Справа № 636/3464/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 р.Справа №
636/3464/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Федоренко І.М.

позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Козачок А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Чугуївському районі
Харківської області на постанову
Чугуївського міського суду
Харківської області від 06.10.2014р. по
справі № 636/3464/14-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду
України в Чугуївському районі
Харківської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Чугуївського міського суду
Харківський області від 6 жовтня 2014
року адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
та зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено частково.

Визнано протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області від 01.08.2014 року № 9099-02/203 про
відмову ОСОБА_3 врахувати при
перерахунку пенсії державного
службовця суми матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати,
які враховують при розрахунку пенсії
та з яких сплачено страхові внески, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Чугуївському районі
Харківської області здійснити ОСОБА_3,
яка народилася 27 лютого 1958 року,
перерахунок пенсії державного
службовця з 25 квітня 2014 року, включивши
до складу заробітної плати суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, премій,
індексації заробітної плати,
відповідно до постанови КМУ № 1078 від 17
липня 2003 року у загальній сумі 16568 грн. 38
коп. із збереженням 80 відсотків
нарахування пенсії на момент виходу на
пенсію та провести виплату.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі
73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

В іншій частині відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позову. Скаржник зазначає, що приймаючи
зазначену постанову суд першої
інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин вимоги ст.33, ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» та норми ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, позивача,
представника відповідача, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, відповідно
до ст. 195 КАС України, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Судовим розглядом встановлено, що
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області з 25 квітня 2014 року та отримує
пенсію за віком як державний
службовець, що підтверджується
пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1,
яке отримано позивачем 02.07.2014 року ( а.с.
7).

24 липня 2014 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії на підставі довідки про
заробітну плату № 10 від 10.07.2014 року з
урахуванням допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань та
індексації заробітної плати (а.с. 9, 10).

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Чугуївського районі від 1
серпня 2014 року № 9099-02/23 позивачу
відмовлено у перерахунку пенсії з
посиланням на норму ст. 33 Закону
України «Про державну службу», якою
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок і
відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу», перерахунок
пенсії здійснюється у разі підвищення
заробітної плати працюючим державним
службовцям (а.с. 8).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем неправомірно не
враховано при перерахунку пенсії
державного службовця суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, тобто діяв не на
підставі норм діючого законодавства, з
порушенням прав позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

На підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 46 Конституції України
передбачає право кожного громадянина
на соціальний захист.

З матеріалів справи з довідки від 10.07.2014
року № 9 про складові заробітної плати
(за останні 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
відповідно до Закону України «Про
державну службу, виданої Управління
праці та соціального захисту населення
Чугуївської районної державної
адміністрації Харківської області,
вбачається, що позивач отримував
премії з липня по грудень 2006 року, з
січня по квітень і у грудні 2008 року, у
грудні 2012 року, у 2013 році та з січня по
березень 2014 року у загальному розмірі
9176,35 грн. Крім того, позивач одержувала
матеріальні допомоги на оздоровлення у
розмірі 8104,85 грн., матеріальну допомогу
для вирішення соціально-побутових
питань у вересня 2012 року у розмірі 2504,40
грн., а також виплачувалась індексація
заробітної плати у сумі 5959,13 грн. (а.с. 12,
13). У довідці про складові заробітної
плати, яка надавалась позивачу при
призначенні пенсії, форма якої
затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України 14 лютого 2011
року № 5-1, включено премії, у графу
«Інші виплати» включені матеріальні
допомоги та індексація заробітної
плати, на які нараховане страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, тому
суд вважає, що для розрахунку пенсії
позивачеві не включено дохід у
загальному розмірі 16568,38 грн.

Посилання в апеляційній скарзі
Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області на ст. ст. 33, 37 Закону України
«Про державну службу», постанови
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії», про
те, що матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань, індексація заробітної плати є
одноразовими виплатами, а тому не
включаються до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям, неправомірні,
враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 37 Закону
України «Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається у
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які враховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного
розміру пенсії, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Таким
чином, об'єктом обчислення розміру
пенсії при призначенні пенсії для
відповідача є сума заробітної плати, з
якої справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Стаття 33 Закону України «Про державну
службу», на яку посилається відповідач,
визначає умови оплати праці державних
службовців, а не умови їх пенсійного
забезпечення.

На підставі вимог частини 2, 6, 7 ст. 33
Закону України «Про державну службу»,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до вимог ст. 35 Закону
України «Про державну службу»,
державним службовцям надається
щорічна відпустка тривалістю 30
календарних днів, якщо законодавством
не передбачено більш тривалої
відпустки, з виплатою допомоги для
оздоровлення у розмірі посадового
окладу, тобто виплата матеріальних
допомог на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань
визначена законом.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону
України «Про державну службу»,
відповідач повинен був виходити з
отримуваної позивачем суми заробітної
плати, у тому числі «інших виплат», до
яких належить матеріальна допомога на
оздоровлення і допомога для вирішення
соціально-побутових питань, оскільки
чинним законодавством пенсійний орган
не наділений повноваженнями
самостійно визначати структуру
заробітної плати державного службовця.

Згідно до вимог ст. 2 Закону України
«Про оплату праці», структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Таким чином, законодавством віднесено
до складу заробітної плати інші
виплати.

При цьому надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належить до
додаткових видів грошового пенсійного
забезпечення й приймаються в
розрахунок при зарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Включення до складової заробітної
плати матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, премій, індексації заробітної
плати передбачені Законами України
«Про державну службу», «;Про оплату
праці», постановами Кабінету Міністрів
України від 09 березня 2006 року № 268, від 20
грудня 1993 року № 1049, від 31 травня 2000
року № 865.

Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області при прийнятті рішення про
відмову в перерахунку пенсії не
враховано вимоги статті 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
якою врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

На підставі вимог ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які згідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати (
доходу), з яких справляються страхові
внески ( збори) до соціальних фондів , що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. Факт нарахування та
сплати страхових внесків або збору
підтверджується виданою позивачу для
перерахунку пенсії довідкою.

За таких обставин, колегія суддів
прийшла до висновку, що матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, включається до складу
заробітної плати державного службовця
та враховується при обчисленні розміру
його пенсії, оскільки перевага має
надаватись спеціальним нормам, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та
стаття 66 Закону № 1788-XII, а не таким, які
щодо спірних відносин є загальними
(статті 33, 37 Закону № 3723-XII та стаття 2
Закону № 108/95-ВР).

Інші доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає такими що не
спростовують правомірних висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області залишити без задоволення.

Постанову Чугуївського міського суду
Харківської області від 06.10.2014р. по
справі № 636/3464/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 24.11.2014 р.