Справа № 815/6404/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6404/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання
Бобровська О.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки про
визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовними вимогами до Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки про визнання
протиправними дій Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки у частині перевищення строків
надання відповіді на запит до
публічної інформації, а саме копії
графіку прийому громадян Громадської
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
03.10.2013 року надіслав на адресу
Держатомрегулювання України запит до
публічної інформації з проханням,
серед іншого, надати йому копії графіку
прийому громадян Громадської
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки. Згідно відповіді
Держатомрегулювання від 04.10.2013 року
№09-15/6990-32із позивача проінформовано,
що Держатомрегулювання України як
розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією
надсилає запит на публічну інформацію
до Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки, як того
вимагає ч. 3 ст. 22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації", проте,
відповіді від Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки позивач отримав лише 20.08.2014
року, тобто поза межами встановленого
законодавством строку, у зв'язку з чим
позивач вважає, що відповідачем
порушенні вимоги п.1 ч. 1 ст.3, п.2 ч. 1 ст. 4,
п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" та ст. 2 Закону
України "Про інформацію", а тому просить
суд задовольнити позов у повному
обсязі шляхом визнання протиправними
дій Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки у
частині перевищення строків надання
відповіді на запит до публічної
інформації, а саме копії графіку
прийому громадян Громадської
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки.

Від позивача до канцелярії суду
надійшла заява про розгляд справи без
його участі.

Від відповідача до канцелярії суду
надійшла заява про розгляд справи за
відсутності представника відповідача
та надійшли заперечення проти позову,
відповідно до яких проти позовних
вимог заперечував та зазначив, що
згідно вимог ст.20 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
відповідь на запит Південна
держінспекція повинна була надати
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання запиту, тобто до 16.10.2013 року.
Враховуючи час поштового відправлення
та час доставки поштової
кореспонденції по м. Одеса, позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
ненадання відповіді, тобто про
порушення своїх прав, до 01.11.2013 року, а
отже останній пропустив строк
звернення до суду, а тому відповідач
вважає позовні вимоги не
обґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Суд, дослідивши матеріали справи та
надані докази, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, проаналізувавши
положення чинного законодавства,
встановив наступні факти та обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.10.2013 року ОСОБА_1 надіслав на адресу
Держатомрегулювання України "Запит до
публічної інформації", з проханням,
серед іншого, надати йому копії графіку
прийому громадян Громадської
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки (а.с. 4).

Згідно відповіді Держатомрегулювання
від 04.10.2013 року № 09-15/6990-32із, ОСОБА_1
поінформовано, що Держатомрегування
України, як розпорядник інформації,
який не володіє запитуваною
інформацією надсилає запит на публічну
інформацію до Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки, як того вимагає ч. 3, ст. 22
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" (а.с. 5).

В подальшому, з метою з'ясування причин
не отримання відповіді на запит, 26.03.2014
року позивач надіслав скаргу до
Держатомрегулювання України (а.с. 7-8).

Листом Держатомрегулювання України
від 16.04.2014 року №09-14/2525-07із позивача
повідомлено, що начальнику Південної
держінспекції надано доручення
провести з порушеного питання
перевірку та вжити відповідних заходів
(а.с. 6).

У зв'язку з неотриманням відповіді на
скаргу від 26.03.2014 року №04154832, 10.06.2014 року
ОСОБА_1 надіслано лист на ім'я голови
Державної інспекції ядерного
регулювання України щодо надання
відповіді на запит (а.с.9).

Як зазначає позивач та підтверджується
матеріалами справи, остаточну
відповідь від Південної держінспекції
позивач отримав листом від 20.08.2014 року
№33-08/512 (а.с. 10).

Зі змісту вказаного листа від 20.08.2014
року №33-08/512 вбачається, що фактично це
є відповідь гр. ОСОБА_1 на виконання
вимог листа Держатомрегулювання
України від 16.04.2014 року за №09-15/2524 щодо
розгляду скарги гр. ОСОБА_1 від 26.03.2014
року та листа Держатомрегулювання
України від 04.10.2013 року за №09-17/6988-32із
щодо запиту гр. ОСОБА_1 від 03.10.2013 року
щодо надання копії графіку прийому
громадян Громадської приймальні з
надання безоплатної первинної
правової допомоги Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки .

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції
України, кожен має право вільно
збирати, зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес
визначає Закон України "Про доступ до
публічної інформації" від 13.01.2011 року №
2939-VI (далі Закон України № 2939-VI).

