Справа № 819/866/14-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/866/14-a

"12" травня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хрущ
В. Л.,

за участю:

секретаря
судового засідання Найко
Н.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кивелюк Є.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
справу за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області про скасування
постанов про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№34 від 18.03.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного
адміністративного суду звернувся
фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з
адміністративним позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області про визнання
протиправними та скасування постанов
№035606, №035607, №035608, №035609, №035610, №035611,
№035612, №035613, №035614, №035615, №035616, №035617,
№035618, №035619, №035620, №035621, №035622, №035623,
№035624, №035625, №035626, №035627, №035628, №035629,
№035630, №035631, №035632, №035633 та №035634 від
18.03.2014 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
співробітниками Укртрансінспекції
проведено перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
вантажів автомобільним транспортом DAF
FT 95 XF 430 д.н.з. НОМЕР_1, в ході якої
виявлено порушення наказу
Міністерства транспорту та зв'язку "Про
затвердження Положення про робочий час
і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів" №340 від 07.08.2010
року та ст. 48 "Про автомобільний
транспорт". З підстав, наведених в
позовній заяві позивач вважає, що
відповідач порушив порядок здійснення
контролю та застосування
адміністративно-господарських
санкцій, за відсутності факту вчинення
порушення,- наклавши адміністративно -
господарський штраф не за тією нормою
законодавства, яка визначає таке
порушення .

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, надав пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала,
посилалась на те, що згідно із
завданням від 17.01.2014 року №006094 на
проведення рейдової перевірки за
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
22.01.2014 р. о 17 год. 10 хв. на автодорозі Київ
- Чоп, державними інспекторами
територіального управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області проведена перевірка
автомобіля DAF 95 XF 430 д.н.з. НОМЕР_1. В ході
перевірки, на думку перевіряючих осіб,
виявлено порушення вимог наказу
Міністерства транспорту та зв'язку "Про
затвердження Положення про робочий час
і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів" - відсутність
щоденних реєстраційних листів режимів
праці та відпочинку.

Вподальшому, за наслідками розгляду
справи про порушення до позивача і були
застосовані
адміністративно-господарські санкції.
Зважаючи на зазначене представник
відповідача вважає, що при винесенні
оскаржуваних постанов про накладення
штрафу відповідач діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
передбачені чинним законодавством, і
ці постанови прийняті з урахуванням
всіх встановлених законодавством
вимог, просила в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

17.01.2014 року державним інспекторами
територіального Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області, згідно із завданням №006094 від
22.01.2014 року, проведено рейдову
перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
вантажів автомобільним транспортом DAF
FT 95 XF 430 д.н.з. НОМЕР_1, за результатами
якої складено акт №024446 від 22.01.2014 року.

Згідно даного акту у ході вказаної
перевірки встановлено порушенням
вимог наказу Міністерства транспорту
та зв'язку України "Про затвердження
Положення про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів" №340 від 07.08.2010
року та статті 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме:
відсутні щоденні реєстраційні листи
режимів праці та відпочинку за поточну
добу та попередні 28 днів.

Також, як видно із вищезазначеного акту
перевірки №024446 від 22.01.2014 року, під час
проведення перевірки водій пред'явив
супровідні документи на вантаж та
свідоцтво реєстрації ТЗ марки DAF FT 95 XF
430, д.н.з. НОМЕР_1, згідно якого вказаний
ТЗ належить ФОП ОСОБА_3.

При цьому, в акті зазначено, що після
ознайомлення зі змістом акту
перевірки, - водій від письмових
пояснень та від підпису цього акту -
відмовився.

Вподальшому відповідно до п.25 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року №1567,
акт перевірки був переданий на розгляд
до управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області.

18 березня 2014 року начальником
управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області винесено
постанови №035606, №035607, №035608, №035609,
№035610, №035611, №035612, №035613, №035614, №035615,
№035616, №035617, №035618, №035619, №035620, №035621,
№035622, №035623, №035624, №035625, №035626, №035627,
№035628, №035629, №035630, №035631, №035632, №035633 та
№035634 від 18.03.2014 року. Даними
постановами до ФОП ОСОБА_3 застосовано
адміністративно-господарський штраф
на загальну суму 9860,00 грн. (по 340,00 грн. за
кожною постановою - за кожен день у
період з 25.12.2013 року по 22.01.2014 року, за
який не пред'явлено тахокарти).

Вподальшому, не погодившись із
вищевказаними постановами, позивач
оскаржив їх у судовому порядку,
звернувшись до суду із даним позовом,
підстави подання якого зазначені вище.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові
та в запереченнях проти позову,
заслухавши пояснення представників
обох сторін, та надавши їм належну
правову оцінку, проаналізувавши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, у їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими, а
позов - підлягає задоволенню, з огляду
на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту в Україні
регулюються Законом України "Про
автомобільний транспорт".

Статтею 2 вказаного Закону визначено,
що законодавство про автомобільний
транспорт складається із цього Закону,
законів України "Про транспорт", "Про
дорожній рух", чинних міжнародних
договорів та інших нормативно-правових
актів у сфері автомобільних
перевезень.

Процедуру здійснення державного
контролю за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного
транспорту (далі - суб'єкти
господарювання), вимог законодавства
про автомобільний транспорт, норм та
стандартів щодо організації
перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом, норм
міжнародних договорів про міжнародне
автомобільне сполучення, наявністю
відповідних ліцензій і ліцензійних
карток, виконанням ними ліцензійних
умов, а також процедуру здійснення
державного нагляду за забезпеченням
такими суб'єктами господарювання
безпеки автомобільних перевезень
визначає Порядок здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затверджений Постановою
Кабінету міністрів України №1567 від
08.11.2006 року (далі - Порядок-№1567).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку №1567
- органами державного контролю на
автомобільному транспорті є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління.

Державний контроль на автомобільному
транспорті здійснюється посадовими
особами органу державного контролю
шляхом проведення планових,
позапланових та рейдових перевірок.

У відповідності до пункту 14 Порядку
№1567 - рейдова перевірка транспортних
засобів проводиться в будь-який час на
окремо визначених ділянках дороги,
маршрутах руху, автовокзалах,
автостанціях, автобусних зупинках,
місцях посадки та висадки пасажирів,
стоянках таксі і транспортних засобів,
місцях навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 (із
змінами, внесеними згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.05.2013 року №422) під час проведення
рейдової перевірки перевіряється:

- наявність визначених статтями
39 і 48 Закону документів, на
підставі яких здійснюються
перевезення автомобільним
транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56,
57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська
угода);

- відповідність зовнішнього і
внутрішнього спорядження
(екіпірування) транспортного засобу
встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним
таксометром;

- відповідність кількості
пасажирів, що перевозяться, відомостям,
зазначеним у реєстраційних документах,
або нормам, передбаченим технічною
характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса
затвердженого розкладу та маршруту
руху;

- наявність у всіх пасажирів
квитків на проїзд та квитанцій на
перевезення багажу, а у разі пільгового
проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці
та відпочинку, а також вимоги щодо
наявності в автобусі двох водіїв у разі
перевезення пасажирів на відстань 500 і
більше кілометрів або перевезення
організованих груп дітей за маршрутом,
який виходить за межі населеного
пункту та має протяжність понад 250
кілометрів;

- виконання водієм інших вимог
Правил надання послуг пасажирського
автомобільного транспорту та Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, інших
нормативно-правових актів.

Пунктом 17 Порядку №1567 визначено, що
рейдова перевірка проводиться із
зупиненням транспортних засобів або
без їх зупинення. Зупинення
транспортних засобів здійснюється
відповідно до вимог пункту 15 Правил
дорожнього руху та Порядку зупинення
транспортного засобу, що здійснює
автомобільні перевезення пасажирів та
вантажів, посадовими особами
Укртрансінспекції

Статтею 20 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено,
що на території України повинні
виконуватися вимоги встановлення та
використання на транспортних засобах,
які призначаються для міжнародних
перевезень, контрольних приладів
(тахографів) реєстрації режимів праці
та відпочинку водіїв, передбачені
законодавством країн, на території
яких виконуються перевезення.

Статтею 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено,
що автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника -
документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством;

- для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Згідно із пунктом 6.1 Положення про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07
червня 2010 року №340 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 вересня 2010 року за №
811/18106 (надалі по тексту - Положення №340),
яке розроблено відповідно до Конвенції
Міжнародної організації праці 1979 року
№ 153 про тривалість робочого часу та
періоди відпочинку на дорожньому
транспорті, Європейської угоди щодо
роботи екіпажів транспортних засобів,
які виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про
працю України та Законів України "Про
автомобільний транспорт", "Про дорожній
рух" - вантажні автомобілі з повною
масою понад 3,5 тонн повинні бути
обладнані діючими та повіреними
тахографами.

Згідно з пунктом 7.1 Положення №340 -
посадовими особами урядового органу
державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті
здійснюється державний контроль за
дотриманням режимів праці та
відпочинку водіїв.

07.09.2005 року Верховною Радою України
прийнято Закон "Про приєднання України
до Європейської угоди про роботу
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР)", що набув чинності
02.08.2006 року.

Відповідно до пункту b) частини 1 статті
12, пунктів і) - ііі) частини 4 розділу ІІІ
"Требования к конструкции, проверке,
установке и инспекции" державними
інспекторами перевіряється дотримання
режиму праці та відпочинку водіїв,
наявність справного контрольного
пристрою, реєстраційні листки за
попередні дні, які повинні знаходитися
у транспортному засобі. Такі перевірки
проводяться без розмежування
транспортних засобів, підприємств та
водіїв на резидентів і нерезидентів.

Відповідно до Закону України "Про
приєднання України до Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР)", Конвенції Міжнародної
організації праці 1979 року №153 про
тривалість робочого часу та періоди
відпочинку на дорожньому транспорті, а
також Законів України "Про
автомобільний транспорт", "Про дорожній
рух" - наказом Міністерства транспорту
та зв'язку України від 24.06.2010 року №385
затверджено Інструкцію з використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті (надалі по
тексту - Інструкція №385).

Згідно з вимогами пункту 3.1
вищенаведеної Інструкції №385 -
виробники транспортних засобів,
перевізники, водії та ПСТ
використовують тахографи, тахокарти,
картки до цифрових тахографів, тип яких
затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

У відповідності до статті 10
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР), укладеної 01.07.1970
року в м. Женева, до якої Україна
приєдналась відповідно до Закону
України №2819-IV 07.09.2005 року, -
"Договаривающиеся стороны
предписывают установку и
использование на транспортных
средствах, зарегистрированных на их
территории, контрольных устройств
согласно следующим требованиям:...

d) необходимо, чтобы члены экипажа
всегда имели при себе и могли
представить для проверки
регистрационные листки за текущую
неделю и за последний день предыдущей
недели, во время которого они управляли
транспортным средством".

У відповідності до п. 7а та 7 b ст. 12
Додатку "Контрольні пристрої. Загальні
положення." до Європейської угоди щодо
роботи екіпажів транспортних засобів
від 27.02.2004, ратифікованої Законом
України "Про приєднання України до
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР)"№ 2819-ІУ від 07.09.2005р.,
зі змінами згідно поправки 6 до
Європейської Угоди про роботу екіпажів
транспортних засобів, що набула
чинності 20.09.2010 року, - якщо водій керує
транспортним засобом, оснащеним
контрольним пристроєм, то він повинен
бути в змозі пред'явити всякий раз, коли
цього вимагатиме інспектуюча посадова
особа: реєстраційні листки за поточний
тиждень та листки, використані водієм
протягом попередніх 15 календарних
днів; картку водія, якщо вона у нього є,
будь-які записи, зроблені вручну, і
роздруківки, зроблені протягом
поточного тижня і попередніх 15
календарних днів, як це вимагається
згідно з цією Угодою.

Згідно ст.13-bіс (Перехідні положення) -
Положення, згадані в кінці пунктів 7 а)
та 7 б) статті 12 додатку до цієї Угоди,
повинні застосовуватися через три
місяці після набуття чинності цією
поправкою чинності (з 20.12.2010 року).

