Справа № 161/21048/13-а 2а/161/54/14
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
№ 876/2825/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку Волинської області
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 17 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
Волинської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату пенсії
державного службовця, -

встановив:

06.12.2013 ОСОБА_1 звернулася в суд із
адміністративним позовом до УПФУ в м.
Луцьку Волинської області у якому
просила: визнати протиправними дії
відповідача щодо неврахування сум
матеріальних допомог на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, а також індексації заробітної
плати під час призначення пенсії
державного службовця відповідно до
Закону України «Про державну службу»;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії з 27.04.2012 з
урахування вказаних вище виплат та
виплатити недоотримані кошти у зв'язку
з проведеним перерахунком.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що з 27.04.2012
відповідачем їй призначено пенсію
державного службовця згідно Закону
України «Про державну службу». Однак,
під час призначення пенсії, у заробіток
не враховано суми матеріальних допомог
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексацію заробітної плати, у зв'язку
з чим 21.11.2013 вона звернулася з заявою
про проведення перерахунку пенсії.
Проте, відповідач листом від 25.11.2013 № 506
у перерахунку пенсії відмовив,
посилаючись на те, що вказані вище
виплати не входять до складу
заробітної плати державного службовця.
Позивач вважає таку відмову
протиправною, оскільки відповідно до
ст. 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються усі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. Так як на вказані
матеріальні допомоги та індексацію
нараховувався та сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, такі мали бути враховані
відповідачем у заробіток під час
обчислення пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 17.02.2014
позов задоволено. Визнано
неправомірними дії УПФУ в м. Луцьку
щодо неврахування матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
індексації заробітної плати при
призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно
Закону України «Про державну службу».
Зобов'язано відповідача провести
перерахунок пенсії позивачу з
урахуванням вказаних виплат з 27.04.2012 та
виплатити недоотримані кошти, зв'язку з
проведеним перерахунком.

Із цією постановою не погодився
відповідач та оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що така
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
просить її скасувати та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
апелянт посилається на те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, а також індексація не є
складовими заробітної плати
державного службовця у розмінні ч. 2 ст.
33 Закону України «Про державну службу»,
а тому відсутні підстави для їх
врахування до складу заробітної плати
при обчисленні пенсії. Крім того
зазначає, що суд першої інстанції
належним чином не дослідив того, що з
довідки про складові заробітної плати
від 26.04.2012 № 04-27/911 не вбачається, яку
суму в графі «інші виплати» становить
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, а згідно
довідки від 26.04.2012 № 04-27/910 у 2012 році
інших виплат не було. Матеріали справи
не містять жодних доказів того, що
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань
нараховувалась позивачу. Також,
апелянт звертає увагу на пропуск
позивачем шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду,
який визначений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Враховуючи відсутність клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участі та те,
що цю справу може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів, у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити,
оскільки стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування. Тому, суд першої інстанції
дійшов висновку, що матеріальні
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
а також індексація є складовою
заробітної плати та які враховуються
при обчисленні пенсії.

Суд апеляційної інстанції з такими
висновками суду першої інстанції
погоджується частково, оскільки вони
зроблені без належного з'ясування
обставин, що мають значення для справи.

Як вбачається із матеріалів справи,
27.04.2012 під час звернення за
призначенням пенсії, позивачем були
подані довідки про складові заробітної
плати, зокрема, довідку від 26.04.2012 №
04-27/911. Згідно цієї довідки протягом
періоду з 01.04.2010 по 31.12.2011, інші виплати
склали 12150,62 грн, з яких 4363,23 грн -
матеріальна допомога на оздоровлення
та 7787,39 грн - індексація заробітної
плати. Тобто зазначена довідка не
містить відомостей, щодо виплати
позивачу матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань.
Відповідно до довідки від 26.04.2012 № 04-27/910
у період з 01.01.2012 по 31.12.2012 відомості про
інші виплати відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що оскільки у поданих
позивачем для призначення пенсії
довідках відсутні відомості про
виплату матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
то відповідно такі виплати не
проводились, а тому вони не можуть бути
враховані під час призначення пенсії.

