Справа № 804/3526/14
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 804/3526/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого
судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів:
Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового
засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дніпродзержинської об’єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області Українина
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.04.2014р. у справі №804/3526/14за
позовом:Публічного акціонерного
товариства «Енергогідромеханізація»
до: про:Дніпродзержинської
об’єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області України визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

07.03.2014р. Публічне акціонерне товариство
«Енегогідромеханізація» (далі – ТОВ
«Енергогідромеханізація») звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дніпродзержинської об’єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області України
(далі – Дніпродзержинська ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень /а.с.
2-7/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11.03.2014р. за
вищезазначеним адміністративним
позовом відкрито провадження в
адміністративній справі №804/3526/14 та
справу призначено до судового розгляду
/ а.с. 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві
на те, що в результаті проведеної
відповідачем документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Енергогідромеханізація» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
компанією ТОВ «Ферросплав» (Російська
Федерація) щодо здійснення експортних
операцій в жовтні 2013р. та придбання
експортованого товару і відображення
вказаних операцій в бухгалтерському та
податковому обліку підприємства
податковим органом було зроблено
висновок про порушення підприємством
вимог чинного податкового
законодавства щодо формування витрат
підприємства та податкового кредиту по
господарським операціям щодо
здійснення експорту товару в жовтні
2013р. з ТОВ «Ферросплав» (Російська
Федерація), яке мало місце внаслідок
реалізації позивачем товару на експорт
за ціною, нижчою за витрати, які
понесені позивачем на придбання та
транспортування цього товару, що
свідчить на думку податкового органу
про те, що ці операції виходять за межі
господарської діяльності, що призвело
до завищення податкового кредиту з
податку на додану вартість (далі – ПДВ)
на загальну суму 253557 грн., заниження
податкових зобов’язань з ПДВ на
загальну суму 225418 грн., та за
результатами перевірки податковим
органом (відповідачем) 26.02.2014р. було
прийнято податкові
повідомлення-рішення: - №, яким
зменшено розмір від’ємного значення
суми ПДВ по податковій декларації за
грудень 2013р. на суму 28139 грн.; №,
яким збільшено суму грошового
зобов’язання з ПДВ на загальну суму
338125 грн., позивач вважає висновки
податкового органу у акті перевірки та
прийняті за результатами перевірки
рішення безпідставними та
необґрунтованими з огляду на те, що
податковий орган безпідставно робить
висновок про порушення позивачем норм
чинного податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «Ферросплав»
(Російська Федерація), оскільки
господарські зобов’язання позивача з
цим контрагентом виконані у повному
обсязі, отриманий товар позивачем
використано у власній господарській
діяльності, у позивача наявні усі
первинні документи, які підтверджують
факт виконання позивачем та його
контрагентом- ТОВ «Ферросплав»
(Російська Федерація), своїх
зобов’язань за договором на підставі
яких позивачем у відповідних звітних
періодах формувались валові витрати та
податковий кредит, при цьому необхідно
враховувати, що прибутковий чи
збитковий характер господарських
операцій для цілей оподаткування ПДВ
має розглядатись виключно виходячи з
вимог Податкового кодексу України,
якими встановлено порядок розрахунку
прибутку для цілей оподаткування, а не
з теоретичних міркувань податкового
органу стосовно розрахунку
економічного ефекту господарської
діяльності, тому просив суд визнати
недійсними та скасувати податкові
повідомлення-рішення
Дніпродзержинської ОДПІ №,
№ від 26.02.2014р.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.04.2014р. у справі №804/3526/14 позов
задоволено, скасовано податкові
повідомлення-рішення
Дніпродзержинської ОДПІ №,
№ від 26.02.2014р.. (суддя Рябчук О.С.) /
а.с. 145-148/.

Відповідач, не погодившись з
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.04.2014р. у даній справі, подав
апеляційну скаргу / а.с. 155-156/, у якій
посилаючись на те, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи не було з’ясовано усі обставини
справи, які мають значення для її
вирішення та зроблено висновки, які
суперечать фактичним обставинам
справи, що призвело до постановлення
ним рішення у справі з порушенням норм
чинного матеріального та
процесуального права, просив суд
скасувати постанову суду першої
інстанції від 07.04.2014р. та постановити у
справі нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні заявлених ним
позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на
апеляційну скаргу / а.с. 164-168/,
заперечував проти доводів апеляційної
скарги та посилаючись на те, що судом
першої інстанції під час розгляду
даної справи було з’ясовано усі
обставини справи, які мають значення
для її вирішення та постановлено
рішення без порушень норм чинного
законодавства, просив апеляційну
скаргу відповідача залишити без
задоволення, постанову суду першої
інстанції від 07.04.2014р. у даній справі
залишити без змін.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечували проти доводів
апеляційної скарги, підтримав доводи
викладені у письмових запереченнях
позивача на апеляційну скаргу та
просив суд апеляційну скаргу залишити
без задоволення, постанову суду першої
інстанції від 07.04.2014р. у даній справі
залишити без змін.

