Справа № 2а/0570/23035/11
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/34403/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Бутенка В.І.,

Олексієнка
М.М.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовом ОСОБА_4 до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Донецьку Державної податкової
служби України про визнання дій
протиправними, скасування наказу,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Донецьку Державної податкової
служби України на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23 квітня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив
зазначений позов, в якому, з
урахуванням уточнень, просив суд
визнати протиправними дії
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті Донецьку
Державної податкової служби України
(далі - Спеціалізована державна
податкова інспекція); визнати
протиправним та скасувати наказ
Спеціалізованої державної податкової
інспекції від 10 жовтня 2011 року
№ 194-о про припинення перебування його
на державній службі з підстав
порушення Присяги державного
службовця (далі - Присяга); поновити
його на посаді головного державного
податкового інспектора сектору
представництва інтересів у судах та
організації позовної роботи
юридичного відділу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з 11
листопада 2011 року та стягнути з
Спеціалізованої державної податкової
інспекції на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 9 лютого 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23
квітня 2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано та прийнято нову,
якою позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
наказ Спеціалізованої державної
податкової інспекції від 10 листопада
2011 року № 194-о про припинення
перебування на державній службі ОСОБА_4
на підставі пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу»; поновлено його на посаді
головного державного податкового
інспектора сектору представництва
інтересів у судах та організації
позовної роботи юридичного відділу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції та стягнуто з
Спеціалізованої державної податкової
інспекції на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 12567, 86 гривень. В частині
поновлення на посаді та стягнення
заробітної плати в межах суми
стягнення за один місяць постанову
допущено до негайного виконання.

В обґрунтування касаційної скарги
Спеціалізована державна податкова
інспекція посилається на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим ставить питання про
скасування ухваленої ним постанови та
залишення в силі постанови суду першої
інстанції.

В своєму запереченні на касаційну
скаргу ОСОБА_4 зазначає, що суд
апеляційної інстанції ухвалив законне
та обґрунтоване рішення, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Наказ про припинення перебування
ОСОБА_4 на державній службі мотивовано
тим, що він порушив вимоги Порядку
взаємодії структурних підрозділів
органів державної податкової служби
під час підготовки та супроводження
справ у судах і ведення
претензійно-позовної роботи,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22 лютого 2008 року № 106 (із змінами
та доповненнями); наказу Державної
податкової адміністрації у Донецькій
області від 6 грудня 2006 року № 487 в
частині порядку супроводження справ у
судах; регламенту Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Донецьку, затвердженого
наказом інспекції від 25 листопада 2008
року № 378 в частині дотримання
трудової дисципліни та Типової
інструкції по діловодству в органах
державної податкової служби України,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від 1
липня 1998 року № 315 (із змінами та
доповненнями) в частині формування
судових справ, що свідчить про
несумлінне виконання ним своїх
службових обов'язків. Тож, оскільки за
висновком відповідача позивачем
порушено Присягу при виконанні своїх
службових обов'язків, то, відповідно до
вимог пункту 6 частини першої статті 30
Закону України від 16 грудня 1993 року №
3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон
№ 3723-XII), його перебування на державній
службі припинено.

Відповідно до статті 2 Кодексу
професійної етики працівника
державної податкової служби України,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України 7
лютого 2006 року № 59, працівник, якого
призначили вперше на посаду державного
службовця, згідно зі статтею 17 Закону
України «Про державну службу» складає
Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону № 3723-XII передбачено, що державна
служба припиняється у разі відмови
державного службовця від прийняття або
порушення Присяги, передбаченої у
статті 17 цього Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону № 3723-XII:
«Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, порушення яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим, як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до статті 14 Закону № 3723-XII,
за невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення. До службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Отже, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
може бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушення.

У пункті 6 частини першої статті 30
Закону № 3723-XII визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби, що є найсуворішою санкцією
відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою.

Тож, припинення державної служби з цієї
підстави є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності і може мати місце
лише тоді, коли державний службовець
скоїв проступок проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків. Державний службовець,
який вчинив дисциплінарний проступок,
не може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тож, оскільки відповідачем не доведено
наявності у діях позивача порушення
Присяги при виконанні ним своїх
службових обов'язків, яке б за ступенем
своєї тяжкості надавало достатні
підстави для припинення державної
служби позивача з цієї підстави, то суд
апеляційної інстанції обґрунтованого
визнав протиправним винесений ним
наказ та скасував його.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції
залишити без змін, оскільки воно
прийняте з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана правильно, а доводи касаційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Донецьку Державної податкової
служби України відхилити, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко