Справа № 806/866/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" листопада 2014 р.
Справа № 806/866/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Російські
залізниці" на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"15" липня 2014 р. у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
"Російські залізниці" до
Житомирського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
про скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
"Російські залізниці" звернулося до
Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Житомирського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
про скасування постанови №950015 від
18.06.2012 про накладення штрафу. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідно до
Закону України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень"
суб'єктом правопорушення в кожному
випадку є перевізник. ВАТ "Російські
залізниці" перевізником на території
України не являються, відтак, не є
неналежним суб'єктом
адміністративного правопорушення.
Зазначає, що Відкрите акціонерне
товариство "Російські залізниці" з 1
квітня 2010 р. не здійснює діяльність з
перевезення пасажирів, оскільки
постановою Уряду Російської Федерації
від 18.05.2001 №384 "Щодо програми
структурної реформи на залізничному
транспорті" та на підставі Договору від
02.12.2009 №2009-01 "Про створення відкритого
акціонерного товариства "Федеральна
пасажирська компанія" створене дочірнє
акціонерне товариство ВАТ "РЖД" -
Відкрите акціонерне товариство
"Федеральна пасажирська компанія", яка
здійснює діяльність у сфері
пасажирських перевезень в далекому
сполученні, яке є самостійною
юридичною особою. Також зазначає, що на
території України транспортування
пасажирських вагонів по залізничних
коліях здійснює Державна
адміністрація залізничного транспорту
України "Укрзалізніця". Тому винесення
відповідачем постанови про накладення
штрафу вважає безпідставним.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

З постановою суду першої інстанції
позивач не погодився, подав апеляційну
скаргу, в якій з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

В судове засідання сторони не прибули,
про день, час та місце судового
розгляду справи були належним чином
повідомлені.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 02.06.2012 о 07:30 в пункті
пропуску через державний кордон
України "Виступовичі - залізнична
станція" Овруцького району
Житомирської області, прикордонним
нарядом відділу прикордонної служби
"Овруч" на виїзді з України в потязі №20
сполученням "Одеса-Санк-Петербург", в
вагоні №6 (провідник вагону ОСОБА_4) під
час перевірки документів на право
перетину державного кордону України
пасажирів виявлено, що у пасажира
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який слідував в
супроводі своєї матері ОСОБА_6,
відсутні документи, які б надавали
право на перетин державного кордону
України для виїзду до Республіки
Білорусь.

Начальником Житомирського
прикордонного загону підполковником
Вавринюком Валерієм Павловичом 18.06.2012
прийнято постанову №950015 про
правопорушення, пов'язане зі
здійсненням перевізником міжнародних
пасажирських перевезень, якою на "ООО
"Российские железные дороги"
(українською мовою - товариство з
обмеженою відповідальністю) накладено
штраф у розмірі 8500,00 грн (а.с.11-13).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
залізничний транспорт" від 04.07.1996
№273/96-ВР, із змінами і доповненнями, та
постанови Кабінету Міністрів України
"Про затвердження Статуту залізниць
України" від 06.04.1998 № 457, із змінами і
доповненнями, - міжнародне залізничне
сполучення - перевезення пасажирів,
вантажів, багажу, вантажобагажу та
пошти між Україною та іноземними
державами.

Згідно Переліку пунктів пропуску
(пунктів контролю) через державний
кордон України, у межах яких
створюються або можуть створюватися
зони митного контролю, затвердженого
спільним наказом Державної митної
служби України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 1 червня 2005 року N 457/438/270,
залізничний пункт контролю через
державний кордон України "Виступовичі"
має категорію міжнародного.

Пунктом 13 частини 1 статті 1 Закону
України "Про прикордонний контроль" від
05.11.2009 р. № 1710-VI, визначено, що
перевізник - будь-яка фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
діяльність із перевезення пасажирів чи
(та) вантажів через державний кордон.

Відповідно до ст.22-1 Закону України "Про
залізничний транспорт", під час
перевезення у міжнародному
залізничному сполученні пасажир
зобов'язаний мати належним чином
оформлені документи, необхідні для
в'їзду до держави прямування, держав за
маршрутом слідування, та пред'явити їх
перевізникові на його вимогу.
Перевізник при перевезенні пасажира у
міжнародному залізничному сполученні,
крім обов'язків, передбачених статтею 22
цього Закону, зобов'язаний до початку
такого перевезення перевірити
наявність у пасажира паспортного
документа, що посвідчує особу
пред'явника, або документа, що його
замінює, та відмовити у перевезенні
пасажиру, який на його вимогу не
пред'явив необхідні документи. Відмова
перевізника від договору міжнародного
залізничного перевезення пасажира,
який на його вимогу не пред'явив
документи, зазначені в частині другій
цієї статті, не тягне за собою обов'язок
перевізника відшкодувати пасажиру
заподіяну у зв'язку з цим шкоду. За
невиконання обов'язку перевірити перед
початком перевезення пасажира у
міжнародному залізничному сполученні
наявність у нього документів,
зазначених у частині другій цієї
статті, що призвело до перевезення чи
спроби перевезення пасажира через
державний кордон України без
необхідних документів, перевізник несе
відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України
"Про відповідальність перевізників під
час здійснення міжнародних
пасажирських перевезень" від 10.01.2002 №
2920-III, із змінами і доповненнями,
підприємства (їх об'єднання), установи,
організації, фізичні особи -
підприємці, які здійснюють міжнародні
пасажирські перевезення (далі -
перевізники), за невиконання обов'язку
перевірити перед початком
міжнародного пасажирського
перевезення наявність у пасажира
документів, необхідних для в'їзду до
держави прямування, транзиту, що
призвело до перевезення чи спроби
перевезення пасажира через державний
кордон України без необхідних
документів, несуть відповідальність у
вигляді штрафу від п'ятисот до однієї
тисячі неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожного такого
пасажира, але не більше двадцяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за одне перевезення. Справи
про правопорушення, передбачені
статтею 1 цього Закону, розглядають
відповідні органи охорони державного
кордону України. Від імені органів
охорони державного кордону України
розглядати справи про правопорушення
та накладати штрафи мають право
начальники органів охорони державного
кордону України та їх заступники.

Проте, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції не
перевірив чи вчинено правопорушення
позивачем у справі, чи був останній
зареєстрований як перевізник на
території України на момент виявлення
вказаного правопорушення.

Відповідно до приписів ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, не може
самостійно надати докази, то вона
повинна зазначити причини, через які ці
докази не можуть бути надані, та
повідомити, де вони знаходяться чи
можуть знаходитися. Суд сприяє в
реалізації цього обов'язку і
витребовує необхідні докази. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Представником відповідача на вимогу
суду апеляційної інстанції не надано
матеріали у справі, на підставі яких
відповідачем винесено Постанову від
18.06.2012 р. №950015, не доведено, що
перевезення пасажирів потягом №20
сполученням "Одеса-Санк-Петербург"
02.06.2012р. здійснювало ВАТ "Російські
залізниці". Постанова відповідача від
18.06.2012 р. №950015 не містить обґрунтованих
письмовими доказами посилань на це.

Одночасно суд звертає увагу на той
факт, що відповідачем суду не надано
доказів щодо складання протоколу про
адмінправопорушення та буд-яких інших
матеріалів, як б підтверджували факт
його вчинення позивачем, посилання на
які наявні в Постанові.

Згідно ст.6 Закону України "Про
відповідальність перевізників під час
здійснення міжнародних пасажирських
перевезень" від 10.01.2002р. №2920-III справа
про правопорушення розглядається в
присутності представника перевізника.
В разі його відсутності справу може
бути розглянуто лише у випадках, коли є
дані про своєчасне сповіщення
представника про місце і час розгляду
справи і якщо від нього не надійшло
клопотання про відкладення розгляду.

Відповідачем вказана норма закону не
дотримана, тому винесену постанову не
можна вважати законною і з цих підстав.

З урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги є обґрунтованими, а
постанова Житомирського прикордонного
загону Державної прикордонної служби
України №950015 від 18.06.2012 є протиправною
і підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, колегія суду
дійшла висновку про скасування
постанови Житомирського окружного
адміністративного суду від 15.07.2014 р. у
даній справі та ухвалення нової
постанови про задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Російські
залізниці" задовольнити. Постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "15" липня 2014
р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Житомирського прикордонного
загону Державної прикордонної служби
України №950015 від 18.06.2012року.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
А.Ю.Бучик

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Відкрите акціонерне
товариство "Російські залізниці"
вул.Нова Басманна,2,м.Москва,Росія

представник позивача Казьмина Е.А. E-mail
ІНФОРМАЦІЯ_2

3- відповідачу Житомирський
прикордонний загін Державної
прикордонної служби України
вул.Баранова,125,м.Житомир,10025

- ,