відповідають дійсності.

Предметом доказування у відповідній
категорії спорів є реальність
господарських операцій, що є підставою
для виникнення права на податковий
кредит та/або бюджетне відшкодування;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Згідно з пунктом 2.7 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
первинні документи складаються на
бланках типових форм, затверджених
Міністерством статистики України, а
також на бланках спеціалізованих форм,
затверджених міністерствами і
відомствами України. Документування
господарських операцій може
здійснюватись з використанням
виготовлених самостійно бланків, які
повинні обов'язково містити реквізити
типових або спеціалізованих форм.

Типові форми первинного обліку роботи
вантажного автомобіля затверджено
спільним наказом Міністерства
транспорту України та Міністерства
статистики України від 29 грудня 1995 року
№ 488/346 «Про затвердження типових форм
первинного обліку роботи вантажного
автомобіля», пунктом 2 якого
встановлено обов'язок застосування
вказаних форм первинного обліку всіма
суб'єктами господарської діяльності,
незалежно від форм власності.

Відповідно до статті 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 14 жовтня 1997 року № 363,
перевізник - це особа, яка надає послуги
з перевезення вантажу автомобільним
транспортом загального користування;
товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу;
товарно-транспортна накладна - це
єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Як видно з матеріалів справи, 01 вересня
2012 року між позивачем та
ТзОВ «Комершиал Трейд Ком» укладено
договір № 12/09/1, згідно з яким останнє
зобов'язувалось поставити та передати
у власність позивача товари разом з
документами, що стосуються товарів, в
асортименті, кількості та за цінами,
зазначеними у специфікаціях, які є
невід'ємною частиною цього договору, а
позивач зобов'язувався прийняти товари
і оплатити їх.

Позивачем в підтвердження реальності
поставки ТзОВ «Комершиал Трейд Ко»
товарів долучено до матеріалів справи
копії податкових накладних, виданих
даним контрагентом від 19 вересня 2012
року № 1, від 24 вересня 2012 року № 219, від
24 вересня 2012 року № 220, які
підписані ОСОБА_1, та від 27 вересня 2012
року № 442, в якій підпис відсутній. У
вказаних податкових накладних
зазначено про їх складання на
виконання договору поставки від 19
вересня 2012 року № 12/19/09-01К. Також додано
копії податкових накладних від 03
жовтня 2012 року № 106, від 03 жовтня 2012 року
№ 107 та від 05 жовтня 2012 року № 166 за
підписом ОСОБА_1, в яких не зазначено
номера та дати договору поставки.

Інших доказів в підтвердження
реальності господарських операцій з
ТзОВ «Комершиал Трейд Ко»
позивачем суду не надано. Натомість,
ним зазначено про неможливість надання
таких документів, так як згідно з
протоколом обшуку та огляду від
12 листопада 2013 року, складеним ст.
слідчим СВ ОРР ДПІ у Дарницькому районі
ГУ Міндоходів у м. Києві,
було вилучено акти прийому-передач
цінностей на склад комірнику, договір
про повну матеріальну
відповідальність комірника,
відповідні товарно-транспортні
накладні та інші документи, за якими
товари були реалізовані іншим
покупцям.

Судом першої інстанції вірно не взято
до уваги вказані обставини, оскільки з
позовом ТзОВ «Стек-Комп'ютер»
звернулося 18 жовтня 2013 року, тобто до
моменту вчинення зазначеної вище
слідчої дії, що давало йому можливість
надати суду всі необхідні документи в
підтвердження заявлених позовних
вимог.

Крім того, з матеріалів справи видно, що
в провадженні СВ Печерсъкого РУ ГУ МВС
України в м. Києві перебуває
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0001936 за фактом
фіктивного підприємництва з
використанням ТзОВ «Комершиал Трейд
Ко» (код ЄДРПОУ 3834 7480).

З пояснень директора та засновника
ТзОВ «Комершиал Трейд Ко» ОСОБА_1 від 14
лютого 2013 року, відібраних старшим
оперуповноваженим ГВПМ ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва ДПС
Романцовим В.В., видно, що ОСОБА_1
зареєстрував дане підприємство на
власне ім'я за грошову винагороду на
пропозицію малознайомої особи без мети
подальшого здійснення підприємницької
діяльності, що документи
фінансово-господарської діяльності
ТзОВ «Комершиал Трейд Ко» він не
складав та не підписував, товар, роботи,
послуги на адресу інших суб'єктів
господарювання він не поставляв (не
виконував, не проводив).

Враховуючи зазначене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
нереальність господарських операцій
між позивачем та ТзОВ «Комершиал Трейд
Ко», а відтак, протиправність
формування позивачем податкового
кредиту з врахуванням виписаних даним
контрагентом податкових накладних та
відповідно про правомірність
податкового повідомлення-рішення від 11
жовтня 2013 року № 0.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, що відповідно до частини 1 статті
200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стек-Комп'ютер» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 09
грудня 2013 року по справі № 813/7887/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський