Справа № 826/14137/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 листопада 2014 року письмове
провадження № 826/14137/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів :
головуючого судді Арсірія Р.О., суддів
Кузьменка В.А., Огурцова О.П. вирішив
адміністративну справу

За позовомАрбітражного керуючого
ОСОБА_1 до Комісії з присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим при
Міністерстві юстиції України
Міністерства юстиції України
провизнання протиправним та
скасування рішення

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі-
Арбітражний керуючий ОСОБА_1, позивач)
звернувся до суду з позовом до Комісії
з присвоєння рівнів кваліфікації
арбітражним керуючим при Міністерстві
юстиції України, Міністерства юстиції
України, в якому просить :

- визнати протиправним та
скасувати рішення Комісії з присвоєння
рівнів кваліфікації арбітражним
керуючим ( розпорядникам майна,
керуючим санацією, ліквідаторам) при
Міністерстві юстиції України від 08.07.2014
про повернення арбітражному керуючому
(розпоряднику майна, керуючому
санацією, ліквідатору) ОСОБА_1 на
доопрацювання заяви про присвоєння
третього рівня кваліфікації, оформлене
протоколом № 3 від 08.07.2014;

- зобов'язати Комісію з присвоєння
рівнів кваліфікації арбітражним
керуючим (розпорядникам майна,
керуючим санацією, ліквідаторам) при
Міністерстві юстиції України
присвоїти арбітражному керуючому
(розпоряднику майна, керуючому
санацією, ліквідатору) ОСОБА_1 третій
рівень кваліфікації.

В судовому засіданні 04.11.2014 позивач
позовні вимоги підтримав, відповідач 2
заперечував проти позовних вимог,
відповідач 1 свого представника не
направив.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника
відповідача та положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 04.11.2014 суд ухвалив
перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, встановив.

З метою присвоєння третього рівня
кваліфікації 25.07.2013 ОСОБА_1 подав
Міністерству юстиції України
відповідну заяву від 18.07.2013, до якої
додав копію наказу № 18 від 16.07.2008, копію
виписки з трудової книжки ОСОБА_1, копію
посадової інструкції заступника
директора.

За результатом розгляду поданих
позивачем документів Міністерство
юстиції України у листі від 22.07.2014
№13.0.2-33/632 повідомило, що Комісією з
присвоєння рівнів кваліфікації
арбітражним керуючим 08.07.2014 прийнято
рішення про повернення документів
арбітражного керуючого ОСОБА_1 на
доопрацювання, у зв'язку із не наданням
судових рішень, які підтверджують
участь у справах про банкрутство та
ефективність здійснення діяльності
арбітражного керуючого, передбачених
п.11.7 розділу ІІ глави ІІ Регламенту
роботи Комісії, затвердженого
протоколом Комісії від 04.07.2013 № 1.

Судом встановлено, що рішення Комісії з
присвоєння рівнів кваліфікації
арбітражним керуючим 08.07.2014 оформлене
протоколом засідання від 08.07.2014 №3.

Позивач вважає вказане рішення
протиправним, мотивуючи позовні вимоги
наступним: для присвоєння третього
рівня кваліфікації арбітражний
керуючий має відповідати лише одному з
чотирьох критеріїв, передбачених п.3.3
Порядку присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим
(розпорядникам майна, керуючим
санацією, ліквідатором). Відповідність
одночасно декільком критеріям не є
необхідною. Отже, позивач вважає, що ним
подано всі документи, що передбачені
підпунктом 3.3 пункту 3 Порядку
присвоєння рівнів кваліфікації
арбітражним керуючим (розпорядникам
майна, керуючим санацією,
ліквідаторам), затвердженому наказом
Міністерства юстиції України від 22
січня 2013 року №145/5.

Відповідач заперечував проти позову,
зазначивши про відповідність
оскаржуваного рішення вимогам
законодавства та зазначив, що на
підтвердження досвіду роботи
арбітражним керуючим ОСОБА_1 не надано
доказів (рішення судів), що
підтверджують його досвід роботи. Та
вказав, що фактично арбітражний
керуючий ОСОБА_1 виконує повноваження
ліквідатора у одній справі про
банкрутство ТОВ «КЕРАМИК-ЗБУТ» з 30.10.2013
(справа № 5006/38/76/2012) та були дві не вдалі
спроби повноваження розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора
- на 2 підприємствах, а саме: у справі №
908/803/13-г від 11.03.2013 до господарського
суду Запорізької області не подана
заява на участь у справі в якості
розпорядника майна боржника, у справі
№ 905/7036/13 ГОВ «ГОРНЯК-ЮГ» від 21.10.2013 до
господарського суду Донецької області
не надходила згода на участь у справі
(докази додаються). Арбітражний
керуючий ОСОБА_1 на думку відповідача 2,
не відповідає жодному з критеріїв
відповідно з якими арбітражним
керуючим може бути присвоєний третій
рівень участь у банкрутстві фізичних
осіб-підприємців не підтверджує
наявності у позивача досвіду,
необхідного для присвоєння третього
рівня кваліфікації арбітражних
керуючих.

Окружний адміністративний суд міста
Києва, виходячи зі змісту пред'явлених
позовних вимог, звертає увагу на
наступне.

Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3
Порядку присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим
(розпорядникам майна, керуючим
санацією, ліквідаторам), затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.01.2013 №145/5 (далі по тексту -
Порядок), визначено, що третій рівень
кваліфікації може бути присвоєний
арбітражним керуючим, які відповідають
одному із таких критеріїв:

мають досвід роботи не менше п'яти
років на керівних посадах (керівника
або заступника керівника юридичної
особи) або на посадах керівників
структурних підрозділів юридичної
особи, діяльність яких пов'язана із
юридичним або економічним напрямом
роботи юридичної особи;

мають досвід роботи арбітражним
керуючим не менше п'яти років або
виконували повноваження розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора
не менш ніж на десяти підприємствах,
крім проваджень у справах, які
здійснювалися за процедурою,
передбаченою статтею 52 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
у редакції від 14.05.1992 N 2343-XII;

у справах, участь у яких брав
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор),
ним було у сукупності виконано не менше
трьох планів санації або укладено
мирових угод та забезпечено повноту
погашення вимог кредиторів згідно з
реєстром вимог кредиторів у розмірі
понад 30 відсотків;

мають досвід здійснення діяльності
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
на підприємствах, кількість
працівників яких перевищує сто осіб.

Згідно з пунктом 4 Порядку для
отримання другого - п'ятого рівнів
кваліфікації арбітражний керуючий
звертається до Міністерства юстиції
України із заявою про присвоєння йому
відповідного рівня кваліфікації, до
якої додаються документи, які
підтверджують відповідність його
критеріям, передбаченим підпунктами 3.2
- 3.5 пункту 3 цього Порядку, для певного
рівня кваліфікації.

Відповідно до положень пункту 5,
підпунктів 5.5, 5.6, 5.8, 5.9 пункту 5 Порядку
передбачено, що питання про присвоєння
арбітражному керуючому другого -
п'ятого рівнів кваліфікації
вирішується комісією з присвоєння
рівнів кваліфікації арбітражним
керуючим, що утворюється при
Міністерстві юстиції України (далі -
Комісія).

Комісія, вирішуючи питання про
присвоєння арбітражному керуючому
другого - п'ятого рівнів кваліфікації,
розглядає заяви арбітражних керуючих
разом з доданими до них документами, а
також враховує освітній, професійний
рівень арбітражного керуючого,
ефективність здійснення діяльності
арбітражного керуючого, результати
здійснення щодо нього заходів контролю
державним органом з питань
банкрутства, репутацію та ділові
якості арбітражного керуючого та інші
фактори, які свідчать про рівень
кваліфікації арбітражного керуючого.

Засідання Комісії є правомочним за
умови участі у ньому чотирьох і більше
її членів.

Рішення Комісії приймаються більшістю
голосів присутніх на її засіданні
членів.

Рішення Комісії про присвоєння
арбітражним керуючим другого - п'ятого
рівнів кваліфікації оформлюються
протоколом Комісії, який підписують
головуючий на засіданні та секретар
Комісії.

З аналізу наведених норм Порядку
колегія суддів приходить до висновку,
що присвоєння арбітражному керуючому
третього рівня кваліфікації
здійснюється на підставі відповідного
рішення Комісії з присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим
(далі по тексту - Комісія) та за умови, що
арбітражний керуючий виконував
повноваження розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора та
можуть відповідати одному з таких
критеріїв, що передбачені підпунктом 3.3
пункту 3 Порядку.

Подаючи заяву про присвоєння третього
рівня кваліфікації позивач посилався
на пункту 3 Порядку та зазначав, що
подані документи, а саме : копія наказу
№ 18 від 16.07.2007, копія виписки з трудової
книжки ОСОБА_1, копія посадової
інструкції заступника директора
відповідають критеріям, передбаченим в
цьому пункті.