Згідно ст.1 Закону України № 2939-VI,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону України № 2939-VI
передбачено, що доступ до інформації
забезпечується шляхом, зокрема,
надання інформації за запитами на
інформацію.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України №
2939-VI розпорядниками інформації для
цілей цього Закону визнаються: суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів;
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Згідно частинами 2 та 3 ст. 13 Закону
України № 2939-VI, до розпорядників
інформації, зобов'язаних оприлюднювати
та надавати за запитами інформацію,
визначену в цій статті, у порядку,
передбаченому цим Законом,
прирівнюються суб'єкти господарювання,
які володіють: інформацією про стан
довкілля; інформацією про якість
харчових продуктів і предметів побуту;
інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян; іншою інформацією, що
становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації,
визначених у пунктах 2, 3, 4 частини
першої та в частині другій цієї статті,
вимоги цього Закону поширюються лише в
частині оприлюднення та надання
відповідної інформації за запитами.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України № 2939-VI,
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
передбачено, що розпорядник
інформації, який не володіє
запитуваною інформацією, але якому за
статусом або характером діяльності
відомо або має бути відомо, хто нею
володіє, зобов'язаний направити цей
запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну інспекцію ядерного
регулювання України, затвердженого
указом Президента України №403/2011 від
06.04.2011 року (далі Положення № 403/2011),
Держатомрегулювання України є
центральним органом виконавчої влади,
який є головним у системі центральних
органів виконавчої влади з формування
та реалізації державної політики у
сфері безпеки використання ядерної
енергії.

Відповідно до п. 8 Положення №403/2011,
Держатомрегулювання України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через утворені в установленому порядку
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на кілька
адміністративно-територіальних
одиниць) територіальні органи.

Держатомрегулюванням України створено
вісім територіальних органів -
державних інспекцій з ядерної та
радіаційної безпеки (далі
Держінспекції), зокрема, й Південну
державну інспекцію з ядерної та
радіаційної безпеки, повноваження якої
поширюється на Миколаївську,
Херсонську та Одеську області.

Свої повноваження державні інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
здійснюють відповідно до Положень,
затверджених Головою
Держатомрегулювання України та
розроблених відповідно до Положення
про державні регіональні інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
Держатомрегулювання України,
затвердженого наказом
Держатомрегулювання № 142 від 11.10.2011
року (далі Положення № 142).

Відповідно до п. 60 Положення №403/2011,
Держатомрегулювання України
організовує розгляд звернень громадян
з питань, пов'язаних з діяльністю
Держатомрегулювання України, її
територіальних органів, підприємств,
установ та організацій, що належать до
сфери її управління, а також стосовно
актів, які нею видаються.

Згідно ст. 23 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації можуть бути
оскаржені до керівника розпорядника,
вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1)
відмову в задоволенні запиту на
інформацію; 2) відстрочку задоволення
запиту на інформацію; 3) ненадання
відповіді на запит на інформацію; 4)
надання недостовірної або неповної
інформації; 5) несвоєчасне надання
інформації; 6) невиконання
розпорядниками обов'язку
оприлюднювати інформацію відповідно
до статті 15 цього Закону; 7) інші
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації, що порушили
законні права та інтереси запитувача.

Судом встановлено, що Південною
державною інспекцією з ядерної та
радіаційної безпеки порушенні вимоги
ст. 20 Закону України № 2939-VI, а саме
перевищений строк надання відповіді на
запит позивача до публічної
інформації, який був направлений на
адресу належного розпорядника
інформації листом від 04.10.2013 року
№09-17/6988-32із, отриманий відповідачем
09.10.2013 року вхід № 33-12/621 та відповідь на
який було надано позивачу лише листом
від 20.08.2014 року №33-08/512, тобто понад
строку, встановленого Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України, а згідно зі ст. 105 КАС України
позивач має право, зокрема, вимагати
скасування або визнання нечинним
рішення відповідача - субєкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Аналіз визначених правових норм дає
суду підстави зробити висновок, що
відповідач - суб'єкт владних
повноважень в частині перевищення
строків надання відповіді на запит до
публічної інформації, а саме копії
графіку прийому громадян Громадської
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки, діяв не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167,
183-3 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки про
визнання дій протиправними -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки в частині
перевищення строків надання відповіді
на запит до публічної інформації, а
саме копії графіку прийому громадян
Громадської приймальні з надання
безоплатної первинної правової
допомоги Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
П.П.Марин