Відтак, починаючи з дати застосування,
встановленої у статті 13 цієї Угоди,
періоди часу, у вище згаданих пунктах,
повинні охоплювати поточний день та
попередні 28 календарних днів.

Тобто, починаючи з 20.12.2010 року, у зв'язку
з набуттям чинності нових положень
ЄУТР (поправка №6) від 20.09.2010 року, -
водії автотранспортних засобів, що
виконують перевезення, повинні мати та
пред'являти для контролю щоденні
реєстраційні листки режимів праці та
відпочинку за поточний день і щоденні
реєстраційні листки, які водій
використовував протягом попередніх
28-ми календарних днів (тобто, 1
тахограма за поточний день, коли
проводилась перевірка, + 28 тахограм за
попередні дні), як це передбачено п. 7b
ст. 12 Додатку "Контрольні пристрої.
Загальні положення." до ЄУТР. Окрім
того, новими положеннями ЄУТР
затверджено бланк підтвердження
діяльності нового зразка. (Регламент
561/2006).

Отже, при здійсненні вантажних
автомобільних перевезень у водія
перевізника повинно бути в наявності 28
щоденних реєстраційних листків + 1 за
поточний день.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції №385 -
водій транспортного засобу,
обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну
експлуатацію тахографа та управління
режимами його роботи відповідно до
інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і
заповнює тахокарти та забезпечує їх
належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі
використання аналогового тахографа)
або у разі використання цифрового
тахографа - особисту картку водія
кожного дня, протягом якого керував
транспортним засобом;

- має при собі: протокол про
перевірку та адаптацію тахографа до
транспортного засобу; заповнені
тахокарти у кількості, що передбачена
ЄУТР, або картку водія чи роздруківку
даних роботи тахографа у
разі обладнання транспортного
засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або
пошкодження аналогового тахографа
своєчасно записує від руки дані
щодо режиму роботи та відпочинку на
зворотному боці тахокарти, де нанесена
сітка з відповідними графічними
позначками, інформує про це
відповідну посадову особу перевізника,
з яким водій перебуває у трудових
відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або
пошкодження цифрового тахографа або
картки до нього своєчасно записує від
руки дані щодо режиму роботи та
відпочинку на зворотному боці
аркуша, призначеного для роздруківки
даних, що використовують у даному
тахографі, та забезпечує належне
зберігання таких записів.

Таким чином, статтею 10 ЄУТР та пунктом
3.3 вищезазначеної Інструкції №385, -
обов'язок забезпечення правильної
експлуатації тахографа, своєчасного
встановлення, зміни та заповнення
тахокарт та забезпечення їх належного
зберігання, а також обов'язок
представити для перевірки відповідні
тахокарти (за поточний тиждень та за
останній день попереднього тижня, коли
здійснювалось керування
автотранспортом), - покладається саме
на водія транспортного засобу,
обладнаного тахографом, який
здійснював керування цим транспортним
засобом у відповідний момент.

У позовній заяві позивач ФОП - ОСОБА_3
посилається на те, що щоденні
реєстраційні листи режимів праці та
відпочинку за поточну добу та
попередні 28 днів (період з 26.12.2013 року по
22.01.2014 року), оскільки, вказані
реєстраційні листи (заповнені
тахокарти у кількості, що передбачені
ЄТУР) та інші передбачені законом
документи (які повинні бути у разі
відсутності реєстраційних листів,
тахокарт) - були наявні у водія
транспортного засобу на момент
перевірки, проте інспекторами не
перевірялись. А тому застосування до
позивача
адміністративно-господарських штрафів
- було неправомірним, оскільки позивач
не може нести відповідальності за
порушення, якого не було встановлено
у ході перевірки, яка фактично не
проводилась.

Зважаючи на вказане, суд виходить з
наступного.

Так, пунктом 3.5 вищенаведеної
Інструкції №385 встановлено, що
перевізники:

- забезпечують водіїв, які
відправляються в рейс, необхідною
кількістю тахокарт або паперу для
роздруківки даних, що відповідають
типу тахографа (аналоговий, цифровий);

- зберігають інформацію, отриману
за допомогою тахографа, кожного водія
протягом 12 місяців з дати останнього
запису, а протоколи перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу, свідоцтва про повірку -
протягом одного року з дати закінчення
терміну їх дії;

- аналізують інформацію щодо
дотримання режимів праці та відпочинку
водіїв, отриману за допомогою
тахографа, а в разі виявлення порушень
вживають заходів щодо недопущення
та запобігання виникненню їх в
подальшому.

При цьому, пунктом 3.6 Інструкції №385
визначено, що перевізники забезпечують
належну експлуатацію тахографів та
транспортних засобів з установленими
тахографами та згідно з вимогами ЄУТР
здійснюють періодичні інспекції, які
включають перевірку, зокрема:
дотримання вимог щодо періодів роботи
та відпочинку водіїв та їх
відповідність параметрам руху,
зареєстрованим тахографом, а також -
наявності у водіїв транспортних
засобів тахокарт у кількості,
визначеній пунктом 3.3 цього розділу,
або наявності та чинності картки для
цифрового тахографа.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що саме на підставі даних протоколу
перевірки та адаптації тахографа та
тахокарт, які мають бути наявними у
водія транспортного засобу під час
здійснення внутрішніх перевезень, -
встановлюються порушення режиму праці
та відпочинку водія (водіїв)
конкретного перевізника.

Наданим позивачем Бланком
підтвердження діяльності від 22.01.2014
року, належно завіреними копіями
тахокарт від 26.12.2013 року та від 22.01.2014
року та довідкою ТОВ ЕКСІМП-Т від 08.05.2014
року - підтверджується те, що з 27.12.2013
року (03 год. 00 хв.) по 22.01.2014 року (15 год. 00
хв.) належний позивачу автомобіль
марки DAF FT 95 XF 430, д.н.з. НОМЕР_1 перебував
на стоянці ТОВ ЕКСІМП-Т, перевезення
цим автомобілем в даний період
(новорічних та різдвяних свят) - не
здійснювалось, а водій - перебував на
відпочинку.

Відповідно до Додатку 3 до Європейської
Угоди, що стосується роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР) бланк підтвердження діяльності
заповнюється перед рейсом і вважається
дійсним, якщо він підписаний
уповноваженим представником
транспортного підприємства та водієм.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що за відсутності у водія
тахокарт співробітники Управління
Уктрансінспекції при здійсненні
перевірки - взагалі не могли встановити
порушення режиму роботи та відпочинку
водія, а бланк підтвердження
діяльності від 22.01.2014 року - під час
перевірки не перевірявся, інакше це
повинно було б бути відображено в акті
перевірки та вплинути на її результати.

Доказів зворотного відповідачем суду
не надано.

Статтею 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" встановлено
відповідальність за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт.

Відповідно до частини 1 першої вказаної
статті до автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за порушення режимів праці та
відпочинку водіями транспортних
засобів (у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян).

Як вбачається з оскаржуваних постанов,
за кожною з них до позивача застосовано
штраф у розмірі по 340 грн. відповідно до
абз. 8 ч. 1 ст. 60 закону України "Про
автомобільний транспорт".

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про автомобільний
транспорт"до автомобільних
перевізників за порушення режимів
праці та відпочинку водіями
транспортних засобів застосовується
штраф у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Отже, наведеною нормою закону не
передбачена відповідальність за
відсутність у водія щоденних
реєстраційних листків (тахограм), а
встановлення відсутності
індивідуальних реєстраційних листків
режиму праці та відпочинку водія не
може слугувати підставою для
застосування штрафної санкції
відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про автомобільний транспорт".

Положення ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, на
порушення якої, серед іншого,
посилається відповідач, - передбачає
необхідність пред'явлення
передбачених законодавством
документів перевізниками та водіями
особам, які здійснюють державний
контроль на автомобільному транспорті.

Однак, суд наголошує на тому, що
відповідальність за порушення вимог
ст. 48 Закону № 2344-ІІІ передбачена не
абзацом 8 ч.1 ст. 60 Закону, як це вказано у
оскаржуваних постановах, а абзацом 3 ч. 1
ст. 60 Закону № 2344-III в якому зазначено,
що за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтею 39 та 48
цього Закону застосовується штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу на те, що висновок про
порушення режиму праці та відпочинку
водіїв транспортних засобів
ґрунтується не на підставі даних
тахокарт, а на підставі посилань на
факт відсутності щоденних
реєстраційних листів режимів праці та
відпочинку за поточну добу та
попередні 28 днів, що в даному випадку є
порушенням, відповідальність за яке
передбачено ч. 3 ст. 60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" (надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону), а не абз. 8 ч. 1 ст.60 Закону
України "Про автомобільний транспорт",
як визначено відповідачем в
оскаржуваних постановах.

Вищезазначені обставини залишились
поза увагою відповідача при винесенні
оскаржуваних постанов.

Таким чином, усе вищезазначене -
свідчить про відсутність правових
підстав для застосування позивача до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 тих
адміністративно-господарських
штрафів, які були обрані відповідачем.

Відтак, усі оскаржувані позивачем
постанови Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 18.03.2014 року, в основу яких покладено
помилкові висновки, та які призводять
до порушення прав та охоронюваних
законом інтересів ФОП - ОСОБА_3, - є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Також, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями пункту 25 Порядку
№1567 - справа про порушення
розглядається в органі державного
контролю за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення.

При цьому, у відповідності до пункту 26
Порядку №1567 - справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання.

Про час і місце розгляду справи про
порушення уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням.

У відповідності до пункту 27 Порядку
№1567 - у разі неявки уповноваженої особи
суб'єкта господарювання справа про
порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
адміністративно-господарських
штрафів, яка оформляється згідно з
додатком 5.

Суд встановив, що повідомлення від
Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області про те, що 22.01.2014
року відносно ФОП ОСОБА_3 складено акт
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт та винесенні постанови про
застосування адміністративно -
господарського штрафу №№0356-035633 від
18.03.2014 року, - позивач отримав лише 17.04.2014
року. Інших повідомлень від
Укртрансінспекції на адресу позивача
не надходило.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області про час і місце
розгляду справи про порушення не
повідомляло ФОП ОСОБА_3 під розписку чи
рекомендованим листом із
повідомленням, а справа про порушення
розглядалася - за його відсутності.

Інших доказів, які б спростовували
вищенаведене судом не здобуто, а
відповідачем не представлено.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з положеннями статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
- кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 86 цього Кодексу визначено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

В ході розгляду даної справи,
відповідачем не було надано суду
достатньо належних доказів, які б
свідчили про наявність виявлених та
зафіксованих в акті перевірки порушень
позивачем чинного законодавства
України та, як наслідок, про
правомірність, застосованих
фінансових санкцій.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінюючи
наявні у матеріалах справи письмові
докази, які мають юридичне значення для
її розгляду і вирішення спору по суті, в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
відповідачем не доведено, що
застосування до позивача фінансових
санкцій за порушення законодавства про
автомобільний транспорт - було
правомірним, при цьому надані
позивачем докази підтверджують
заявлені позовні вимоги. Відтак,
постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№035606, №035607, №035608, №035609, №035610, №035611,
№035612, №035613, №035614, №035615, №035616, №035617,
№035618, №035619, №035620, №035621, №035622, №035623,
№035624, №035625, №035626, №035627, №035628, №035629,
№035630, №035631, №035632, №035633 та №035634 від
18.03.2014 року - є протиправними та
підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, - суд присуджує
всі здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому, з Державного бюджету України на
користь позивача підлягають стягненню
понесені ним судові витрати зі сплати
судового збору в сумі 182,70 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-71, 94, 153,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

2. Скасувати постанови Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№035606, №035607, №035608, №035609, №035610, №035611,
№035612, №035613, №035614, №035615, №035616, №035617,
№035618, №035619, №035620, №035621, №035622, №035623,
№035624, №035625, №035626, №035627, №035628, №035629,
№035630, №035631, №035632, №035633 та №035634 від
18.03.2014 року.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 витрати зі
сплати судового збору в сумі 182,70 грн.
(сто вісімдесят дві гривні 70 копійок),
сплачені відповідно до квитанції
№ПН1040747 від 24.04.2014 року.

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

/Повний текст постанови складений
16.05.2014 року/.

Головуючий суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.