Справа № 338/1106/14-а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
Справа № 876/7941/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Затолочного В.С.

суддів:
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області (далі -
Відповідач, Управління ПФУ) про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від
29.07.2014 року позов задоволено частково,
визнано неправомірною відмову
Відповідача в перерахунку пенсії
Позивачу з врахуванням пільгового
стажу; зобов'язано Управління ПФУ
зарахувати в пільговому обчисленні
ОСОБА_1 період роботи з 01.11.1978 року по
30.09.1987 року та з 01.10.1987 року по 14.08.1993 року
як трудовий стаж, вироблений в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та районах Крайньої
Півночі, зарахувавши один рік роботи за
один рік шість місяців; зобов'язано
Відповідача зробити перерахунок
пенсії Позивачу з врахуванням
пільгового стажу з 21.01.2014 року.

Відповідач оскаржив дане судове
рішення в апеляційному порядку,
просить скасувати його та винести нову
постанову про відмову в позові.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що Позивачем не
надано строкових трудових договорів,
на підставі яких він працював в районах
Крайньої Півночі, або інших документів,
які б підтверджували пільговий стаж, а
відтак згідно чинного законодавства
стаж роботи його в зазначених районах в
пільговому обчисленні не може бути
зарахований. Крім того, звертає увагу
на те, що позивач із заявою про
перерахунок пенсії з врахуванням
пільгового стажу не звертався.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши та обговоривши матеріали
справи, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 з 01.11.1978 року по 14.08.1993 року
працював на різних посадах в районах,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, та в районах Крайньої Півночі.

З вересня 2000 року Позивач отримує
пенсію за віком, призначену йому
Відповідачем.

15.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Управління ПФУ із заявою, в якій просив
роз'яснити йому, чи враховані при
нарахуванні йому пенсії районний
коефіцієнт та північна надбавка за час
роботи в районах Крайньої Півночі за
період з 01.11.1978 року по 14.08.1993 року.

На цю заяву Відповідач надав відповідь
від 17.07.2014 року, відповідно до якої
підстав для зарахування до страхового
стажу Позивача періоду його роботи в
районах Крайньої Півночі немає через
відсутність письмового договору за
вказаний період роботи.

Згідно з п. 5 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960 року «Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 року «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року
«Про впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року
«Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

Відповідно до підпункту «д» п. 5 Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960 року «Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» робітникам, які переводяться
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах».

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів
Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 року «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року
«Про впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» працівникам, які
користуються в даний час пільгами,
кожний рік роботи в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, до 1 березня 1960 року
зараховувати за два роки роботи при
розрахунку стажу для отримання пенсії
за віком, по інвалідності і за вислугу
років, а після 1 березня 1960 року - за один
рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Відповідно до п. 3 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року
«Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» скорочена
тривалість трудового договору, який
дає право на отримання пільг, які
передбачені статтею 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з п'яти до
трьох років».

Таким чином, умовою надання пільг є
укладення працівником письмового
трудового договору про роботу в
районах Крайньої півночі і прирівняних
до них місцевостях, строком на три роки,
а відтак, щоб користуватись пільговим
обчисленням стажу при роботі в цих
районах, там слід пропрацювати не менше
трьох років.

Трудовий стаж ОСОБА_1 в районах
Крайньої Півночі і місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі до 1992 року становить більше ніж
три роки, що підтверджується записами в
його трудовій книжці.

Виходячи з цього, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначив, що посилання
УПФУ на те, що пільги, встановлені
зазначеними нормативними актами, не
розповсюджуються на Позивача, оскільки
ним не були надані укладені з
роботодавцем строкові трудові
договори, є безпідставними.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом
України і Урядом Російської Федерації
про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі, в галузі
пенсійного забезпечення (дата
підписання 15 січня 1993 року)
передбачено, що при призначенні пенсії
у відповідності із статтею 1 цієї
Тимчасової Угоди на території України,
компетентні органи Російської
Федерації відшкодують витрати на
виплату цієї пенсії у тій її частині,
яка відповідає тривалості трудового
стажу, виробленого в районах Крайньої
Півночі або в місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, починаючи з 01 січня 1991 року.