Представник відповідача у судове
засідання не з’явився. Відповідач про
день, годину та місце розгляду даної
справи повідомлений належним чином /
а.с. 177,178/, про поважність причин не явки
свого представника у судове засідання,
або про можливість розгляду справи у
відсутність свого представника,. суд у
встановленому законом порядку не
повідомив. За таких обставин колегія
суддів вважає можливим розглянути дану
справу у відсутність представника
відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
даної адміністративної справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ПАТ «Енергогідромеханізація» ,
ідентифікаційний код 00117274,
зареєстровано як юридична особа
22.02.1996р. виконавчим комітетом
Дніпродзержинської міської ради
Дніпропетровської області , та як
платник податків, у тому числі ПДВ,
підприємство перебуває на податковому
обліку у Дніпродзержинській ОДПІ / а.с.
9-18,47-49/.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що відповідачем у період з
03.02.2014р. по 07.02.2014р. було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ
«Енергогідромеханізація» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
компанією ТОВ «Ферросплав» (Російська
Федерація) щодо здійснення експортних
операцій в жовтні 2013р. та придбання
експортованого товару і відображення
вказаних операцій в бухгалтерському та
податковому обліку підприємства, за
результатами якої було складено акт
№580/29/04-03-22-06/00117274 від 13.02.2014р. (далі – акт
перевірки) .

Як вбачається з наданої суду
ксерокопії вищезазначеного акту
перевірки / а.с. 19-39/ податковим органом
за результатами перевірки було
зроблено висновок про вчинення
позивачем господарських операцій з
придбання товару у ПАТ «Нікопольський
завод феросплавів» та подальшої його
реалізації на експорт компанії
нерезиденту ТОВ «Ферросплав»
(Російська Федерація» у жовтня 2013р. з
від’ємним економічним ефектом, що
свідчить про те, що ці операції
виходять за межі господарської
діяльності, а також про порушення
позивачем вимог п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України що призвело до
завищення податкового кредиту з ПДВ за
листопад-грудень 2013р. на загальну суму
253557 грн. та заниження податкових
зобов’язань з ПДВ на загальну суму 225418
грн.

За результатами перевірки, на підставі
акту №580/29/04-03-22-06/00117274 від 13.02.2014р.,
податковим органом 26.02.2014р. прийнято
податкові повідомлення-рішення:

- №, яким зменшено розмір
від’ємного значення суми ПДВ по
податковій декларації за грудень 2013р.
на суму 28139 грн./ а.с. 45/;

- №, яким збільшено суму
грошового зобов’язання з ПДВ на
загальну суму 338125 грн. / а.м. 46/.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що 11.03.2013р. між позивачем
та ПАТ «Нікопольський завод
феросплавів» (постачальник) було
укладено договір поставки №1301231
умовами якого передбачено обов’язок
ПАТ «Нікопольський завод феросплавів»
передати у власність позивача
феросплави та обов’язок позивача
прийняти та оплатити феросплави на
умовах, в кількості та строки визначені
договором, на виконання умов цього
договору постачальник передав у
власність позивача товар на загальну
суму 1256976 грн. з додатковим
нарахуванням ПДВ у розмірі 251395,2 грн.,
цей товар був частково оплачений
позивачем та на підставі виданих
постачальником податкових накладних
позивачем було включено до складу
податкового кредиту у грудні 2013р. суму
ПДВ у розмірі 251395.2 грн., а вартість
придбаного товару 1256976 грн. була
віднесені позивачем до складу витрат.
Крім цього 28.12.2012р. між позивачем та ПАТ
«Нікопольський завод феросплавів»
(комісіонер) було укладено договір
комісії на транспортно-експедиторське
обслуговування вантажів №1206217,
сторонами за цим договором
зобов’язання були виконані та
позивачем було здійснено
відшкодування витрат комісіонера та
сплачено повіреному суму винагороди у
загальній сумі 29566 грн., у тому числі ПДВ
2161,82 грн., на підставі виданих
податкових накладних позивачем сума
ПДВ - 2161,82 грн. була включена до складу
податкового кредиту, а сума витрат за
договором комісії – 27408,18 грн., була
віднесена у податковому обліку до
складу витрат підприємства, зазначені
обставини підтверджуються належними
письмовими доказами, які були
досліджені судом під час розгляду
даної справи та долучені до матеріалів
справи / а.с. 56-76,98-116/.

