Справа № 823/3383/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
справа № 823/3383/14

10 год. 20 хв.
м.
Черкаси

Черкаський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Демченко Н.Ю.,

представника позивача - не прибув,

відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Христинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2014 у Черкаський окружний
адміністративний суд з
адміністративним позовом звернулась
Христинівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області (далі-позивач), в якому просила
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі-відповідач) податковий
борг з єдиного податку з фізичних осіб
за період з 20.06.2013 до 20.03.2014 в сумі
2336,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач у добровільному порядку не
сплатив вищевказані узгоджені
зобов'язання.

Позивач надав до суду клопотання про
розгляд справи без участі представника
за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не прибув в судове
засідання, явку свого представника не
забезпечив з невідомих причин,
заперечень на позов не надав.

Згідно з ч.1 ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) не здійснювалось
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, у зв'язку з неявкою у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Суд встановив, що відповідач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 10.04.2013
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), є
платником єдиного податку з 01.05.2013, про
що свідчить корінець свідоцтва єдиного
податку серії НОМЕР_2 (а.с.16), та здійснює
діяльність на всій території України.
Як вбачається із заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування від 16.04.2013 (а.с.11)
відповідач обрав 2 групу єдиного
податку за ставкою 20% від розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.291.2 ст.291 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі -
ПК України) спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Згідно з п.291.3 ст.291 ПК України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року, та у
відсотках до доходу (відсоткові ставки)
відповідно до п.293.1. ст.293 ПК України.

П.293.7 ст.293 ПК України визначено, що у
разі здійснення платниками єдиного
податку першої і другої груп
господарської діяльності на
територіях більш як однієї сільської,
селищної або міської ради
застосовується максимальний розмір
ставки єдиного податку, встановлений
цією статтею для відповідної групи
таких платників єдиного податку.

Відповідно до абз.2 ст.8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» від 06.12.2012 №5515-VI мінімальна
заробітна плата станом на 1 січня 2013
року становила 1147,00грн. Мінімальна
заробітна плата станом на 01.01.2014
становила 1218,00грн. згідно з ч.1 ст.8
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014 №719-VIІ.

Отже ставкою єдиного податку для
позивача у 2013 році було 229,40грн., а у 2014
році - 243,60грн. щомісячно (20% розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої на початок кожного року).

З даних облікової картки відповідача з
єдиного податку суд встановив, що він
не сплачував цей податок за період
червень 2013 року - березень 2014 року. У
зв'язку з чим, у відповідача виникла
недоїмка за вказаний період у сумі
2336,00грн.

П.295.1 ст.295 ПК України встановлений
обов'язок платника єдиного податку
першої і другої груп сплачувати його
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК України
нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку. Сплата єдиного
податку здійснюється за місцем
податкової адреси згідно з п.295.4 ст.295 ПК
України.

П.300.1 ст.300 ПК України встановлено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку.

Отже, суд дійшов висновку, що грошове
зобов'язання відповідача з єдиного
податку з фізичних осіб за червень 2013
року - березень 2014 року в сумі 2336,00грн.
станом на час судового розгляду справи
є узгодженим.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Суд встановив, що у зв'язку з несплатою
узгодженого зобов'язання позивач
прийняв податкову вимогу форми «Ф» від
07.07.2014 №119-25 на суму єдиного податку з
фізичних осіб 1605грн. 20коп., яка отримана
відповідачем 22.07.2014, що підтверджується
даними копії рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.9).

В установленому законом порядку
відповідач вимогу не оскаржив і до часу
судового розгляду справи узгоджене
зобов'язання з єдиного податку не
сплачував, що підтверджується даними
зворотного боку облікової картки
відповідача з відповідного податку.

Підп.14.1.175. п.14.1. ст.14 ПК України
передбачено, що сума узгодженого
грошового зобов'язання не сплаченого
платником податків у встановлений цим
Кодексом строк вважається податковим
боргом.

Тому, сума узгодженого та не сплаченого
грошового зобов'язання відповідача з
єдиного податку з фізичних осіб за
червень 2013 року - березень 2014 року в
сумі 2336,00грн. є податковим боргом.

Згідно з п.95.2. ст.95 ПК України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Суд встановив, що з часу прийняття
податкової вимоги до часу судового
розгляду справи заборгованість
відповідача з єдиного податку не
переривалась, а недоїмка
збільшувалась. Тому, погашенню
підлягає вся сума податкового боргу
відповідача.

Суд звернув увагу, що згідно із заявою
від 06.03.2014 відповідач відмовився від
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.04.2014. Однак, з аналізу
вищевказаних норм ПК України вказана
обставина не є підставою для
невиконання обов'язку зі сплати
вищевказаних платежів.

Органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень, що передбачено пунктом 41.5
ст.41 ПК України. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами (підп. 87.1 та 87.2
статті 87 ПК України).

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган
стягнення може звернутися до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. При цьому, за рішенням суду він
стягується державною виконавчою
службою відповідно до закону про
виконавче провадження.

Суд звернув увагу, що єдиний податок
згідно з підп.10.1.2. п.10.1. ст.10 ПК України
належить до місцевих податків та
зараховується до бюджетів місцевого
самоврядування, що передбачено п.2 ч.1
ст.71 Бюджетного кодексу України від
08.07.2010 №2456-VI.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги щодо стягнення податкового
боргу відповідача з єдиного податку за
червень 2013 року - березень 2014 року в
сумі 2336,00грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159 - 163, 254 - 256 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
Христинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) до місцевого бюджету
податковий борг з єдиного податку з
фізичних осіб за червень 2013 року -
березень 2014 року в сумі 2336,00грн. (дві
тисячі триста тридцять шість гривень 00
коп.)

2. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з моменту
проголошення постанови.

3. Копію постанови направити
сторонам.

Суддя
А.М. Бабич