Справа № 159/3447/14-а, 2а-159/156/14
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
№ 876/6427/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 11 червня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця, -

встановив:

30.05.2014 ОСОБА_1 звернулася в суд із
адміністративним позовом до УПФУ в
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області в якому просила
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії, як
державному службовцю, з дня
призначення - 09.10.2006 у розмірі 82 %
посадового окладу з урахуванням усіх
видів оплати праці на які були
нараховані та сплачені страхові внески
(єдиний внесок), включаючи суми
матеріальних допомог, індексації
заробітної плати та інших фактично
отриманих сум, як складових заробітної
плати, з яких проводиться нарахування
пенсії згідно норм чинного
законодавства, залишивши визначальний
базовий місяць для проведення
індексації - квітень 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що з 09.10.2006
відповідачем їй призначено пенсію
державного службовця згідно Закону
України «Про державну службу» у
розмірі 82 % від посадового окладу з
урахуванням надбавок, передбачених цим
Законом. При цьому, у подальшому
позивач продовжувала працювати на
державній службі, а пенсія декілька раз
перераховувалась, зокрема, на підставі
заяви від 09.04.2012, у зв'язку з звільненням
з державної служби, до якої долучено
довідку від 05.04.2012 № 4/45-835 про складові
заробітної плати (посадовий оклад,
надбавка за спеціальне звання та
вислугу років) та довідки від 05.04.2012 №
4/45-838 про складові заробітної плати
(надбавки за особливі умови служби в
митних органах, за високі досягнення у
праці або за виконання особливо
важливої роботи, премій та премій до
державних, професійних свят та
ювілейних дат) за 60 місяців підряд за
період з 01.01.2006 по 31.12.2010. Однак, у
заробіток не враховано суми
матеріальних допомог на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, а також індексацію заробітної
плати, у зв'язку з чим 12.05.2014 вона
звернулася з заявою про проведення
перерахунку до якої долучено довідки
від 08.05.2014 № 5/44-811 та № 5/44-810. Проте,
відповідач листом від 29.05.2014 № 4134/02-10-22 у
перерахунку пенсії відмовив,
посилаючись на те, що вказані вище
виплати не входять до складу
заробітної плати державного службовця.
Позивач вважає таку відмову
протиправною, оскільки відповідно до
ст. 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються усі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. Так як на вказані
матеріальні допомоги та індексацію
нараховувався та сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, такі мали бути враховані
відповідачем у заробіток під час
обчислення пенсії.

Крім того, позивач вказує на те, що у 2012
році, відповідачем проведено
перерахунок пенсії у розмірі 80 % від
посадового окладу з урахуванням
надбавок, передбачених цим Законом,
хоча пенсія була призначена у розмірі
82% у відсотковому співвідношенні до
стажу державної служб - 12 років 8
місяців 21 день. Позивач вважає, що під
час перерахунку пенсії, має
застосовуватись положення Закону, які
діяли під час призначення пенсії.

Також, позивач вказує на те, що розмір
пенсії підлягає індексації згідно
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення
затвердженого постановою КМ України
від 17.07.2003 № 1078, базовим місяцем для
індексації є місяць перерахунку пенсії
- квітень 2012 року.

Ухвалою судді Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 30.05.2014 адміністративний
позов у частині позовних вимог за
період з 09.10.2006 по 29.11.2013 включно -
залишено без розгляду, у зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до адміністративного суду.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 11.06.2014 позов задоволено.
Зобов'язано УПФУ в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області здійснити з 30.11.2013 перерахунок
пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю,
врахувавши при цьому усі види оплати
праці, на які нараховані та сплачені
страхові внески, включаючи суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати та інші фактично
отримані суми, як складові заробітної
плати, з яких проводиться нарахування
(перерахунок) пенсії.