Крім цього судом у судовому засіданні
було встановлено, що позивачем у справі
відповідно до зобов’язань за
зовнішньоекономічним контрактом №1502013
від 28.05.2013р. отриманий від ПАТ
«Нікопольський завод феросплавів» за
вищезазначеним договором поставки
№1301231 від 11.03.2013р. товар – феросплави,
було продано контрагенту –
нерезиденту ТОВ «Ферросплав»
(Російська Федерація) за 162603 долара США,
що за офіційним курсом НБУ становить
1299685,78 грн., та вартість проданого
товару була включена до складу доходу
позивача, зазначені обставини
підтверджуються належними письмовими
доказами, які були досліджені судом під
час розгляду даної справи та долучені
до матеріалів справи / а.с. 77-97,98-116/

Приймаючи до уваги вищенаведені
фактичні обставини справи, які були
встановлені судом під час розгляду
даної адміністративної справи, та
враховуючи положення п. 185.1 ст. 185, п. 198.1,
п. 198.2, п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, ст.. 201
Податкового кодексу України , колегія
суддів вважає, що документи, які були
складені під час виконання
вищезазначених договорів між
позивачем та ПАТ «Нікопольський завод
феросплавів», а також між позивачем та
контрагентом – нерезидентом ТОВ
«Ферросплав» (Російська Федерація), в
силу норм Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» є первинними
документами, які фіксують факти
здійснення певних господарських
операцій та є підставою для
бухгалтерського обліку таких
господарських операцій, отриманий
позивачем товар від ПАТ «Нікопольський
завод феросплавів» було використано
позивачем у подальшому у власній
господарській діяльності під час
виконання ним своїх зобов’язань за
зовнішньоекономічним контрактом
№150/2013 від 28.05.2013р., що свідчить про
наявність у позивача законодавчо
визначених підстав для формування
витрат та податкового кредиту з
урахуванням вищезазначених
господарських операцій, при цьому
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що норми чинного
податкового законодавства
передбачають необхідність наявності у
платника податків лише «мети»
подальшого використання товарів в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, а не досягнення суб’єктом
господарювання конкретного
результату, кінцевий результат
діяльності з використання придбаного
товару не завжди відомий платнику
податків на дату відображення
податкового кредиту, а тому враховуючи
те, що господарська діяльність
пов'язана із підприємницьким ризиком і
може привести до того, що товар не буде
використаний в оподатковуваних
операціях, у зв’язку із зміною
обставин діяльності, кон’юнктури
ринку тощо, законодавець надає
можливість платнику податків у
подальшому виправити (відкоригувати)
раніше заявлений податковий кредит
згідно з п.198.5 ст.198 Податкового кодексу
України.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що поняття
«дохід» та «прибуток» не є тотожними, у
зв’язку з чим нормами чинного
податкового законодавства для
визначення наявності господарської
діяльності платника податків
визначено необхідність спрямованості
такої діяльності саме на отримання
доходу, а не прибутку.

З огляду на вищенаведені обставини,
які були встановлені судом під час
розгляду справи та приймаючи до уваги
положення п.п.198.1, 198.3, 198.6, ст. 198
Податкового кодексу України, колегія
суддів вважає, що позивач у справі мав
усі визначені чинним законодавством
підстави для визначення податкових
зобов’язань та формування
податкового кредиту з урахуванням сум
податку на додану вартість, який ним
було сплачено протягом перевіряємого
періоду у вартості отриманого від
контрагента товару, та віднесення
витрат по цим господарським операціям
до складу валових витрат підприємства
у податковій звітності у відповідних
податкових (звітних) періодах, оскільки
у позивача у справі наявні усі
необхідні первинні документи, які
засвідчують наявність певних
юридичних фактів щодо фактичного
здійснення господарських операцій, які
у свою чергу надають право позивачу на
формування податкового кредиту
певного звітного періоду з урахуванням
сум ПДВ сплаченого у вартості товару ,
які позивачем було отримано від його
контрагента, що свідчить про те, що
обрані відповідачем підстави для
визначення позивачу грошових
зобов’язань з ПДВ та зменшення
від’ємного значення суми ПДВ не
відповідають вимогам Податкового
кодексу України , які регулюють спірні
правовідносини, і висновок
податкового органу про заниження
позивачем протягом перевіряємого
періоду податкових зобов’язань з ПДВ
по операціям з контрагентом є
безпідставним, а тому суд першої
інстанції зробив правильний висновок
про неправомірність дій відповідача
щодо прийняття податкових
повідомлень-рішень №, № від
26.02.2014р. та постановив законне рішення
про скасування таких рішень суб’єкта
владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
суд першої інстанції об’єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
даної адміністративної справи,
застосував до правовідносин, які
виникли між сторонами у справі, норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи та
підтверджуються зібраними у справі
доказами, будь-яких порушень судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, яке б потягло за
собою наявність підстав для скасування
або зміни оскаржуваного судового
рішення, не було встановлено, тому
постанову суду першої інстанції від
07.04.2014р. у даній адміністративній
справі необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу відповідача
необхідно залишити без задоволення,
оскільки доводи, які викладені у
апеляційній скарзі відповідача,
суперечать зібраним у справі доказам
та фактичним обставинам справи,
зводяться до переоцінки ним доказів,
які були досліджені судом першої
інстанції під час розгляду даної
адміністративної справи і незгоди з
висновками суду з оцінки обставин у
справі, а також помилкового тлумачення
заявником апеляційної скарги норм
матеріального та процесуального
права, а тому не можуть бути підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Дніпродзержинської об’єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області України -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.04.2014р. у справі №804/14744/13-а – залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення ухвали в повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено –
10.11.2014р.

Головуючий:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко