Справа № 554/11736/14-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р. Справа №
554/11736/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві на постанову Октябрського
районного суду м. Полтава від
01.09.2014р. по справі № 554/11736/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Октябрського районного
суду м. Полтави від 01.09.2014 р. позов
ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірним рішення УПФ
України Октябрського району в м.
Полтаві № 584 від 24.07.2014 р. про відмову
ОСОБА_1 у перерахунку довічного
грошового утримання судді в відставці,
починаючи з 17.07.2014 р. відповідно до ч. 3
ст. 138 Закону України "Про судоустрій та
статус суддів".

Зобов'язано УПФ України в Октябрському
районі в м. Полтаві здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання ОСОБА_1 у
розмірі 80 % заробітної плати судді,
зазначеної у довідці Апеляційного суду
Полтавської області № 06-29/379 від 23
грудня 2013 року відповідно до ч. 3 ст. 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів", починаючи з 17.07.2014 р.

УПФ України в Октябрському районі в м.
Полтаві (далі-відповідач), не
погодившись з рішенням суду, подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Октябрського
районного суду м. Полтави від 01.09.2014 р. з
підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального права при
неповному з'ясуванні обставин справи,
та винести нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
позивач подав заяву про розгляд справи
без його участі, в зв'язку з чим справа
згідно ст. 197 КАС України розглянута в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював
на посаді судді Апеляційного суду
Полтавської області, 29.04.2011 р.
звільнений з посади у зв'язку з виходом
у відставку.

З травня 2011 року позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві, як суддя у відставці, отримує
довічне грошове утримання .

17.07.2014 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 80 % від заробітної
плати працюючого судді, розмір якої
після виходу позивача у відставку
збільшився.

До заяви надав довідку Апеляційного
суду Полтавської області від 23.12.2013 р.
№ 06-29/379 за якою, з наявним у позивача
стажем роботи заробітна плата
працюючого судді Апеляційного суду
Полтавської області станом на 1 грудня
2013 року становить 22776,60 грн.(посадовий
оклад - 13398,00 грн. та надбавка за вислугу
років 70% - 9378,60 грн.) (а.с.17).

Рішенням УПФУ Октябрського району м.
Полтава № 585 від 24.07.2014 р. позивачу
відмовлено у перерахунку довічного
утримання, з посиланням на те, що
перерахунок грошового утримання
передбачено лише для суддів
Конституційного Суду України.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право на перерахунок та виплату
щомісячного грошового утримання судді
в зв'язку з підвищенням грошового
утримання працюючого судді, а тому
відмова пенсійного органу є
неправомірною.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Положеннями ст. 126 Конституції України
закріплені основоположні принципи
здійснення правосуддя в Україні -
незалежність і недоторканність суддів.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у ч.1
ст. 126 Конституції України, є надання їм
за рахунок держави матеріального і
соціального захисту, до яких, зокрема,
відноситься і щомісячне довічне
грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів".

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Відповідно до частини 5 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" довічне грошове утримання
суддям виплачується органами
Пенсійного фонду України за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Згідно з ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (в редакції
Закону до 01.05.2013р.) щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді.

Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" встановлена гарантія
матеріального забезпечення судді у
відставці, яка не може бути
знівельована в зв'язку з тим, що органи
влади України не встановили порядку, за
яким зазначена гарантія повинна бути
дотримана.

Оскільки ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлений розмір щомісячного
грошового утримання судді у відставці
у відсотках від заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, то розмір щомісячного довічного
грошового утримання має збільшуватись
у разі збільшення розміру заробітної
плати відповідного судді.

Отже, відповідач повинен був
перерахувати розмір щомісячного
довічного грошового утримання в
зв'язку зі зміною розміру суддівської
винагороди судді, за зверненням
позивача.

Щодо тверджень відповідача про те, що
Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" проведення перерахунку
довічного грошового утримання судді
передбачено виключно для суддів
Конституційного Суду України, колегією
суддів не беруться до уваги, з огляду на
таке.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суди
загальної юрисдикції утворюють єдину
систему судів. Єдиним органом
конституційної юрисдикції в Україні є
Конституційний Суд України.