При цьому суд звертає увагу, що за
визначенням статті 62 Господарського
кодексу України підприємство - це
самостійний суб'єкт господарювання,
створений компетентним органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, або іншими суб'єктами
для задоволення суспільних та
особистих потреб шляхом
систематичного здійснення виробничої,
науково-дослідної, торговельної, іншої
господарської діяльності в порядку,
передбаченому цим Кодексом та іншими
законами. Підприємство, якщо законом не
встановлено інше, діє на основі
статуту. Підприємство є юридичною
особою, має відокремлене майно,
самостійний баланс, рахунки в
установах банків, печатку із своїм
найменуванням та ідентифікаційним
кодом.

Таким чином, для отримання третього
рівня кваліфікації ОСОБА_1 повинен мати
досвід здійснення діяльності
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
та мати освітній, професійний рівень
арбітражного керуючого, ефективність
здійснення діяльності арбітражного
керуючого, результати здійснення щодо
нього заходів контролю державним
органом з питань банкрутства,
репутацію та ділові якості
арбітражного керуючого та інші
фактори, які свідчать про рівень
кваліфікації арбітражного керуючого.

Між тим, матеріали справи
підтверджують, що в переліку судових
рішень, наданих відповідачем (а не
позивачем) на підтвердження його
досвіду виконання повноваження
розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора, що позивач
виконував повноваження ліквідатора
лише на одному підприємстві.

Доказів, на підтвердження того, що
ОСОБА_1 має досвід виконання
повноваження розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора або
відповідає іншим критеріям,
передбаченим, підпункту 3.3 пункту 3
Порядку, матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 11.7 Регламенту
роботи Комісії з присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим,
затвердженого протоколом Комісії з
присвоєння рівні вкваліфікації
арбітражним керуючим від 04.07.2013 № 1 за
результатами розгляду документів,
Попереднього висновку та обговорення
Комісія приймає рішення про:
присвоєння певного рівня кваліфікації,
відмову у присвоєнні певного рівня
кваліфікації арбітражному керуючому
або повернення документів на
доопрацювання.

Присвоєний арбітражному керуючому
рівень кваліфікації може бути
переглянутий Комісією не частіше
одного разу на рік.

Відповідно до протоколу засідання
Комісії з присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим від
08.07.2014 № 3 Комісією одноголосно
прийнято рішення про повернення
арбітражному керуючому ОСОБА_1
документів на доопрацювання, що не
виключає можливості повторного
подання ним заяви найближчим часом.

Слід зазначити, що відповідно до
підпункту 5.6 пункту 5 Порядку Комісія
проводить засідання у разі
необхідності відповідно до Регламенту.
Згідно з пунктом 9.2 Регламенту дату, час
і місце проведення засідання Комісії
визначає її голова.

Як зазначалося вище, Комісія, вирішуючи
питання про присвоєння арбітражному
керуючому другого - п'ятого рівнів
кваліфікації, розглядає заяви
арбітражних керуючих разом з доданими
до них документами, а також враховує
освітній, професійний рівень
арбітражного керуючого, ефективність
здійснення діяльності арбітражного
керуючого, результати здійснення щодо
нього заходів контролю державним
органом з питань банкрутства,
репутацію та ділові якості
арбітражного керуючого та інші
фактори, які свідчать про рівень
кваліфікації арбітражного керуючого.

Дискреційні повноваження - це
сукупність прав та обов'язків органів
державної влади та місцевого
самоврядування, осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, що надають
можливість на власний розсуд визначити
повністю або частково вид і зміст
управлінського рішення, яке
приймається, або можливість вибору на
власний розсуд одного з декількох
варіантів управлінських рішень,
передбачених проектом
нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу
виконавчої влади обумовлене певною
свободою (тобто вільним, або
адміністративним, розсудом) в
оцінюванні та діях, у виборі одного з
варіантів рішень та правових
наслідків.

Наділивши державні органи
дискреційними повноваженнями,
законодавець надав відповідному
органу держави певну свободу розсуду
при прийнятті управлінського рішення.

Отже, суб'єкт владних повноважень
використане право надане законом
оцінити об'єктивно існуючі обставини і
прийняв рішення в межах дискреційних
повноважень.

З огляду на вказане, рішення Комісії
від 08.07.2014 про повернення документів
арбітражного керуючого ОСОБА_1 на
доопрацювання є правомірним, що є
підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог про його скасування та
щодо зобов'язання присвоїти відповідну
кваліфікацію.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Міністерством
юстиції України доведено
правомірність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення з урахуванням
вимог встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Арбітражному керуючому ОСОБА_2
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя
Р.О. Арсірій

Судді
О.П. Огурцов

В.А. Кузьменко