Справа № 364/1498/14-а
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/1498/14-а
Провадження № 2-а/364/36/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2014 року, Володарський районний суд
Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г.
Л.,

при секретарі
Сіваченко Л. В.,

розглянувши у письмовому провадженні ,
справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до ВДАІ Тетіївського району Київської
області

третя особа : ОСОБА_2

про скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05.11. 2014 року звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи його
тим, що 28 жовтня 2014 року о 09 год. 10 хв.
інспектором ВДАІ Тетіївського району
Київської області ОСОБА_2 було винесено
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2№ 158712 щодо вчинення ним
правопорушення передбаченого ст.122 ч.1
КУпАП, а саме порушення вимог дорожньої
розмітки та порушення п. 1.1розділу 2
Правил дорожнього руху. На підставі
протоколу посадова особа склала
постанову, якою на нього було накладено
штраф в розмірі 510,00 грн.

Позивач вважає, що постанова є
незаконною, та безпідставно складеною,
оскільки він правил дорожнього руху не
порушував та не вчиняв
адміністративного правопорушення ,
про і вказав у протоколі про
адміністративне правопорушення .

Позивач просить суд скасувати
постанову серії ПС1 № 380509 по справі про
адміністративне правопорушення від 28
жовтня 2014 року винесену старшим
інспектором ВДАІ Тетіївського району
Київської області ОСОБА_2 про
притягнення його - ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 255,00 грн.

В судове засідання позивач
не з’явився. До суду надійшла
телефонограма , якою позивач просить
розгляд справи провести без його
участі зазначаючи , що позовні вимоги
підтримує повністю ( а.с.12).

Відділ ДАІ Тетіївського району ГУ МВС
України в Київській області свого
представника в судове засідання не
направив. Третя особа ОСОБА_2 на
розгляд справи не з’явився. Про місце
та час розгляду справи були належним
чином повідомлені, про що є відповідні
докази, які містяться в матеріалах
справи. Причини неявки суду не
повідомили. Заяви про відкладення
розгляду до суду не подавали.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача –
суб’єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про
дату, час і місце судового розгляду,
без поважних причин, або без
повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ст.41 КАС України , суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. Окрім того відповідно
до ст.128 ч.6 КАС України , якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд
має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Матеріалами справи встановлено, що 28
жовтня 2014 року о 09 год.10 хв. старшим
інспектором ВДАІ Тетіївського району
Київської області було складено
протокол про адміністративне
правопорушення відносно позивача
ОСОБА_1 за порушення п.1.1 ПДР України та
вчинення правопорушення передбаченого
ст.122 ч.1 КпАП України, в якому
автоінспектор вказує, що ОСОБА_1
керуючи транспортним засобом марки «
Сузуки » державний номерний знак АІ
7955АМ в місті Тетієві по вул. Карла
Маркса порушив вимоги дорожньої
розмітки . На підставі протоколу
інспектором було винесено постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 380509, якою на
ОСОБА_1 накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00
грн.

Позивач не погоджуючись із постановою
та накладенням на нього
адміністративного стягнення звернувся
до суду за захистом своїх порушених
прав. У позовній заяві позивач вказав ,
що ПДР не порушував, вимоги дорожньої
розмітки не порушував , та відповідно
його безпідставно притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено стягнення у виді штрафу - 255,00
грн.

Задовольняючи вимоги позивача суд
виходить із тих міркувань , що , ст.251
КУпАП зазначає, що доказами в справі
про адміністративні правопорушення , є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган (
посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення , винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини , що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення ,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності ,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами ,
показаннями технічних приладів, та
технічних засобів , що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки ,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів , що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів , а також іншими
документами. Як встановлено судом при
складанні протоколу про
адмінстративне правопорушення
інспектором ДПС не було залучено
свідків, які б підтвердили факт
правопорушення чи можливо б
спростували його.

Окрім того відповідно до Порядку
застосування спеціальних
контрольно-вимірювальних приладів ,
який визначається Інструкцією з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС 27 березня 2009
року за № 111, відповідно до якої
технічні засоби для визначення
швидкості руху, фіксації порушень
правил, норм та стандартів у сфері
безпеки дорожнього руху, прилади для
виявлення підробок у документах
застосовуються згідно з інструкціями
та методичними рекомендаціями про
порядок їх використання (п. 20.1) ;
працівники підрозділів ДПС, яким
видані технічні засоби та прилади,
персонально відповідають за їх
цілісність та працездатність.
Забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув, а також передавати такі
прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення контролю
командиром підрозділу результатів
роботи приладу за зміну (п. 20.2); на
кожний технічний засіб чи прилад, який
використовується підрозділом ДПС,
заводиться окремий журнал обліку
використання технічних приладів та
технічних засобів. Він заповнюється
командиром підрозділу ДПС, що видав
прилад досвідченому підлеглому
працівнику в справному стані (п. 20.4);
керівництвом підрозділу ДПС щозміни
проводиться звірка інформації
електронного носія спеціального
технічного засобу вимірювання
швидкості руху з фактичною кількістю
складених протоколів та постанов по
справі про адміністративне
правопорушення за перевищення
встановленої швидкості руху (п.20.5). За
таких умов кожен засіб вимірювальної
техніки має бути укомплектований
документами про сертифікацію та допуск
даного типу засобів вимірювальної
техніки для використання. Зазначених у
Порядку документів та дозволів не було
надано позивачу для ознайомлення та не
направлено до суду .

Таким чином суд прийшов до висновку , що
відсутні будь - які докази , які б
підтверджували наявність порушення
позивачем - ОСОБА_1 , який рухався на
транспортному засобі рух
транспортного засобу « Сузуки »
державний номерний знак АІ 7955АМ в
місті Тетієві по вул. Карла Маркса
вимог дорожньої розмітки.

Відповідно норм ст. 19 Конституції
України де зазначено , що органи
державної влади, їх посадові особи
зобов’язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України. Згідно ст.62 Конституції
України вина особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь суд вважає , що інспектором
не було дотримано при складанні
адміністративного протоколу
зазначевих вище норм.

Ст. 288 ч.1 п.3 КУпАП вказує , що постанову
іншого органу ( посадового органу) про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено – у
вищестоящий орган (
вищестоящій посадовій особі) або в
районний , районний у місті , міський чи
міськрайонний суд, у порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями ,
встановленими цим Кодексом.

Матеріали справи вказують, що при
складанні адміністративного протоколу
працівником ВДАІ не було залучено
свідків , не залучалися технічні засоби
, що мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки , відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів ,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху , що не дає можливості
суду встановити обґрунтованість його
висновку та встановленню винних дій
ОСОБА_1 , а також правильності
накладення адміністративного
стягнення .

Окрім того, ст.71 ч.2 КАС України вказує ,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення , дії чи бездіяльність
покладається на відповідача , якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Всупереч наведеній нормі
Закону, ні відповідач ні третя особа на
стороні відповідача не надали суду
доказів, які стверджували б
правомірність їх дій.

Беручи до уваги вище викладене , та
враховуючи , що основним обов’язком
органів ДАІ є не покарання водіїв , а
забезпечення безпеки дорожнього руху ,
суд вважає , що винність позивача у
вчиненні правопорушення передбаченого
ст. 122 ч. 1 КУпАП не встановлена.

Таким чином, суд прийшов до
переконання, що вимоги позивача є
законними та обґрунтованими , позов
підлягає задоволенню .

Стаття 171-2 КАС України зазначає , що
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 11, 17, 19, 158-163, 167, 171-2 ,
197 Кодексу Адміністративного
Судочинства України , ст. 288 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення , суд , -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення –
задоволити .

Скасувати постанову серії ПС1 № 380509 по
справі про адміністративне
правопорушення від 28 жовтня 2014 року
винесену старшим інспектором ВДАІ
Тетіївського району Київської області
ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 255,00 ( двісті п’ятдесят
п’ять) грн.

Провадження по адміністративній
справі - закрити, відповідно до п. 1 ст.247
КУпАП в зв'язку з відсутністю в діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення.

Копію постанови суду направити до
Управління ДАІ ГУ МВС України в
Київській області та ВДАІ Тетіївського
району Київської області - для відому.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя:

Г. Л. Моргун