Із цією постановою не погодився
відповідач та оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що така
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а тому просить її
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
апелянт посилається на те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, а також індексація не є
складовими заробітної плати
державного службовця у розмінні ч. 2 ст.
33 Закону України «Про державну службу»,
а тому відсутні підстави для їх
врахування до складу заробітної плати
при обчисленні пенсії. Також апелянт
вказує на відсутність підстав для
проведення перерахунку пенсії
передбачених ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу», оскільки у позивача
не відбулось збільшення розміру
заробітної плати працюючого
державного службовця. Крім того,
апелянт вказує на те, пунктом 1
постанови КМ України від 31.05.2000 (зі
змінами внесеними постановою КМ
України від 25.03.2014 № 112) не передбачено
врахування середньомісячної суми
виплат за останні 24 місяці роботи
підряд, а визначено, що такі
враховуються за вибором пенсіонера за
будь-яких 60 календарних місяців.

Враховуючи відсутність клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участі та те,
що цю справу може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів, у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в УПФУ в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області та з 09.01.2006 отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

12.05.2014 позивач звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням
складових заробітної плати
матеріальної допомоги на оздоровлення,
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати, з
яких нараховувались страхові внески.

Однак, листом Управління ПФУ в м. Ковелі
та Ковельському від 29.05.2014 № 4134/02-10-22, у
проведенні такого перерахунку
відмовило, з посиланням на те, що ці
виплати не входять до складу
заробітної плати державного службовця.
При цьому, відповідач зазначив, що
позивачу з квітня 2012 року, згідно її
заяви від 09 квітня 2012 року, було
перераховано пенсію із заробітної
плати із застосуванням норм ст. 37
Закону України «Про державну службу», у
розмірі 80 відсотків суми посадового
окладу з урахуванням з врахуванням
надбавок, передбачених Законом «Про
державну службу».

Згідно довідки Ягодинської митниці №
5/44-811 від 08 травня 2014 року про складові
заробітної плати (за 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
до складових заробітної плати позивача
з яких справлялись страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування входили інші виплати в
сумі 45966,64 грн за період 01.01.2006 по 31.12.2010,
що складались з: матеріальної допомоги
на оздоровлення - 22286 грн, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань - 18341 грн,
індексації - 5339,64.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити,
оскільки стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування. Тому, суд першої інстанції
дійшов висновку, що матеріальні
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
а також індексація є складовою
заробітної плати та які враховуються
при обчисленні пенсії.

Однак, суд апеляційної інстанції з
рішенням суду першої інстанції не
погоджується, оскільки воно прийняте
без належного з'ясування обставин
справи, щодо дати з якої підлягають
задоволенню позовні вимог, а також
залишено не вирішеними вимоги позивача
про зобов'язання провести перерахунок
пенсії в розмірі 82% та залишити базовий
місяць для проведення індексації -
квітень 2012 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції
зазначає, що оскільки судом першої
інстанції залишено невирішеними
частину позовних вимог, судом
апеляційної інстанції, виходячи з
положень ч. 1 ст. 195 КАС України, рішення
суду першої інстанції переглядається у
повному обсязі з урахуванням усіх
позовних вимог.

Так, за змістом статті 37 Закону України
«Про державну службу» від 16 грудня 1993
року № 3723-XII (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин; далі -
Закон № 3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 року № 108/95 ВР (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Індексація грошових доходів
встановлена Законом України «Про
індексацію грошових доходів громадян»
від 03.07.1991 року. Згідно ст. 2 Закону
України «Про оплату праці» та Наказу
Державного комітету-статистики
України № 5 «Про затвердження
інструкції зі статистики заробітної
плати» від 13 січня 2004 року структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у тому
числі компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, правильним є висновок суду
першої інстанції про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація загробної плати, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру його пенсії,
оскільки перевага має надаватись не
положенням законів України «Про
державну службу» та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є загальними,
а спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постановах від
20.02.2012 року № 21-430а11 та від 28 травня 2013
року у справі № 21-97а13.

Однак, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про необхідність
зобов'язання відповідача провести
перерахунок пенсії з урахуванням сум
матеріальних допомог та індексації,
саме з 30.11.2013.

Так, пунктом 1 постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865 (у редакції чинній
до 24.04.2014) встановлено, що розмір виплат
(крім посадових окладів, надбавок за
ранг або кваліфікаційні класи, класний
чин або спеціальні звання, вислугу
років), що включаються в заробіток для
обчислення пенсії відповідно до Закону
України «Про державну службу»,
визначається за вибором того, хто
звернувся за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії, підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців такої роботи
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно п. 5 цього Порядку визначено, що
форма довідки про заробітну плату, що
подається для призначення
(перерахунку) пенсії державним
службовцям, затверджується правлінням
Пенсійного фонду України за
погодженням з Міністерством
соціальної політики.

Отже, з аналізу наведених вище положень
можна дійти висновку, що призначення
(перерахунок) пенсії здійснюється
Пенсійним органом на підставі поданої
особою, яка звернулась за призначенням
пенсії, довідки про заробітну плату.

Як вбачається із матеріалів справи,
09.04.2012 позивач звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії державного службовця у зв'язку
зі звільненням та з іншого заробітку.
До заяви додано довідку від 05.04.2012 №
4/45-835 про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за
спеціальне звання та вислугу років) та
довідку від 05.04.2012 № 4/45-838 про складові
заробітної плати (надбавки за особливі
умови служби в митних органах, за
високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи,
премій та премій до державних,
професійних свят та ювілейних дат) за 60
місяців підряд за період з 01.01.2006 по
31.12.2010 (а.с. 10-11).

Однак, вказані довідки не містили
відомостей про нараховані та виплачені
суми матеріальні допомоги на
оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, а тому
такі не могли бути враховані Пенсійним
органом у квітні 2012 року під час
проведення перерахунку пенсії.

Така довідка позивачем подана 12.05.2014
під час звернення за перерахунком
пенсії, а саме довідка від 08.05.2014 № 5/44-811
(а.с. 12, 15). З цієї довідки вбачається, що
за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня
2010 року ОСОБА_1 були нараховані та
виплачені інші виплати в сумі 45966,64 грн,
у т.ч.: матеріальна допомога на
оздоровлення - 22286 грн, матеріальна
допомога для вирішення соціально
побутових питань - 18341 грн, індексація
заробітної плати - 5339,64 грн.

Оскільки надана позивачем у квітні 2012
року довідка про складові заробітної
плати не містила інформації щодо
виплат матеріальних допомог та сум
індексації заробітної плати, позов
підлягає до задоволення з моменту
звернення особи до відповідача із
заявою про проведення перерахунку
пенсії та надання відповідної довідки,
а саме з 12.05.2014.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі
посилається на те, що 24.04.2014 набрала
чинності постанова КМ України від
25.03.2014 № 112, якою внесено зміни до п. 2
постанови КМ України від 31.05.2000 № 865 та
визначено, що розмір інших виплат
визначається за будь-які 60 календарних
місяців роботи, а не за 24 календарні
місяці перед зверненням за
призначенням пенсії.

Однак, такі посилання є безпідставними,
оскільки у 2012 році позивачу проведено
перерахунок пенсії саме з довідки 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією. Подана
позивачем довідка від 08.05.2014 № 5/44-811,
інші виплати теж містить за 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією.

Щодо посилання апелянта на відсутність
підстав для проведення перерахунку
пенсії передбачених ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу», то суд
апеляційної інстанції зазначає, що
такий перерахунок викликаний не
збільшенням розміру заробітної плати
державного службовця, а неврахуванням
сум матеріальних допомог та
індексації, які вже були виплачені на
час звернення за пенсією.

Вирішуючи вимогу позивача щодо
неправомірного зменшення розміру
пенсії з 82% до 80% суми посадового окладу
з урахуванням надбавок, суд
апеляційного інстанції виходить з
наступного.

Як вбачається із наявної у матеріалах
справи копії листа відповідача від
12.05.2014 № 130/Ф-01, позивачу пенсія
призначена 09.10.2006 у розмірі 82% суми
посадового окладу з урахуванням
надбавок, передбачених Законом, зі
стажу державної служби 12 років 8
місяців 21 день.

Відповідно до частини другої та п'ятої
ст. 37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції, чинній на час
призначення пенсії ОСОБА_1В.) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
більше 90 відсотків заробітної плати.

Нормою, яка визначає механізм
проведення перерахунку пенсії
державним службовцям є стаття 37-1
Закону України «Про державну службу».
За правилами частини першої цієї
статті у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії (частина друга
статті 37-1 Закону України «Про державну
службу»).

При цьому, внесені Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-VI від 08 липня 2011 року
зміни до статті 37 Закону України «Про
державну службу» щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії державним
службовцям у разі реалізації ними
права на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення.

Згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що при
перерахунку пенсії державним
службовцям має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії
таким особам.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає обґрунтованою вимогу позивача
про зобов'язання відповідача провести
перерахунок пенсії у розмірі 82 % від
посадового окладу з урахуванням
передбачених законом надбавок.

Разом з цим, визначаючи дату, з якої
слід задовольнити цю позовну вимогу,
суд апеляційної інстанції виходить з
того, вказане порушення прав позивача
відбулося під час перерахунку пенсії у
квітні 2012 року та триває по теперішній
час, а тому враховуючи те, що ухвалою
судді першої інстанції від 30.05.2014,
позовні вимоги за період з 09.10.2006 по
29.11.2013 - залишені без розгляду, така
вимога підлягає до задоволення з 30.11.2013.

При цьому, суд апеляційної інстанції
частково задовольняючи позовні вимоги
позивача, вважає за необхідне, у
відповідності до ст. 11 КАС України,
вийти за межі позовних вимог, змінивши
формулювання прохальної частини
позову та прийняти постанову, яка б
гарантувала відновлення та захист прав
позивача.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача залишити визначальний
базовий місяць для проведення
індексації - квітень 2012 року, то суд
апеляційної інстанції зазначає, що
згідно листа відповідача від 12.05.2014 №
130/Ф-01, пенсія позивача проіндексована
відповідно до Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення». Розмір індексації
становить 24,67 грн, визначальний базовий
місяць для індексації - квітень 2012 року,
тобто місяць у якому проведено
останній перерахунок пенсії.

Як вбачається із мотивувальної частини
позовної заяви (а.с. 3), фактично
підставою для заявлення цієї вимоги є
побоювання позивача, що після
проведення перерахунку пенсії на
підставі судового рішення,
відповідачем буде змінено базовий
місяць для індексації. Однак, такі
посилання позивача не можуть бути
підставою для задоволення позову в цій
частині, оскільки відповідно до ст. 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист вже порушених прав фізичних
осіб у сфері публічно-правових
відносин, а не тих, які можуть бути
порушені у майбутньому.

Враховуючи те, постанова суду першої
інстанції прийнята з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, вирішено не усі
позовні вимог та з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС
України, вважає за необхідне вийти за
межі доводів апеляційної скарги,
оскаржену постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 11, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області - задовольнити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 11 червня 2014
року у справі № 159/3447/14-а (2а/159/156/14) -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області з 30.11.2013 по 11.05.2014 провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
як державному службовцю, відповідно до
Закону України «Про державну службу» у
розмірі 82% від суми її заробітної плати
згідно довідок від 05.04.2012 виданих
Ягодинською митницею ДМС України №
4/45-835 та № 4/45-838.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області з 12.05.2014 провести перерахунок
та виплату пенсії ОСОБА_1, як державному
службовцю, відповідно до Закону
України «Про державну службу» у
розмірі 82% від суми її заробітної плати,
з урахуванням фактично отриманих сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, з яких справляється
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
зазначених у довідці Ягодинської
митниці Міндоходів від 08.05.2014 № 5/44-811.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів,
після набрання нею законної сили, може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін