Справа № 639/4310/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р.Справа №
639/4310/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання
Федоренко І.М.

представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого
районного суду м. Харкова від 22.10.2014р.
по справі № 639/4310/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Адміністрації Жовтневого району
Харківської міської ради ,
Харківської міської ради треті
особи Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4

про визнання незаконними рішень органу
місцевого самоврядування, скасування
правовстановлюючих документів та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

22 жовтня 2014 року ухвалою Жовтневого
районного суду м. Харкова провадження в
частині адміністративного позову
ОСОБА_2 до Адміністрації Жовтневого
району Харківської міської ради,
Харківської міської ради, треті особи
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
скасування правовстановлюючих
документів на родину ОСОБА_3, які
отримані на підставі незаконних рішень
, а саме свідоцтво про право власності
на 17/100 частин будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_3
і ОСОБА_5 та на 25/100 частин цього ж
будинку на ОСОБА_6, який помер, та
договір дарування ОСОБА_6 8/100 частин
будинку ОСОБА_3 та скасування рішення і
запису в реєстрі прав власності на
нерухоме майно на родину ОСОБА_3 -
закрито.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
посилався на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а саме: частин 1, 2, 4 статті 8, частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також
гарантованих Конституцією України
прав і свобод.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в
якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати незаконним рішення Виконкому
Жовтневого району м. Харкова №80-20 від
05.12.1995 року "Про дозвіл на пристрой
приміщень по АДРЕСА_1, №62-32 від 07.07.1998
року "Про прийняття до експлуатації
самовільних побудов за адресою по
АДРЕСА_1", №88-52 від 06.10.1998р. "Про
перерозподіл ідеальних часток по
АДРЕСА_1";

- скасувати правовстановлюючі
документи на родину ОСОБА_3, які
отримані на підставі незаконних
рішень, а саме свідоцтво про право
власності на 17/100 частин будинку
АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та на 25/100
будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_6, який помер,
та договір дарування ОСОБА_6 8/100 частин
будинку ОСОБА_3;

- скасувати рішення і записі в реєстрі
прав власності на нерухоме майно на
родину ОСОБА_3, так як їм повинна
належати квартира №5, а не будинок у
частках.

Закриваючи провадження в частині
адміністративного позову ОСОБА_2, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги про скасування
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно, а також про скасування
рішення і записів в реєстрі прав
власності на нерухоме майно не
підлягають розгляду у порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно частин 1 та 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

При цьому, у розумінні пункту 7 частини 1
статті 3 КАС України, суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

За змістом частини 1 та пункту 1 частини
2 статті 17 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Таким чином, у порядку
адміністративного судочинства
розглядаються спори, які виникають із
публічних правовідносин за участю
суб'єкта владних повноважень при
здійсненні ним владних управлінських
функцій.

В інформаційному листі від 26.12.2005 N 3.2.-2005
Верховний Суд України роз'яснив, що
справою адміністративної юрисдикції
може бути переданий на вирішення
адміністративного суду спір, який
виник між двома (кількома) конкретними
суб'єктами суспільства стосовно їхніх
прав та обов'язків у конкретних
правових відносинах, у яких хоча б один
суб'єкт законодавчо уповноважений
владно керувати поведінкою іншого
(інших) суб'єктів, а ці суб'єкти
відповідно зобов'язані виконувати
вимоги та приписи такого владного
суб'єкта. У випадку, якщо суб'єкт (у тому
числі орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
такий спір не має встановлених нормами
КАС України ознак справи
адміністративної юрисдикції, і,
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Позивач просить в тому числі скасувати
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно, які отримані на
підставі незаконних рішень, а також
скасувати відповідні записи в реєстрі
прав власності на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, дана
справа не є публічно-правовим спором і
не підпадає під визначення справи
адміністративної юрисдикції, тобто
юрисдикція адміністративних судів,
встановлена ч. 1 ст. 17 КАС України, на цей
спір не поширюється.

Матеріали справи не містять
доказів того, що відповідачі, приймаючи
оскаржувані рішення, здійснювали по
відношенню до позивача владні
управлінські функції.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про те, що між сторонами по
справі не існують адміністративні
публічно-правові відносини, а
вирішення зазначеного спору не
регулюється положеннями КАС України є
правомірним.

Відповідно до частини 2 статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо провадження у справі
закривається з підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої цієї статті,
суд повинен роз'яснити позивачеві, до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд таких справ.

На виконання зазначеної норми, та
відповідно до статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів роз'яснює позивачеві, що
він має право звернутись із тотожним
позовом до суду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
199 КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 199, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Харкова від 22.10.2014р. по справі №
639/4310/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 24.11.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.