Щодо позовних вимог в частині
врахування матеріальної дороги на
оздоровлення та індексації заробітної
плати, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити
наступне.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року №
3723-XII (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин; далі -
Закон № 3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 року № 108/95 ВР (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення входила до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Індексація грошових доходів
встановлена Законом України «Про
індексацію грошових доходів громадян»
від 03.07.1991 року. Згідно ст. 2 Закону
України «Про оплату праці» та Наказу
Державного комітету-статистики
України № 5 «Про затвердження
інструкції зі статистики заробітної
плати» від 13 січня 2004 року структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у тому
числі компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення та індексація
заробітної плати на яку нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування включається до складу
заробітної плати державного службовця,
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є правильним, оскільки
перевага має надаватись не положенням
законів України «Про державну службу»
та «Про оплату праці», які щодо спірних
відносин є загальними, а спеціальним
нормам, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постановах від
20.02.2012 року № 21-430а11 та від 28 травня 2013
року у справі № 21-97а13.

Однак, суд першої інстанції дійшов
хибного висновку про необхідність
зобов'язання відповідача провести
перерахунок пенсії саме з 27.04.2012.

Оскільки стосовно не нарахованих
пенсій ніякими нормативно-правовими
актами, крім КАС України, не визначено
строк звернення до суду, то під час
вирішення спорів, які виникають із
вказаних правовідносин слід
застосовувати визначений ч. 2 ст. 99 КАС
України шестимісячний строк звернення
до адміністративного суду, який
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

При цьому, суд апеляційної інстанції
зазначає, що пенсія позивачу
виплачувалася кожного місяця, а тому
про недоотримання сум пенсії, він
повинен був дізнаватися кожного місяця
після її отримання.

Таким чином, позивач пропустила строк
звернення до суду, оскільки звернулася
з позовом лише 06.12.2013 та не надала
доказів того, що нею цей строк
пропущений з поважних причин, а тому, з
огляду на наведене, позовні вимоги за
період з 27.04.2012 по 05.06.2013 включно слід
залишити без розгляду у відповідності
до положень ст. 100 КАС України.

З огляду на викладене, позовні вимоги
позивача підлягають до задоволення з
06.06.2013. При цьому, апеляційний суд
зазначає, що пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі. Отже,
вирішуючи питання про зобов'язання
нарахувати та виплатити таку, у разі
відсутності спору про право особи на
отримання пенсії або встановлення
такого права в судовому порядку, не
можна обмежувати орган, відповідальний
за здійснення їх нарахування і виплати,
певним часовим проміжком, якщо не
відбулося змін у законодавстві.

Враховуючи те, що постанова суду першої
інстанції прийнята з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про її
скасування та прийняття нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 195, 197, 198, 202, 203,
205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
Волинської області - задовольнити
частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 17 лютого 2014
року у справі № 600/539/14-а - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку Волинської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії державного службовця, в
частині позовних вимог за період з
27.04.2012 по 05.06.2013 включно - залишити без
розгляду.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
Волинської області з 06.06.2013 щодо
неврахування у заробіток державного
службовця під час нарахування та
виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
державну службу», інших виплат
(матеріальної допомоги на
оздоровлення, індексації заробітної
плати) зазначених у довідці Управління
Державної казначейської служби
України у м. Луцьку Волинської області
від 26.04.2012 № 04-27/911.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Луцьку Волинської
області з 06.06.2013 перерахунок пенсії
ОСОБА_1 призначеної відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
із врахуванням до заробітку державного
службовця для обчислення пенсії інших
виплат (матеріальної допомоги на
оздоровлення, індексації заробітної
плати) зазначених у довідці Управління
Державної казначейської служби
України у м. Луцьку Волинської області
від 26.04.2012 № 04-27/911, та виплатити
недоотримані кошти, у зв'язку з
проведеним перерахунком, з урахуванням
виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів,
після набрання нею законної сили, може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін