Справа № 813/6126/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2014 року
Справа № 813/6126/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
від відповідача Сливка
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Галицького відділу
Львівського міського управління
Головного управління
Держсанепідемслужби у Львівській
області про застосування заходів
реагування до Львівського
комунального підприємства «Старий
Суть справи.
До Львівського окружного
адміністративного суду звернувся
Галицький відділ Львівського міського
управління Головного управління
Держсанепідемслужби у Львівській
області (далі - позивач, Галицький
відділ ЛМУ ГУ Держсанепідемслужби) з
адміністративним позовом до
Львівського комунального підприємства
«Старий Львів» (далі - відповідач, ЛКП
«Старий Львів»), в якому просить
тимчасово заборонити відповідачу
використання контейнерного майданчика
для сміття за адресою: м. Львів, вул.
Федорова, 20, який знаходиться в районі
обслуговування ЛКП «Старий Львів» (м.
Львів, вул. Сербська, 15).
Позовні вимоги мотивовано тим, що ЛКП
«Старий Львів» не виконано п. 1 припису
Галицького відділу ЛМУ ГУ
Держсанепідемслужби № 800/04 від 02.06.2014
року про перенесення контейнерного
майданчика по вул. Федорова,20 на
нормативну відстань не менше 20 м від
стін житлових будинків та громадських
споруд (п. 2.8 ДСанПіН). З метою
подальшого припинення подальшого
порушення санітарного законодавства,
що може завдати шкоди здоров'ю
мешканців, позивач вважає за необхідне
застосувати заходи реагування у виді
виконання вимог відповідного припису.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, просив позов
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив
повністю з підстав викладених у
письмовому запереченні /а.с.25-26/. Вважає,
що відповідач не врахував того факту,
що контейнерний майданчик знаходиться
в історичній частині м. Львова, яка
щільно забудована і при спорудженні
будинків в тому числі і на вул. Федорова
державні будівельні та санітарні норми
встановлені діючим законодавством не
дотримані. Враховуючи це, з метою
виконання правил благоустрою складено
акт між Галицькою районною
адміністрацією, управлінням
архітектури департаменту
містобудування Львівської міської
ради, Галицькою районною
санітарно-епідеміологічною станцією,
ЛКП «Старий Львів» та мешканцями
району, згідно з яким погоджено місця
розташування контейнерних майданчиків
за адресою м. Львів, вул. Федорова, 20.
Також пояснив, що розташування
контейнерного майданчика для сміття
погоджено на час проведення
будівельних робіт у відповідному
районі, які ще не завершені. Тому,
припис є необґрунтованим, а отже не
підлягає виконанню. Просив у
задоволенні позову відмовити повністю.
Суд заслухав пояснення представників
сторін, з'ясував обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги і
заперечення та ті, які мають інше
значення для вирішення справи, повно,
всебічно та об'єктивно дослідив докази
у справі, та -
Галицьким відділом ЛМУ ГУ
Держсанепідемслужби за результатами
позапланової перевірки ЛКП «Старий
Львів» винесено припис № 800/04 від 02.06.2014
року, п. 1 якого зобов'язано перенести
контейнерний майданчик по вул.
Федорова, 20 на нормативну відстань не
менше 20 м від стін житлових будинків та
громадських споруд /а.с.5-6/.
Галицьким відділом ЛМУ ГУ
Держсанепідемслужби, на підставі
наказу № 82 та направлення № 922/04/175 від
26.06.2014 року проведено ще одну
позапланову перевірку дотримання
санітарного законодавства
відповідачем, зокрема, з приводу
виконання вимог припису № 800/04 від
02.03.2014 року. В результаті перевірки
виявлено, що не виконано п. 1 припису, а
саме: контейнерний майданчик для
сміття не перенесено на відстань не
менше 20 м від стін житлових будинків та
громадських споруд, про що складено акт
від 26.06.2014 року /а.с.8/.
За результатами перевірки від 26.06.2014
року позивач звернувся до суду з
вимогою тимчасово заборонити
відповідачу використання
контейнерного майданчика для сміття за
адресою: м. Львів, вул. Федорова, 20, який
знаходиться в районі обслуговування
ЛКП «Старий Львів» (м. Львів, вул.
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів згідно з ч. 2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.
Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Закон України від 24.02.1994 р. № 4004-XII «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
регулює суспільні відносини, які
виникають у сфері забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя, визначає відповідні
права і обов'язки державних органів,
підприємств, установ, організацій та
громадян, встановлює порядок
організації державної
санітарно-епідеміологічної служби і
здійснення державного
санітарно-епідеміологічного нагляду в
Відповідно до ст. 31 Закону № 4004-XII
санітарно-епідеміологічної служби
України становлять: центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення;
відповідні установи, заклади, частини і
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, що реалізують
державну політику у сферах оборони і
військового будівництва, охорони
громадського порядку, захисту
державного кордону, виконання
кримінальних покарань, Державного
управління справами, Служби безпеки
України; державні наукові установи
санітарно-епідеміологічного профілю.
Посадовими особами державної
санітарно-епідеміологічної служби
України є головні державні санітарні
лікарі та їх заступники, інші
працівники державної
санітарно-епідеміологічної служби
України, уповноважені здійснювати
державний санітарно-епідеміологічний
нагляд згідно з цим Законом.
На центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення, покладаються
функції з державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
на відповідних територіях, транспорті.
На установи, заклади, частини і
підрозділи державної
санітарно-епідеміологічної служби
інших державних органів, зазначених у
частині першій цієї статті,
покладаються функції з державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
на підпорядкованих їм територіях,
об'єктах, у частинах і підрозділах.
Згідно зі ст. 33 Закону № 4004-XII серед
основних напрямів діяльності
санітарно-епідеміологічної служби -
здійснення державного
санітарно-епідеміологічного нагляду.
За правилами передбаченими ст. 42 Закону
№ 4004-XII головні державні санітарні
лікарі (їх заступники) застосовують
такі заходи для припинення порушення
санітарного законодавства, як зокрема,
обмеження, тимчасова заборона чи
припинення діяльності підприємств,
установ, організацій, об'єктів
будь-якого призначення, технологічних
ліній, машин і механізмів, виконання
окремих технологічних операцій,
користування плаваючими засобами,
рухомим складом і літаками у разі
невідповідності їх вимогам санітарних
У ч. 5 ст. 4 Закону України від 05.04.2007 р. №
877-V «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» зазначено,
що виробництво (виготовлення) або
реалізація продукції, виконання робіт,
надання послуг суб'єктами
господарювання можуть бути
призупинені виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг суб'єктами
господарювання після призупинення
можливе з моменту отримання органом
державного нагляду (контролю), який
ініціював призупинення, повідомлення
суб'єкта господарювання про усунення
ним усіх встановлених судом порушень.
Таким чином, на виконання Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення» та Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», позивач звернувся з
позовом про тимчасову заборону
використання контейнерного майданчика
Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Предметом доказування згідно з ч. 1 ст.
138 КАС України є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку звернення до
адміністративного суду тощо) та які
належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Судом з матеріалів справи встановлено,
що 31.01.2012 року відповідно до п.2.10
Державних санітарних норм та правил
утримання територій населених місць,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я від 17.03.2011 року № 145,
комісією в складі представників
Галицької районної державної
адміністрації, управління архітектури
департаменту містобудування
Львівської міської ради, Галицької
районної санітарно-епідеміологічної
станції, ЛКП «Старий Львів» та
мешканців складено акт для погодження
місця розташування контейнерного
майданчика за адресою: вул. Федорова, 20
у м. Львові /а.с.28/.
Головою Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
видано розпорядження № 69 від 03.02.2012
року про погодження місць розташування
контейнерних майданчиків на території
Галицького району м. Львова /а.с.27/, яким
погоджено розташування контейнерних
майданчиків, зокрема, по вул. Івана
Федорова, 20. Контроль за виконанням
розпорядження покладено, зокрема, на
директора ЛКП «Старий Львів» /а.с.27/.
З пояснень представника відповідача, з
чим погодився і представник позивача,
встановлено, що розташування
відповідного контейнерного майданчика
погоджувалося на час ведення
будівельних робіт у відповідному
місці, які ще не закінчилися. Відтак
жодної потреби переносити
контейнерний майданчик, за наявності
погодження його розташування між всіма
зацікавленими сторонами, представник
відповідача не бачить.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.
Таким чином, суд зважає на покликання
позивача щодо недотримання відстаней
розташування контейнерного майданчика
для сміття, однак зауважує, що
розташування такого майданчика
погоджено згідно з актом від 31.01.2012 року
та розпорядженням від 03.02.2012 року між
всіма заінтересованими сторонами,
зокрема і самим позивачем.
Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Враховуючи фактичні обставини справи,
норми чинного законодавства,
відсутність порушень законодавства з
боку відповідача, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог та
про відмову у задоволенні
адміністративного позову.
Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню зі сторін.
Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 136,
138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -
п о с т а н о в и в :
1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
2. Судові витрати зі сторін не
Постанова може бути оскаржена, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано о 12.30 год. 24.11.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.