Справа № 369/9134/14-а
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/9134/14-а
Провадження № 2-а/369/459/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі головуючого судді Усатова Д.Д.
при секретарі Котляр А.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Києві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та
соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області про оскарження дій суб’єкта
владних повноважень та зобов’язання
відповідача вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду в порядку
адміністративного судочинства з
позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та
соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області про оскарження дій суб’єкта
владних повноважень та зобов’язання
відповідача вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач мотивував
тим, що він є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідом 1 групи внаслідок
професійного захворювання, яке
пов’язане з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

З 22 березня 2000 року позивач перебуває
на обліку у відповідача, як інвалід ІІІ
групи віднесений до категорії 1
учасників ліквідації наслідків на
ЧАЄС, з 04 березня 2008 року, як інвалід ІІ
групи та з 17 жовтня 2011 року, як інвалід І
групи.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» йому, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інваліду 2-ї групи повинна
виплачуватись щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних
заробітних плат. Дану допомогу він
отримує в значно нижчому розмірі ніж
передбачено законодавством.

Враховуючи вище викладене просив
зобов’язати ОСОБА_2 праці та
соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області здійснити виплату щорічної
допомоги на оздоровлення та нарахувати
недоплачену допомогу з 23.03.2000 року і до
моменту розгляду даної справи, з
урахуванням виплачених сум щорічної
допомоги на оздоровлення, зобов»язати
відпвідача в подальшому нараховувати
та виплачувати щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі не нижчому
п»яти мінімальних заробітних плат,
звільнити від сплати судового збору.

Позивач в судове засідання не з»явився.
Надав до суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності. Позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.
Просив суд задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці
та соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області надав до суду письмові
заперечення на позов. Проти позовних
вимог заперечував в повному обсязі,
мотивуючи це тим, що Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено здійснення компенсаційних
витрат у розмірах, встановлених від
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу
України видатки на бюджетні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
здійснюються у встановленому порядку
за рахунок наявних надходжень до
загального фонду державного бюджету в
межах обсягів призначень, передбачених
у державному бюджеті України.

Таким чином, представник відповідача
наголошує, що одним з визначальних
елементів у регулюванні суспільних
відносин у соціальній сфері є
додержання принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави, а
також гарантування права кожного на
достатній життєвий рівень.

Представник відповідача просив справу
розглядати у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
зібрані у справі докази, вважає, що
позов в частині позовних вимог за
період з 22.03.2000 року по 07.02.2014 року
включно підлягає залишенню без
розгляду.

Однак, вимоги за період з 08.02.2014 року
та з подальшим перерахунком відповідно
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням раніше
здійснених виплат підлягають до
задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
посвідчення позивач перебуває на
обліку в ОСОБА_2 праці та соціального
захисту населення Києво-Святошинської
районної державної адміністрації
Київської області з 22.03.2000 року, як
інвалід ІІІ групи віднесеної до
категорії 1 учасників ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС, з
04.03.2008 року, як інвалід ІІ групи та з
17.10.2011 року як інвалід І групи.

Згідно ст. 49 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796-ХІІ, одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виплачується, зокрема,
інвалідам І групи - 60 мінімальних
заробітних плат.

Згідно ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, 1 категорії виплачується
щорічна допомога на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Згідно ст. 62 Закону № 796-ХІІ роз'яснення
порядку застосування цього Закону
провадить у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади
України, місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання, незалежно від їх
відомчості та форм власності.

Згідно ч. 1 ст. 67 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», конкретні розміри всіх
доплат, пенсій і компенсацій
підвищується Кабінетом міністрів
України відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

Таким чином, встановлено, що Законом
України № 796-ХІІ не уповноважено
Кабінет Міністрів України зменшувати
конкретні суми компенсацій і допомоги,
а надано право роз'яснення порядку
застосування цього Закону.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов’язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Згідно до ЗУ «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» текст ст. 48 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
у новій редакції, відповідно до якої
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Відтак, виходячи з вищенаведеного та
загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними
актами, при вирішенні даного спору щодо
визначення розміру допомоги на
оздоровлення, застосуванню
підлягатиме саме положення ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 року, а не положення Закону
України «Про Державний бюджет України
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» та
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 562.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати
допомоги на оздоровлення.

Проте, дії ОСОБА_2 праці та соціального
захисту населення Києво-Святошинської
районної державної адміністрації щодо
виплати позивачу щорічної одноразової
допомоги на оздоровлення є
правомірними, та не суперечать вимогам
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а тому виходячи із
загальних засад пріоритету законів над
підзаконними актами та враховуючи
розмір мінімальної заробітної плати,
встановленої на момент здійснення
виплати, здійснити позивачу
перерахунок та виплату державної
соціальної допомоги на оздоровлення
08.10.2014 рік, з врахуванням раніше
здійснених виплат.

Враховуючи дату звернення
позивача до суду 08.09.2014 року, суд на
підставі ст.ст. 99 та 100 КАС України
залишає без розгляду частину позовних
вимог з 22.03.2000 року по 07.02.2014 року
оскільки позивач не навів поважних
причин для поновлення пропущеного
строку, знаючи про порушення свого
права з 22.03.2000 року по 08.09.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надано
достатніх доказів правомірності дій з
нарахування недоотриманих сум
одноразової компенсації та щорічної
допомоги на оздоровлення, передбачених
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
праці та соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області про оскарження дій суб’єкта
владних повноважень та зобов’язання
відповідача вчинити дії за період з
08.02.2014 року з подальшим перерахунком, з
урахуванням раніше здійснених виплат є
обґрунтованими та засновані на нормах
права.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які позивач
посилався як на підставу своїх вимог,
суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19, 152 Конституції України, ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст.ст. 9, 11, 23, 71, 99, 159, 161-163 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці
та соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області про оскарження дій суб’єкта
владних повноважень та зобов’язання
відповідача вчинити дії за період з
22.03.2000 року по 07.02.2014 року включно –
залишити без розгляду.

Позов задовольнити частково.

Визнати дії відповідача
неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та
соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області провести ОСОБА_1, як інваліду І
групи віднесений до категорії 1
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЄС нарахування
одноразової грошової компенсації за
шкоду заподіяну здоров'ю згідно ст. 48 ЗУ
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 60
мінімальних заробітних плат та
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
за 2013 рік, з урахуванням раніше
проведених виплат.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та
соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області провести виплату ОСОБА_1, як
інваліду І групи віднесений до
категорії 1 учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЄС
одноразової грошової компенсації за
шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 60
мінімальних заробітних плат та
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
за 2013 рік, з урахуванням раніше
проведених виплат.

Судовий збір віднести за рахунок
державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області протягом 10 днів з дня
проголошення.

Суддя:

Д.Д.
Усатов