Справа № 233/5875/14-а
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 233/5875/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцька О.
В.

при секретарі
Теліціній О.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Чупріна
І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
м.Костянтинівка та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов*язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівка та Костянтинівському
районі Донецької області, в якому, з
урахуванням поданих уточнень
зазначила, що в період часу з 20 серпня
1993 року по 01 червня 1995 року вона
працювала технічним службовцем; в
період часу з 01 вересня 1996 року по 04
липня 1998 року навчалась на денній формі
навчання в Костянтинівському
медичному училищі; в період часу з 01
серпня 1998 року по 25 липня 1999 року
працювала палатною медсестрою
хірургічного відділення № 2
Костянтинівської центральної районної
лікарні; з 26 липня 1999 року переведена на
постійне місце роботи медсестрою
палати інтенсивної терапії
хірургічного відділення № 2; з 20
березня 2006 року посада була
перейменована - сестра медична
стаціонару (палати інтенсивної
терапії) відділення гнійної хірургії №
2; з 01 травня 2011 року хірургічне
відділення № 1 та хірургічне
відділення № 2 були об*єднані у
хірургічне відділення; 05 травня 2011 року
Центральна районна лікарня змінила
назву на Комунальна установа
Центральна районна лікарня; 08 вересня
2014 року вона була звільнена із займаної
посади у зв*язку з виходом на пенсію за
вислугу років. 09 вересня 2014 року
звернулась до відповідача по справі із
заявою про призначення пенсії за
вислугу років як працівнику закладу
охорони здоров*я. Рішенням від 02 жовтня
2014 року УПФУ в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області відмовило їй в призначенні
пенсії за вислугу років на підставі п.
«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв*язку з відсутністю
необхідного спеціального стажу.
Позивач вважає відмову відповідача в
призначенні їй пенсії за вислугу років
незаконною, оскільки її спеціальний
стаж становить 31 рік 2 місяці 21 день і
просить визнати неправомірною відмову
УПФУ в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області призначити їй пенсію
відповідно до п «е» ст.55 та ст.60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
скасувати рішення відповідача від 02
жовтня 2014 року № 11827/04, зобов*язати УПФУ
в м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області призначити їй
пенсію відповідно до п. «е» ст.55 та ст.60
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 09 веерсня 2014 року,
судові витрати покласти на
відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_2 підтримали
заявлений позов, посилаючись на
викладені в ньому обставини.

Представник відповідача Чупріна І.Б.
заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові докази по
справі, суд встановив наступні факти та
відповідні їм праоввідносини.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 в період часу з 20 серпня
1993 року по 01 червня 1995 року працювала
технічним службовцем; в період часу з 01
вересня 1996 року по 04 липня 1998 року
навчалась на денній формі навчання в
Костянтинівському медичному училищі; в
період часу з 01 серпня 1998 року по 25
липня 1999 року працювала палатною
медсестрою хірургічного відділення № 2
Костянтинівської центральної районної
лікарні; з 26 липня 1999 року переведена на
постійне місце роботи медсестрою
палати інтенсивної терапії
хірургічного відділення № 2; з 20
березня 2006 року посада була
перейменована - сестра медична
стаціонару (палати інтенсивної
терапії) відділення гнійної хірургії №
2; з 01 травня 2011 року хірургічне
відділення № 1 та хірургічне
відділення № 2 були об*єднані у
хірургічне відділення; 05 травня 2011 року
Центральна районна лікарня змінила
назву на Комунальна установа
Центральна районна лікарня; 08 вересня
2014 року позивач була звільнена із
займаної посади у зв*язку з виходом на
пенсію за вислугу років, що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с.7-8).

З пояснень сторін в судовому
засіданні встановлено, що 09 вересня 2014
року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області із заявою про
призначення їй пенсії за вислугу років
на підставі п.«е» ст.55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Рішенням УПФУ в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області від 02 жовтня 2014 року ОСОБА_1
відмовлено в призначенні пенсії за
вислугу років на підставі п.«е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв*язку з відсутністю
необхідного спеціального стажу за
вислугу років, при цьому встановлено,
що стаж за вислугу років складає 24 роки
09 місців 07 днів, страховий стаж - 22 роки
11 місяців 22 дні (а.с.6).

Рішенням УПФУ в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області від 12 листопада 2014 року
вищевказане рішення від 02 жовтня 2014
року про відмову в призначенні пенсії
змінено - ОСОБА_1 розпорядженням від 12
листопада 2014 року призначено пенсію за
вислугу років (а.с.30).

З протоколу № 3557 від 12 листопада 2014
року вбачається, що з 09 вересня 2014 року
ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу
років як працівнику закладу охорони
здоров*я (а.с.32).

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років,
зокрема, мають працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
робота в лепрозорних і протичумних
закладах охорони здоров'я, у закладах
(відділеннях) з лікування осіб,
заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, в інших

інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патолого-анатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 4 листопада 1993 р. N 909
затверджено

Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров"я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років. В
зазначеному переліку передбачено
право на пенсію за вислугу років
лікарів та середнього медичного
персоналу (незалежно від найменування
посад) лікарняних закладів,
лікувально-профілактичних закладів
особливого типу, лікувально-трудових
профілакторіїв,
амбулаторно-поліклінічних закладів,
закладів швидкої та невідкладної
медичної допомоги, закладів
переливання крові, закладів охорони
материнства і дитинства,
санаторно-курортних закладів,
санітарно-епідеміологічних закладів,
діагностичних центрів.

Судом встановлено, що рішення
відповідача від 02 жовтня 2014 року про
відмову УПФУ в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі призначити
позивачці пенсію за вислугу років
фактично змінено і з 09 вересня 2014 року,
з моменту звернення, ОСОБА_1 призначено
пенсію за вислугу років як працівнику
закладу охорони здоров*я.

З досліджених судом доказів по
справі суд дійшов висновку про те, що
номер оскаржуваного позивачкою
рішення відповідача - 1/3557, а № 11827/04 - це
номер його реєстрації у вихідній
кореспонденції.

Отже, на момент розгляду справи
судом, порушене право ОСОБА_1 поновлено
відповідачем по справі, тому підстави
для задоволення позову відсутні.

Оскільки УПФУ в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області фактично задоволило вимоги
ОСОБА_1 після подання нею
адміністративного позову, витрати
позивачки, пов*язані із сплатою
судового збору (а.с.1) слід стягнути на
її користь з Державного бюджету
України.

На підставі п.«е» ст.55, ст.60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 4 листопада 1993 р. N 909, керуючись ст. 6,
71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Костянтинівка та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов*язання
вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 витрати,
пов*язані із сплатою судового збору у
розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08
копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку Донецького
Апеляційного адміністративного суду
через Костянтинівський міськрайонний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені в судовому
засіданні 20 листопада 2014 року, повний
текст виготовлений 25 листопада 2014 року.

Суддя