У цьому випадку частина пенсії, яка
відповідає тривалості трудового стажу,
виробленого в районах Крайньої Півночі
або в місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі, обчислюються
за нормами законодавства Російської
Федерації. Відшкодування витрат у
відповідності із пунктом 1 цієї статті
здійснюється згідно законодавства
України.

З системного аналізу викладеної норми
вбачається що немає жодних підстав не
враховувати стаж позивача, набутий з 01
січня 1991 року, при обчисленні пенсії.
Навпаки, така законодавча конструкція
підтверджує необхідність врахування
цього стажу, оскільки в протилежному
випадку пенсія не буде призначена та не
буде предмету відшкодовування.

Разом з тим, судом першої інстанції не
враховано, що Позивач до 15.07.2014 року не
звертався до Відповідача з приводу
перерахунку пенсії з врахуванням
кратного стажу роботи в районах
Крайньої півночі та в місцевостях, які
прирівняні прирівняних до таких
районів.

Відповідно, Управління ПФУ не
відмовляло в задоволенні такої заяви.

З матеріалів справи вбачається, що при
призначенні пенсії позивачу останній
не надавав документів, які б
підтверджували періоди його роботи в
районах Крайньої Півночі та
прирівняних до них районах.

В подальшому, звертаючись до
пенсійного органу із заявами про
перерахунок пенсії у зв'язку із
збільшенням заробітку, позивач також
таких документів не надавав.

Останнє звернення ОСОБА_1 від 15.07.2014
року, до якого він додав довідку ПАТ
«Укрнафта», якою підтверджується
період його роботи в районах Крайньої
Півночі та прирівняних до них районах,
також не є заявою про перерахунок
пенсії з врахуванням пільгового стажу.

Таким чином, у Відповідача були
відсутні будь-які підстави для
врахування пільгового стажу Позивача
при призначенні йому пенсії та її
подальших перерахунках.

Статтею 84 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що
перерахунок призначеної пенсії
провадиться з таких строків: при
виникненні права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15-го числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15-го числа.

Згідно статті 98 того ж Закону
перерахунок пенсії провадиться на
підставі документів про вік, стаж,
заробіток та інших, наявних на час
перерахунку в пенсійній справі, а також
додаткових документів, поданих
пенсіонером на час перерахунку.

Відповідно до ст.. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної
пенсії провадиться у разі виникнення
права на підвищення пенсії - з першого
числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

З аналізу даних правових норм випливає,
що для перерахунку пенсії необхідна
відповідна заява пенсіонера.

Разом з тим, враховуючи наявність
інформаційного запиту від 15.07.2014 року
до органу пенсійного фонду, в якому є
посилання на пільговий період роботи
позивача, до якого додавався
відповідний підтверджуючий документ,
та фактичну відмову Управління ПФУ
здійснити перерахунок пенсії,
викладену у листі від 17.07.2014 року № 8/Д-7,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що перерахунок
пенсії Позивачу слід провести з 01.07.2014
року.

Суд першої інстанції на вищезазначені
обставини та положення законодавства
належної уваги не звернув, норми
матеріального та процесуального права
порушив, внаслідок чого прийшов до
помилкового висновку про необхідність
перерахувати пенсію з 21.01.2014 року.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позову з
наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п. 3, 202, 205, 207 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області
задовольнити частково, а постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 29.07.2014
року у справі № 338/1106/14-а - скасувати.

Винести нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії задовольнити
частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області в
перерахунку пенсії ОСОБА_1 та в
зарахуванні пільгового стажу.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської області з
01.07.2014 року провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1, врахувавши період роботи з
01.11.1978 року по 30.09.1987 року, з 01.10.1987 року
по 14.08.1993року, як трудовий стаж,
отриманий в місцевостях, прирівняних
до районів Крайньої Півночі, та в
районах Крайньої Півночі, зарахувавши
один рік роботи за один рік і шість
місяців.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.С.Затолочний

Судді
В.М. Каралюс

З.М. Матковська