Справа № 754/15117/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Журавська О. В.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л. М.,

Міщука М. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
позивача - ОСОБА_3 на постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 08 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вичинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року позивач звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі
міста Києва призначити ОСОБА_3 пенсію у
зв'язку із втратою годувальника в
розмірі 50 % пенсії ОСОБА_4, а саме у
розмірах 4-х мінімальних пенсій за
віком, починаючи з 01.09.2014 року.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 08.10.2014 року у
задоволені позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить оскаржувану
постанову скасувати та ухвалити по
справі нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги, у зв?язку
з порушенням судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_3 перебуває на обліку в
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва та
отримує пенсію по втраті годувальника
відповідно до вимог Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

На звернення позивача, управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва
повідомило, що ОСОБА_3 отримує пенсію у
розмірах встановлених чинним
законодавством України, з врахуванням
постанови Кабінету Міністрів України,
а тому підстав для перерахунку пенсій
на даний час не має (а. с. 6).

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 54 зазначеного вище Закону
України порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Дійсно, пунктом 11 Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
(далі - Постанова Кабінету Міністрів
України № 1210), встановлено, що
мінімальний розмір пенсії становить
для непрацездатних членів сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії по інвалідності
померлого годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 був годувальником ОСОБА_3 та
отримував пенсії відповідно до вимог
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проте, з 16.08.2014 року застосовуються
норми Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік», яким
передбачено, що положення статей 20, 21, 22,
23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, з 16.08.2014 року пенсії
передбачені ст. ст. 50, 54 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачуються у розмірі,
встановленому зазначеним законом з
урахуванням Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» та
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1210.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу було призначено та здійснено
пенсійні виплати як непрацездатній
особі померлого годувальник, яка була
на його утриманні, відповідно до вимог
законодавства України.

Проаналізувавши норми законодавства
та фактичні обставини справи, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції, що відсутні підстави
для задоволення позовних вимог про
визнання дій протиправними та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі
міста Києва призначити ОСОБА_3 пенсію у
зв'язку із втратою годувальника в
розмірі 50 % пенсії ОСОБА_4, а саме у
розмірах 4-х мінімальних пенсій за
віком, починаючи з 01.09.2014 року.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 08 жовтня 2014 року - залишити
без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 08 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Л.В.Бєлова

Судді:
Л. М. Гром,

М. С. Міщук

.

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.