Справа № 581/577/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 р.Справа №
581/577/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання
Федоренко І.М.

представника
відповідача
Маківського О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Липоводолинського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області на постанову
Липоводолинського районного суду
Сумської області від 22.09.2014р. по
справі № 581/577/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Липоводолинського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області третя особа ОСОБА_3

про зобов'язання відновити надання
соціальної послуги, скасування
незаконно складеної картки
індивідуальних потреб і зобов'язання
розробити нову картку з врахуванням
потреб позивача,

ВСТАНОВИЛА:

22 вересня 2014 року постановою
Липоводолинського районного суду
Сумської області позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Зобов'язано Липоводолинський
територіальний центр соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області відновити проведення занять
«Основи роботи на персональному
комп'ютері» зі ОСОБА_2 кожного
понеділка та середи з 13 год. 00 хв. по 14
год. 30 хв. у відділенні
соціально-побутової адаптації
Липоводолинського територіального
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг)
Липоводолинської районної державної
адміністрації Сумської області з
включенням до таких занять основ
роботи в глобальній мережі Інтернет.

Відмовлено у задоволенні вимоги ОСОБА_2
до Липоводолинського територіального
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг)
Липоводолинської районної державної
адміністрації Сумської області про
скасування незаконно складеної картки
індивідуальних потреб і зобов'язання
розробити нову картку з врахуванням
потреб позивача.

У апеляційній скарзі Липоводолинський
територіальний центр соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області просить постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нову
постанову, якою в позові відмовити,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, а саме:
послуги з навчання роботі на
комп'ютерній техніці та у всесвітній
мережі "Інтернет", які відповідача
зобов'язано надавати ОСОБА_2, не
передбачені ані Положенням про
Липоводолинський територіальний центр
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) Липоводолинської
районної державної адміністрації
Сумської області, ані Положенням про
відділення соціально-побутової
адаптації Липоводолинського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області. Тим більше протиправним є
встановлення судом графіку проведення
таких занять.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_2 просить постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 з 01 квітня 2007 року і довічно є
інвалідом другої групи загального
захворювання (а.с.2).

14 травня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із письмовою заявою про
отримання безоплатних соціальних
послуг із прийняттям його на
обслуговування до відділення
соціально-побутової адаптації
територіального центру соціального
обслуговування (далі-центр) для
отримання соціально-побутових,
соціально-педагогічних, інформаційних
послуг. Цього ж дня директор
територіального центру прийняв
рішення про прийняття до відділення
для отримання соціальних послуг
позивача, як інваліда, про що видано
письмовий наказ (а.с.60,61).

14 травня 2014 року складена картка
визначення (оцінювання) індивідуальних
потреб громадянина у соціальному
обслуговуванні (наданні соціальних
послуг) відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця с.Побиванка, в якій визначені
індивідуальні потреби отримувача
безоплатних соціальних послуг; а саме:
окреслено три види таких послуг:
соціально-побутові,
соціально-педагогічні, інформаційні
(без визначення конкретних заходів
щодо змісту таких послуг) (а.с.64-65).

Відповідачем зі ОСОБА_2 проводились
заняття соціальним педагогом по курсу
«Основи роботи на ПК» по наступних дням
та по такій тривалості: 26 травня 2014 року
з 13 год. 00 хв. по 14 год. 30 хв., 28 травня 2014
року з 13 год. 00 хв. по 14 год. 30 хв., 02
червня 2014 року з 13 год. 00 хв. по 14 год. 35
хв., 04 червня 2014 року з 13 год. 00 хв. по 14
год. 30 хв., 11 червня 2014 року з 13 год. 00 хв.
по 14 год. 30 хв., 16 червня 2014 року з 13 год. 00
хв. по 14 год. 35 хв., 17 червня 2014 року з 13
год. 00 хв. по 14 год. 40 хв., 23 червня 2014 року
з 13 год. 00 хв. по 14 год. 30 хв. (а.с.30-39).

11 липня 2014 року на адресу позивача
відповідач надіслав лист-повідомлення
про неможливість подальшого
проведення індивідуальних занять з
основ комп'ютерної грамотності у
відділенні соціально-побутової
адаптації через відсутність
відповідної матеріальної бази та
фахівців (а.с.3).

Задовольняючи позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача відновити
проведення занять з основ роботи на
персональному комп'ютері зі ОСОБА_2, суд
першої інстанції виходив з того, що
припинення таких занять з позивачем
відбулось безпідставно, дії
відповідача в цій частині вчинені не в
межах повноважень та не у спосіб, що
передбачений чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно статті Закону України "Про
соціальні послуги" від 19 червня 2003 року
N 966-IV (далі - Закон N 966-IV), соціальні
послуги - комплекс заходів з надання
допомоги особам, окремим соціальним
групам, які перебувають у складних
життєвих обставинах і не можуть
самостійно їх подолати, з метою
розв'язання їхніх життєвих проблем.

При цьому, під складними життєвими
обставинами розуміються обставини,
спричинені інвалідністю, віком, станом
здоров'я, соціальним становищем,
життєвими звичками і способом життя,
внаслідок яких особа частково або
повністю не має (не набула або втратила)
здатності чи можливості самостійно
піклуватися про особисте (сімейне)
життя та брати участь у суспільному
житті.

Відповідно до статті 6 Закону №966-IV,
право на отримання соціальних послуг
мають громадяни України, а також
іноземці та особи без громадянства, які
проживають в Україні на законних
підставах та перебувають у складних
життєвих обставинах, у тому числі
особи, на яких поширюється дія Закону
України "Про біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту".

Таким чином, необхідними підставами
для отримання особою соціальних послуг
є наявність обставин, внаслідок яких
особа повністю або частково втрачає
здатність до самообслуговування та
можливість брати участь у суспільному
житті.

За змістом частин 1, 3 та 4 статті 5 цього
Закону, основними формами надання
соціальних послуг є матеріальна
допомога та соціальне обслуговування.

Так, соціальне обслуговування
здійснюється в тому числі у
територіальних центрах надання
соціальних послуг.

Відповідно до цього Закону можуть
надаватися соціально-педагогічні
послуги - виявлення та сприяння
розвитку різнобічних інтересів і
потреб осіб, які перебувають у складних
життєвих обставинах, організація
індивідуального навчального,
виховного та корекційного процесів,
дозвілля, спортивно-оздоровчої,
технічної та художньої діяльності
тощо, а також залучення до роботи
різноманітних закладів, громадських
організацій, заінтересованих осіб.

Згідно частини 1 статті 9 Закону №966-IV,
для отримання соціальних послуг, що
надаються державними та комунальними
суб'єктами, особа, яка їх потребує, має
звернутися з письмовою заявою до
місцевого органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що 14
травня 2014 року позивач особисто
звернувся до начальника управління
праці та соціального захисту населення
Липоводолинської РДА Ткаченка В.О. із
письмовою заявою про отримання
безоплатних соціальних послуг із
прийняттям його на обслуговування до
відділення соціально-побутової
адаптації територіального центру
соціального обслуговування
(далі-центр) для отримання
соціально-побутових,
соціально-педагогічних, інформаційних
послуг.

Згідно копії медичного висновку (а.с.62),
ОСОБА_2 визнаний таким, що потребує
соціально-побутової адаптації.
Матеріалами справи також підтверджено,
що позивач не одружений та проживає
один, а отже не має рідних, які повинні
забезпечити йому догляд і допомогу
(а.с.63-65).

За змістом частини 5 статті 7 Закону
№966-IV, соціальні послуги державними та
комунальними суб'єктами, а також іншими
суб'єктами, що надають соціальні
послуги із залученням бюджетних
коштів, в обсягах, визначених
державними стандартами соціальних
послуг, безоплатно надаються
громадянам, які не здатні до
самообслуговування у зв'язку з похилим
віком, хворобою, інвалідністю і не
мають рідних, які повинні забезпечити
їм догляд і допомогу.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що право позивача на
отримання безоплатно
соціально-педагогічних послуг
належним чином підтверджене.

14 травня 2014 року наказом директора
Липоводолинського територіального
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг) ОСОБА_2
включено до відділення
соціально-побутової адаптації з 14.05.2014
року (а.с.61).

У відповідності до пункту 11 Положення
про Липоводолинський територіальний
центр соціального обслуговування
(надання соціальних послуг) (а.с.15-25)
передбачено вичерпний перелік підстав
для припинення обслуговування
громадян. Згідно пункту 12 цього
Положення, про припинення соціального
обслуговування громадянина видається
наказ, на підставі якого вносить
інформація до електронної бази даних
територіального центру і робиться
позначка в журналі обліку та в особовій
справі із зазначенням дати за підписом
завідувача відділення, яке
обслуговувало громадянина.

Колегія суддів зазначає, що лист від
11.07.2014 року №310 (а.с.43), який було
надіслано ОСОБА_2, не містить посилань
та вказівок на одну з підстав,
передбачених пунктом 11 Положення про
Липоводолинський територіальний центр
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг), для припинення
надання соціальних послуг позивачу.
Крім того, відповідачем не надано
належних доказів на підтвердження
факту дотримання процедури припинення
соціального обслуговування ОСОБА_2,
зокрема у матеріалах справи відсутній
відповідний наказ Липоводолинського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг). З огляду на викладене, а також
враховуючи той факт, що наказ про
включення позивача до відділення
соціально-побутової адаптації від
14.05.2014 року є чинним, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про безпідставне припинення
занять зі ОСОБА_2

Посилання відповідача у апеляційній
скарзі на той факт, що ОСОБА_2 здатний до
самообслуговування, а отже не має права
безоплатного отримання соціальних
послуг, висновків суду не спростовують,
оскільки відповідач наказом від 14.05.2014
року включив позивача до відділення
соціально-побутової адаптації та
протягом травня-червня 2014 року надавав
йому безоплатні соціально-педагогічні
послуги у вигляді індивідуальних
занять з курсу "Основи роботи на
комп'ютері". У разі виходу ОСОБА_2 із
складних життєвих обставин, як на тому
наполягає відповідач, останній мав
припинити безоплатне соціальне
обслуговування у порядку,
встановленому Положенням про
Липоводолинський територіальний центр
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг), однак доказів на
підтвердження такого факту суду надано
не було.

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Липоводолинського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області - залишити без задоволення.

Постанову Липоводолинського районного
суду Сумської області від 22.09.2014р. по
справі № 581/577/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 24.11.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.