Як встановлено положеннями ч.4 ст. 17
вказаного Закону, єдність системи
судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема: єдиними
засадами організації та діяльності
судів; єдиним статусом суддів; єдиним
порядком організаційного забезпечення
діяльності судів; фінансуванням судів
виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено,
що суддею є громадянин України, який
відповідно до Конституції України та
цього Закону призначений чи обраний
суддею, займає штатну суддівську
посаду в одному з судів України і
здійснює правосуддя на професійній
основі. Судді в Україні мають єдиний
статус незалежно від місця суду в
системі судів загальної юрисдикції чи
адміністративної посади, яку суддя
обіймає в суді.

Згідно з ч.5 ст.109 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" за суддею,
звільненим за його заявою, про
відставку, зберігається звання судді
та гарантії недоторканності,
встановлені для судді до його виходу у
відставку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судді, які працюють або
працювали у системі судів загальної
юрисдикції, не повинні ставитись у менш
вигідне становище в питаннях
пенсійного забезпечення, а саме
нарахування та виплати довічного
грошового утримання судді у відставці,
порівняно із суддями Конституційного
Суду України.

Відповідно до ст. 6.4. Європейської
хартії про статус суддів суддя, що
досяг встановленого законом віку для
виходу у відставку з суддівської
посади, яку займав протягом певного
часу, повинен отримувати пенсію по
виходу у відставку, рівень якої повинен
бути як можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Ст. 5 КАС України передбачає здійснення
судочинства відповідно як Законів
України, так і міжнародних договорів,
згода на які надана BP України.
Відповідно до ст. 8 Конституції України
в Україні визнається і діє принципи
верховенства права.

За змістом ст.17 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" єдність
системи судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема, вирішенням
питань внутрішньої діяльності судів
органами суддівського самоврядування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці
на підставі довідки Апеляційного суду
Полтавської області від 23.12.2013 р. №
06-29/379 починаючи з 17.07.2014 р. - дати
звернення про перерахунок до
пенсійного органу.

Однак, задовольняючи позов, суд першої
інстанції помилково застосував норми
права, в частині визначення розміру
відсотку грошового утримання судді
який працює на відповідній посаді.

Згідно з ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (в редакції
Закону до 01.05.2014р.) щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді.

Частиною четвертою статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" передбачено, що у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України,
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Підпунктом 2 пункту 28 розділу II
Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII "Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні" в частині 3 ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" цифри "80" замінено цифрами "70".

У відповідності з п. 2 Прикінцевих
положень зазначеного Закону України,
підпункт 2 пункту 28 розділу II цього
Закону набрав чинності з 1 травня 2014
року.

Закон України від 27.03.2014 р. № 1166-VII "Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні" є чинним та не
визнаний неконституційним.

З огляду на зазначене, з 17.07.2014р. (дати
звернення з відповідною заявою про
перерахунок) позивач має право на
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці, згідно
довідки Апеляційного суду Полтавської
області від 23.12.2013 р. № 06-29/379 в розмірі
70% грошового утримання працюючого
судді на відповідній посаді.

З цих підстав, колегія суддів вважає за
необхідне змінити постанову суду
першої інстанції в частині визначення
відсотку для перерахунку довічного
утримання позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем доказів на спростування
висновків суду не надано.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують загальних висновків суду
першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є:
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 2 ст. 198, п.
1 ч.1 ст. 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві задовольнити
частково.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 01.09.2014р. по справі №
554/11736/14-а змінити виклавши абзац другий
постанови суду в наступній редакції:
Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Октябрському районі в
м. Полтаві здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 70
% заробітної плати судді, зазначеної у
довідці Апеляційного суду Полтавської
області № 06-29/379 від 23 грудня 2013 року
відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій та статус суддів",
починаючи з 17.07.2014 р.

В іншій частині постанову Октябрського
районного суду м. Полтави від 01.09.2014р. по
справі № 554/11736/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.Судді
Курило Л.В. Присяжнюк О.В.