Справа № 106/4072/13-а (2а/106/163/13)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м. Київ
К/800/1358/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мороза В.Ф., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом Житлово-будівельного
кооперативу-28 «Романтика» (далі по
тексту також - ЖБК-28 «Романтика») до
Управління праці та соціального
захисту населення Євпаторійської
міської ради Автономної Республіки
Крим, за участі третьої особи:
Виконавчий комітет Євпаторійської
міської ради Автономної Республіки
Крим про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою
Житлово-будівельного кооперативу-28
«Романтика» на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 23
жовтня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ЖБК-28 «Романтика»
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Євпаторійської міської ради
Автономної Республіки Крим про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що між ЖБК «Романтика» та
Управлінням праці та соціального
захисту населення Євпаторійської
міської ради з 03 січня 2012 року по 31
грудня 2012 року діяв договір № 58/РБ-12,
згідно якого позивач та відповідач
прийняли на себе відповідальність за
сумісні дії по наданню пільг та
субсидій на оплату житлово-комунальних
послуг та відшкодування витрат у
вигляді субвенції із державного
бюджету певним категоріям осіб.

18 грудня 2012 року на адресу ЖБК
«Романтика» Управлінням праці та
соціального захисту населення
Євпаторійської міської ради був
направлений лист за №9955/01-21 про відмову
в укладанні договору на відшкодування
послуг по утриманню будинку та при
будинкової території з тих підстав, що
відповідно до Постанови КМУ №256 від 04
березня 2002 року, відшкодування пільг та
субсидій по сплаті за користування
житлово-комунальними послугами буде
здійснюватися з постачальниками
послуг на підставі наданих ними
щомісячних звітів відносно послуг,
наданих особам, які мають право на
відповідні пільги. У разі укладення
договорів ЖБК з організаціями, які є
постачальниками послуг, відшкодування
затрат може здійснюватися на рахунки
ОСББ як колективного споживача або
безпосередньо виконавцю послуг. ЖБК не
є виробником або виконавцем
житлово-комунальних послуг відповідно
до Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

Вважаючи незаконними дії відповідачів
позивач з урахуванням уточнених
позовних вимог позивач просив: визнати
протиправним дії Управління праці та
соціального захисту населення
Євпаторійської міської ради про
відмову позивачеві у відшкодуванні
пільг та субсидій на оплату квартирної
плати та внесків встановлених
загальними зборами ЖБК «Романтика» на
утримання будинку та прибудинкової
території (викладені відповідачем у
листі на адресу ЖБК «Романтика» за
№9955/01-21 від 18 грудня 2012 року), а також
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Євпаторійської міської Ради
розглянути питання про відшкодування
житлово-будівельному кооперативу-28
«Романтика» пільг та субсидій на
оплату квартирної плати та внесків,
встановлених загальними зборами ЖБК
«Романтика» на утримання будинку та
при будинкової території.

Постановою Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 8
липня 2013 року позовні вимоги
задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Євпаторійської міської Ради про
відмову позивачу у відшкодуванні пільг
та субсидій на оплату квартирної плати
та внесків, встановлених загальними
зборами житлово-будівельного
кооперативу-28 «Романтика» на утримання
будинку та прибудинкової території,
викладені відповідачем у листі на
адресу житлово-будівельного
кооперативу-28 «Романтика» за № 9955/01-21
від 18 грудня 2012 року.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Євпаторійської міської Ради
розглянути питання про відшкодування
житлово-будівельному кооперативу-28
«Романтика» пільг та субсидій на
оплату квартирної плати та внесків,
встановлених загальними зборами
житлово-будівельного кооперативу-28
«Романтика» на утримання будинку та
при будинкової території, що
підтверджуються документально (витяг з
протоколу загальних зборів, копія
кошторису об'єднання).

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2013 року постанову суду
першої інстанції скасовано, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ЖБК-28 «Романтика»,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати його постанову та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції.

У запереченнях Управління праці та
соціального захисту населення
Євпаторійської міської ради
Автономної Республіки Крим зазначає на
необґрунтованість касаційної скарги
позивача, просить залишити її без
задоволення, а оскаржувану постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року - без змін.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції зазначав, що позивач
не є суб'єктом господарювання за умови
затвердження на загальних зборах
розміру внесків на утримання будинку і
прибудинкової території, відсутні
правові підстави для відшкодування
об'єднанню співвласників житлових
будинків в відшкодуванні наданих
громадянам пільг і субсидій та
обґрунтовував даний висновок
приписами Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку".

Скасовуючи рішення суд першої
інстанції, та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що позивач є житлово-будівельним
кооперативом, а не об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку метою якого, серед іншого, є
забезпечення мешканців будинку
комунальними та іншими послугами та
протягом 2012 року утримував платежі від
мешканців будинку, що знаходиться на
його утриманні, з врахуванням
передбачених Законами України «Про
статус та правовий захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», «Про статус ветеранів
Великої вітчизняної війни», «Про
статус ветеранів військової служби»,
пільг тощо.

Також суд апеляційної інстанції
зазначав, що між сторонами не укладено
відповідний договір, а тому відповідач
не мав законних підстав підписувати
акт звірки взаємних розрахунків по
наданню пільг за січень 2013 року,
оскільки відсутність договірних
зобов'язань виключає можливість
здійснення взаємних розрахунків, в
даному випадку - фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного бюджету
і, відповідно, позивачем невірно обрано
спосіб захисту.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 16 червня 1989 року
житлово-будівельний кооператив-28
«Романтика» є юридичної особою, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи.

Відповідно довідки з єдиного
державного реєстру, та статуту
житлово-будівельний кооператив-28
«Романтика» є некомерційною
організацією, що обслуговує домашнє
господарство.

Зокрема пункт 7.1.6. Статуту
житлово-будівельного кооперативу-28
«Романтика» регламентує, що
житлово-будівельний кооператив має
право встановлювати порядок
обслуговування та ремонт будинку і
утримання прибудинкової території.

Пунктом 7.1.2. Статуту
житлово-будівельного кооперативу-28
«Романтика» передбачено, що кооператив
має право здійснювати діяльність, яка
пов'язана з утриманням будинку і
прибудинкової території у
відповідності з метою діяльності,
передбачену статутом об'єднання, у тому
числі укладати договори з фізичними і
юридичними особами на здійснення ними
відповідної діяльності.

Згідно протоколу загальних зборів
товариства житлово-будівельний
кооператив-28 «Романтика» від 30 жовтня
2010 року затверджений тариф на
утримання будинку та прибудинкової
території у розмірі 1,20 грн. за 1 кв.м.

З матеріалів справи також вбачається,
що у будинку товариства власниками
квартир є громадяни, які відповідно до
Закону України «Про статус та правовий
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
Закону «Про статус ветеранів Великої
вітчизняної війни», Закону «Про статус
ветеранів військової служби» Закону
«Про охорону дитинства», Закону «Про
надання пільг окремим категоріям
громадян» та ін. мають пільги з
компенсації на оплату
житлово-комунальних послуг.

Матеріали справи свідчать, що між ЖБК
«Романтика» та Управлінням праці та
соціального захисту населення
Євпаторійської міської ради з 03 січня
2012 року по 31 грудня 2012 року, діяв
договір № 58/РБ-12, згідно якого позивач
та відповідач прийняли на себе
відповідальність за сумісні дії по
наданню пільг та субсидій на оплату
житлово-комунальних послуг, та
відшкодуванню витрат у вигляді
субвенції із державного бюджету певним
категоріям осіб.

18 грудня 2012 року на адресу ЖБК
«Романтика» Управлінням праці та
соціального захисту населення
Євпаторійської міської ради був
направлений лист за №9955/01-21 про відмову
в укладанні договору на відшкодування
послуг по утриманню будинку та при
будинкової території з тих підстав, що
відповідно до Постанови КМУ №256 від 04
березня 2002 року, відшкодування пільг та
субсидій по сплаті за користування
житлово-комунальними послугами буде
здійснюватися з постачальниками
послуг на підставі наданих ними
щомісячних звітів відносно послуг,
наданих особам, які мають право на
відповідні пільги. У разі укладення
договорів ЖБК з організаціями, які є
постачальниками послуг, відшкодування
затрат може здійснюватися на рахунки
ОСББ як колективного споживача або
безпосередньо виконавцю послуг. ЖБК не
є виробником або виконавцем
житлово-комунальних послуг відповідно
до Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивач є
житлово-будівельним кооперативом, а не
об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку метою якого,
серед іншого, є забезпечення мешканців
будинку комунальними та іншими
послугами та протягом 2012 року
утримував платежі від мешканців
будинку, що знаходиться на його
утриманні, з врахуванням передбачених
Законами України «Про статус та
правовий захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», «Про статус ветеранів
Великої вітчизняної війни», «Про
статус ветеранів військової служби»,
пільг тощо.

04 лютого 2013 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про укладення
договору та прийняття актів на
відшкодування пільг.

Як вбачається з розрахунків витрат, в
січні 2013 року витрати з надання пільг у
відповідності до Закону «Про статус
ветеранів Великої вітчизняної війни»
склали 69,30 грн., інвалідам - 25,20 грн.

На підтвердження розміру даних витрат,
позивачем також надано акти звірки
розрахунків, які не підписані
відповідачем.

Проте, відповідачем дані витрати не
відшкодовано та листом від 11
лютого 2013 року відмовлено в прийнятті
актів звірки взаємних розрахунків по
наданню пільг за січень 2013 року з тих
підстав, що позивач не є постачальником
послуги і відсутні передбачені законом
підстави для відшкодування даних
витрат. Крім того, листом від 18 грудня
2012 року за вих. № 9955/01-21 також було
відмовлено в відшкодуванні таких
витрат.

Колегія суддів зазначає, що частиною 1
статті 47 Бюджетного кодексу України
закріплено, що відповідно до
затвердженого розпису бюджету
розпорядники бюджетних коштів
одержують бюджетні асигнування, що є
підставою для затвердження кошторисів.
Порядок складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно ч.ч.1, 4 статті 48 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами, враховуючи
необхідність виконання бюджетних
зобов'язань минулих років, узятих на
облік органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів; щодо завдань (проектів)
Національної програми інформатизації -
після їх погодження з Генеральним
державним замовником Національної
програми інформатизації.

Зобов'язання, взяті учасником
бюджетного процесу без відповідних
бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями (крім витрат,
що здійснюються відповідно до частини
шостої цієї статті) і не підлягають
оплаті за рахунок бюджетних коштів.
Взяття таких зобов'язань є порушенням
бюджетного законодавства. Витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються.

Згідно п.2 Порядку фінансування
видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№256 від 4 березня 2002 року (далі - Порядок
№256), фінансування видатків місцевих
бюджетів за державними програмами
соціального захисту населення
провадиться за рахунок субвенцій,
передбачених державним бюджетом на
відповідний рік, у межах обсягів,
затверджених у обласних бюджетах,
бюджеті Автономної Республіки Крим,
бюджетах міст Києва та Севастополя,
міст республіканського Автономної
Республіки Крим і обласного значення
та у районних бюджетах на зазначені
цілі. Забороняється фінансування
місцевих програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету.

Відповідно п.4 Порядку №256
перерахування сум субвенцій на
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення
провадиться Державною казначейською
службою згідно з помісячним розписом
асигнувань державного бюджету, але в
межах фактичних зобов'язань
відповідних бюджетів щодо пільг,
субсидій, допомоги та компенсаційних
виплат за пільговий проїзд окремих
категорій громадян.

Щомісячні суми субвенцій
перераховуються на рахунки місцевих
бюджетів, відкриті Міністерству
фінансів Автономної Республіки Крим,
фінансовим органам обласних, Київської
та Севастопольської міських
держадміністрацій у відповідних
органах Державної казначейської
служби, пропорційно обсягам субвенцій,
передбаченим у державному бюджеті для
бюджету Автономної Республіки Крим,
обласних бюджетів, бюджетів міст Києва
та Севастополя.

Згідно п.3 Порядку №256 головним
розпорядником коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення є
керівники головних управлінь,
управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів
місцевих держадміністрацій,
виконавчих органів рад, до компетенції
яких належать питання праці та
соціального захисту населення.

Відповідно п.5 Порядку №256 головні
розпорядники коштів місцевих бюджетів
щомісяця готують інформацію про
фактично нараховані суми та акти
звірки розрахунків за надані послуги з
підприємствами - надавачами
відповідних послуг та надсилають їх
фінансовим органам
райдержадміністрацій, виконкомів
міських рад (міст республіканського
Автономної Республіки Крим і обласного
значення), зокрема, до 22 числа місяця, що
настає за звітним, - щодо пільг та
житлових субсидій населенню на оплату
електроенергії, природного газу,
послуг тепло-, водопостачання і
водовідведення, квартирної плати
(утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій), вивезення
побутового сміття та рідких нечистот,
компенсаційних виплат за пільговий
проїзд окремих категорій громадян,
пільг з послуг зв'язку, зокрема
безпроводового доступу до
телекомунікаційної мережі з
придбанням відповідних стаціонарних
абонентських терміналів, та інших
передбачених законодавством пільг
(крім пільг на одержання ліків та
зубопротезування).

Інформація про фактично нараховані за
звітний період суми подається як в
цілому, так і за розрахунками, не
проведеними згідно з Порядком,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 11 січня 2005 р. N 20.

Згідно п.2.9 Порядку реєстрації та
обліку бюджетних зобов'язань
розпорядників бюджетних коштів та
одержувачів бюджетних коштів в органах
державної казначейської служби
України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
02.03.2012 року №309 (далі - Порядок №309)
органи казначейства не реєструють
зобов'язання у разі відсутності
документів, які підтверджують факт
узяття бюджетного зобов'язання;
неподання або подання неповного пакету
підтвердних документів щодо
проведення процедур закупівлі товарів,
робіт і послуг за державні кошти.

Пунктом 2.4 Порядку №309 встановлено, що
розпорядники бюджетних коштів
протягом 7 робочих днів з дати
прийняття ними до виконання бюджетного
фінансового зобов'язання, якщо інше не
передбачено бюджетним зобов'язанням,
але не пізніше останнього робочого дня
місяця, подають до відповідного органу
Казначейства Реєстр фінансових
зобов'язань за формою згідно з додатком
2 на паперових (у двох примірниках) та
електронних носіях, а також оригінали
документів або їх копії, засвідчені в
установленому порядку, що
підтверджують факт узяття бюджетного
зобов'язання та бюджетного фінансового
зобов'язання.

Правовий статус суб'єкта
господарювання закріплений у розд. 2
"Суб'єкти господарювання" цього
Кодексу. Цей статус визначається не
юридичною формою, зокрема, юридичної чи
фізичної особи, а тим, що суб'єкт
відносин безпосередньо здійснює
господарську діяльність, як діяльність
у сфері суспільного виробництва,
пов'язану з економічними, екологічними
та іншими соціальними факторами, які
складають добробут суспільства.
Суб'єктами господарювання визнаються
учасники господарських відносин, які
здійснюють господарську діяльність,
реалізуючі господарську компетенцію
(сукупність господарських прав та
обов'язків), мають відокремлене майно і
несуть відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством і ними є господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку.

Стаття 13 розділу 2 даного кодексу
визначає особливості статусу
благодійних та інших неприбуткових
організацій у сфері господарювання та
встановлює, що особливості статусу
інших юридичних осіб, що здійснюють
неприбуткову господарську діяльність,
визначаються відповідними законами,
якими регулюється порядок діяльності
цих суб'єктів.

Правовий статус житлово-будівельних
кооперативів визначається Законом
України від 10.07.2003 року № 1087-IV "Про
кооперацію". Згідно визначень термінів,
що містяться в статті 1 даного Закону,
який згідно преамбули визначає
правові, організаційні, економічні та
соціальні основи функціонування
кооперації в Україні, кооператив -
юридична особа, утворена фізичними
та/або юридичними особами, які
добровільно об'єдналися на основі
членства для ведення спільної
господарської та іншої діяльності з
метою задоволення своїх економічних,
соціальних та інших потреб на засадах
самоврядування; обслуговуючий
кооператив - кооператив, який
утворюється шляхом об'єднання фізичних
та/або юридичних осіб для надання
послуг переважно членам кооперативу, а
також іншим особам з метою провадження
їх господарської діяльності.
Обслуговуючі кооперативи надають
послуги іншим особам в обсягах, що не
перевищують 20 відсотків загального
обороту кооперативу.

Як зазначено у частині 2 статті 3 ГК,
господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Сферу господарських відносин
відповідно до частини 4 тієї самої
статті становлять
господарсько-виробничі,
організаційно-господарські та
внутрішньогосподарські відносини.
Господарсько-виробничими є майнові та
інші відносини, що виникають між
суб'єктами господарювання при
безпосередньому здійсненні
господарської діяльності.
Організаційно-господарські відносини
розуміються у цьому Кодексі як
відносини, що складаються між
суб'єктами господарювання та
суб'єктами
організаційно-господарських
повноважень у процесі управління
господарською діяльністю.

Внутрішньогосподарськими є відносини,
що складаються між структурними
підрозділами суб'єкта господарювання,
та відносини цього суб'єкта з його
підрозділами.

Як вбачається з довідки з ЄДРПОУ, видом
діяльності позивач є комплексне
обслуговування об'єктів, інституційний
сектор економіки - некомерційні
організації, що обслуговують домашні
господарства. Згідно п. 1.4 статуту ЖБК
створено для обслуговування, ремонту
та реконструкції будинку та утримання
прибудинкової території.

Таким чином, у розумінні зазначених
норм закону позивач є неприбутковою
організацією у сфері господарювання.

Частинами 3 та 6 статті 179
Господарського кодексу України
передбачено, що укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання якого
є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про те, що між
сторонами не укладено відповідний
договір, а тому відповідач не мав
законних підстав підписувати акт
звірки взаємних розрахунків по наданню
пільг за січень 2013 року, оскільки
відсутність договірних зобов'язань
виключає можливість здійснення
взаємних розрахунків, в даному випадку
- фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного бюджету
і, відповідно, позивачем невірно обрано
спосіб захисту.

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає правильним висновок
суду апеляційної інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваної постанови відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків суду та обставин
справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Житлово-будівельного
кооперативу-28 «Романтика» залишити без
задоволення.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2013 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
В.Ф. Мороз

Л.Л. Мороз