Справа № 821/2131/14
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

06 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2131/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Домусчі С.Д.

за участю секретаря - Заболотної
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Дочірнього підприємства
«Нова.Ком» до Цюрупинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Нова.Ком»
звернулось до суду першої інстанції з
позовом, в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
04.12.13 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 68 446грн. та
застосовано штрафні санкції у сумі 17
111,50 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
податкову звітність за січень 2013 року
та вересень 2013 року сформовано та
подано Товариством до податкової
інспекції відповідно до вимог діючого
законодавства, податковий кредит за
вказаний період сформовано правомірно,
висновки акту камеральної перевірки є
надуманими та безпідставними, адже
сформовану з помилками податкову
звітність було своєчасно самостійно
відкореговано уточнюючими
розшифровками згідно ст. ст. 48, 49, 50 ПК
України та Порядку "Про затвердження
форм та Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість".

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2014
року позов задоволено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі Цюрупинська ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем за результатами
камеральної перевірки податкової
звітності з податку на додану вартість
Дочірнього підприємства «Нова.Ком» за
січень 2013 року та вересень 2013 року.

В ході перевірки встановлено
порушення Підприємством п.198.6 ст. 198 ПК
України, що призвело до заниження суми
податкових зобов'язань, заявлених у
податковій декларації та уточнюючому
розрахунку на суму 68 446 грн.

Суть порушень, на думку податкового
органу, полягала в тому, що
Підприємство сформувало податковий
кредит за рахунок податкових накладних
з датою виписки понад 365 днів, а саме, до
додатку 5 уточнюючих розрахунків до
декларації за січень 2013 року були
включені податкові накладні, виписані
у квітні 2011 року КП «Гопри-Добробут»,
ПП «АРС», у травні 2011 року - ТОВ
«Домінанта», ПП «АРС», у червні 2011 року -
КП «Гопри-Добробут», ТОВ «Керхер»,
ОСОБА_4, ТОВ «Херсонсіль», у липні 2011
року - ПП «АРС», ОСОБА_4, ТОВ «Керхер», КП
«Гопри-Добробут».

За результатами камеральної перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 04.12.13
року, яким Підприємству збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 68 446 грн. та
застосовано штрафні санкції у сумі 17
111,50 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що діючим податковим
законодавством не передбачено строку
подання уточнюючого розрахунку до
податкової декларації з податку на
додану вартість в разі самостійного
виявлення платником податку помилок в
раніше поданій податковій декларації
впродовж 365 днів.

На думку суду першої інстанції, строк 365
днів застосовується в разі, якщо
платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних. В даному ж
випадку, до податкових декларації та
додатків до неї за спірний період
позивачем було включено до податкового
кредиту суми ПДВ, але в розрахунках
були невірно зазначені
ідентифікаційні номери контрагентів
позивача.

Колегія суддів такий висновок суду
першої інстанції вважає правильним, з
огляду на наступне.

Відповідно до п.46.1. ст.46 ПК України
податкова декларація, розрахунок -
документ, що подається платником
податків (у тому числі відокремленим
підрозділом у випадках, визначених цим
Кодексом) контролюючому органу у
строки, встановлені законом, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.

Положеннями п.49.1 ст.49 ПК України
передбачено, що податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Згідно ст. 50 ПК України у разі якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період або подає у
наступних податкових періодах
уточнюючу декларацію внаслідок
виконання вимог пункту 169.4 статті 169
цього Кодексу, то штрафи, визначені у
цьому пункті, не застосовуються.

Платник податків під час проведення
документальних планових та
позапланових перевірок не має права
подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податкових
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом.

Згідно п. 2 Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від 25.11.11
року № 1492 (який діяв на момент
виникнення спірних правовідносин),
подання уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок (у разі якщо у майбутніх
податкових періодах з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
глави 9 розділу II Кодексу, платник
податків самостійно виявляє помилки,
що містяться у раніше поданій
податковій декларації (крім митної
декларації або обмежень, визначених
статтею 50 глави 2 розділу II Кодексу)
передбачено пунктом 50.1 статті 50 ПК
України.

У разі виправлення помилок у рядках
раніше поданої декларації, до яких
повинні додаватися додатки, до
уточнюючого розрахунку чи декларації,
до якої включені уточнені показники,
повинні бути подані відповідні
додатки, що містять інформацію щодо
уточнених показників (п.3 розділу IV
Порядку).

Даним Порядком у розділі VI також
визначено вимоги до подання
уточнюючого розрахунку, із зазначенням
необхідних рядків та заповненні граф
відповідно до виявлених платником
податків помилок.

В свою чергу, відповідно до п. 102.1 ст.102
ПК України контролюючий орган, крім
випадків, визначених пунктом 102.2 цієї
статті, має право самостійно визначити
суму грошових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та/або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше, - за днем її фактичного
подання. Якщо протягом зазначеного
строку контролюючий орган не визначає
суму грошових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Аналізуючи наведені положення
правових норм, колегія суддів зазначає,
що строк подання платником податків
уточнюючого розрахунку винним
податковим законодавством обмежений
строком в 1095 днів.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, у
встановлені законом строки Дочірнє
підприємство «Нова.Ком» подало до
податкового орану податкові
декларації з податку на додану
вартість разом з розшифровками
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за
квітень - липень 2011 року (а.с.48 - 57).

У зв'язку з самостійним виявленням
помилок, що містилися у раніше поданих
податкових деклараціях, а саме, не
вірне зазначення в реєстрі податкових
накладних індивідуальних податкових
номерів контрагентів, яки виписали
податкові накладні та періоду виписки
податкових накладних, позивач у лютому
2013 року разом з декларацією за січень
місяць 2013 року та у вересні 2013 року
разом з декларацією за цей же
податковий період надіслав до
податкового органу уточнюючі
розрахунки (Д5), в яких вказав, що цими
розрахунками виправляються помилки,
виявлені в деклараціях за квітень,
травень, червень та липень 2011 року, при
цьому сума податкового кредиту
залишилась не змінною (а.с.34-39).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Оскільки, як вірно зазначив суд першої
інстанції, позивачем в межах
встановленого законом строку до
податкового кредиту, заявленого в
податкових деклараціях за квітень,
травень, червень та липень 2011 року
включені податкові накладні, виписані
вказаними в акті перевірки
контрагентами, а у січні та вересні 2013
року до податкової звітності подано
лише уточнюючи розрахунки у зв'язку з
самостійним виявленням помилок, без
зміни суми податкового кредиту,
Підприємство не допустило порушень
податкового законодавства, а висновки
податкового органу про такі порушення
не ґрунтуються на законі.

Таким чином, оскільки внесення змін до
податкової звітності здійснено
позивачем у відповідності до вимог ст.50
ПК України та в строки, передбачені
ст.102 ПК України, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що доводи
податкового органу про заниження
позивачем суми податкових зобов'язань,
заявлених у податковій декларації та
уточнюючому розрахунку є такими, що
суперечать обставинам справи та не
відповідають вимогам закону.

Доводи, наведені скаржником в
апеляційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та дано їм відповідну
правову оцінку. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування судового рішення не
встановлено.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Дочірнього підприємства
«Нова.Ком» до Цюрупинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

С.Д. Домусчі.