Справа № 2а-24/10/1070
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м. Київ К/800/33970/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Миронівський
хлібопродукт» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
16.06.2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2013 року у справі за позовом
Державної інспекції з контролю за
цінами в Одеській області до
Відкритого акціонерного товариства
«Миронівський хлібопродукт» про
стягнення до Державного бюджету
України необґрунтовано одержаної
виручки у сумі 87764,71 грн. та штрафу в
розмірі 175529,42 грн.,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2008 року Державна інспекції з
контролю за цінами в Одеській області
звернулася до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Миронівський хлібопродукт» про
стягнення до Державного бюджету
України необґрунтовано одержаної
виручки у сумі 87764,71 грн. та штрафу в
розмірі 175529,42 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16.06.2010 року
позовні вимоги Державної інспекції з
контролю за цінами в Одеській області
було задоволено. Стягнуто з Відкритого
акціонерного товариства «Миронівський
хлібопродукт» до Державного бюджету
України необґрунтовано отриману
виручку у розмірі 87764,71 грн. та штраф у
розмірі 175529,42 грн., разом 263294,13 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2013 року
апеляційну скаргу Відкритого
Публічного акціонерного товариства
«Миронівський хлібопродукт» було
залишено без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 16.06.2010 року -
без змін.

У касаційній скарзі Публічне
акціонерне товариство «Миронівський
хлібопродукт», не погоджуючись з
даними рішеннями, посилаючись на
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 16.06.2010 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2013 року
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити Державній інспекції з
контролю за цінами в Одеській області у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Публічного акціонерного
товариства «Миронівський
хлібопродукт» задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у період з 05.06.2008 року по
18.06.2008 року Державною інспекцією з
контролю за цінами в Одеській області,
проведена перевірка Одеської філії
Відкритого акціонерного товариства
«Миронівський хлібопродукт» з питань
додержання порядку формування,
встановлення та застосування оптових
цін на продукти харчування за період з
01.01.2008 року по 08.06.2008 року. В ході
перевірки встановлено, що в порушення
розпорядження Одеської
облдержадміністрації від 02.10.2003 року №
790/А-2003 «Про регулювання цін на основні
продовольчі товари», зі змінами та
доповненнями, внесеними
розпорядженням облдержадміністрації
від 21.12.2007 року № 943/А-2007 «Про внесення
змін до розпорядження Одеської
обласної державної адміністрації від
02.10.2003 року № 790/А-2003», в березні та
червні 2008 року (до 08.06.2008 року) Одеською
філією реалізовувалось м'ясо птиці
(кури) за цінами, сформованими із
застосуванням оптових надбавок в
розмірах до 10,4 % замість встановленого
граничного рівня оптової надбавки - 5 %
до оптово-відпускних цін виробників. В
результаті перевірки відповідачем
була необгрунтовано отримана
додаткова виручка у сумі 87764,71 грн.

За результатами перевірки було
складено Акт від 18.06.2008 року № 000320, яким
встановлено порушення відповідачем
розпорядження Одеської
облдержадміністрації від 02.10.2003 року №
790/А-2003 «Про регулювання цін на основні
продовольчі товари», зі змінами та
доповненнями, внесеними
розпорядженням облдержадміністрації
від 21.12.2007 року № 943/А-2007 «Про внесення
змін до Розпорядження Одеської
обласної державної адміністрації від
02.10.2003 року № 790/А-2003».

На підставі матеріалів перевірки,
Державною інспекцією з контролю за
цінами в Одеській області було
прийнято рішення від 25.06.2008 року № 315
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін,
яким у відповідача за порушення вимог
розпорядження облдержадміністрації
від 02.10.2003 року № 790/А-2003, зі
змінами та доповненнями від 21.12.2007 року
№ 943/А-2007, вирішено вилучити в дохід
Державного бюджету необгрунтовано
одержану суму виручки 87764,71 грн. та
штрафу в сумі 175529,42 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про ціни і ціноутворення», державне
регулювання цін і тарифів здійснюється
шляхом встановлення: державних
фіксованих цін (тарифів); граничних
рівнів цін (тарифів) або граничних
відхилень від державних фіксованих цін
і тарифів. В разі надмірного зростання
цін, раніше виведених з-під контролю за
рішенням Кабінету Міністрів України,
виконавчих комітетів обласних, міських
(міст республіканського
підпорядкування) Рад, допускається
тимчасове повернення до державного
регулювання цін і тарифів. Урядом
України можуть вводитись інші методи
державного регулювання цін і тарифів.

Згідно із статтею 4 Закону України «Про
ціни та ціноутворення», до повноважень
Кабінету Міністрів України в галузі
ціноутворення віднесено: забезпечення
здійснення в республіці державної
політики цін; визначення переліку
продукції, товарів і послуг, державні
фіксовані та регульовані ціни і тарифи
на які затверджуються відповідними
органами державного управління;
визначення повноважень органів
державного управління в галузі
встановлення і застосування цін
(тарифів), а також по контролю за цінами.

Пунктом 3.8 Інструкції про порядок
застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої наказом Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції України та Міністерства
фінансів України 03.12.2001 року № 298/519,
передбачено, що відповідно до наданих
повноважень Державна інспекція з
контролю за цінами, державні інспекції
з контролю за цінами в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі на підставі проведених
ними перевірок суб'єктів
господарювання приймають рішення про
застосування фінансових (штрафних)
санкцій за порушення вимог
законодавства, яким такі санкції та їх
розміри передбачено.

Як передбачено пунктом 1.4 Інструкції
про порядок застосування економічних
та фінансових (штрафних) санкцій
органами державного контролю за
цінами, підставою для застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін є одержання
суб'єктами господарювання
необґрунтованої виручки в результаті
порушення ними чинного в періоді, що
перевіряється, порядку встановлення та
застосування цін і тарифів, які
регулюються уповноваженими органами
відповідно до вимог законодавства.

Порушеннями порядку встановлення і
застосування цін, за які накладаються
економічні санкції, є, зокрема:

- нарахування непередбачених
законодавством націнок до цін і
тарифів, що регулюються;

- застосування вільних цін
(тарифів) на продукцію (послуги, роботи)
за умови запровадження для них режиму
державного регулювання;

- застосування цін (тарифів) на
продукцію (послуги, роботи) з
рентабельністю, рівень якої перевищує
встановлений відповідно до
законодавства граничний;

- застосування цін (тарифів) з
порушенням запровадженого порядку
обов'язкового декларування їх зміни;

- завищення або заниження розміру
передбачених законодавством податків
та обов'язкових зборів, що включаються
в структуру ціни, або їх невключення в
структуру ціни, що регулюється;

- включення в структуру
регульованих цін (тарифів) не
передбачених законодавством витрат
або витрат понад установлені розміри;

- включення у вартість продукції
та послуг, ціни (тарифи) на які
регулюються, фактично не виконаних або
виконаних не в повному обсязі послуг
(робіт);

- застосування торговельних і
постачальницько-збутових надбавок
(націнок) понад установлений граничний
розмір;

- застосування цін (тарифів)
суб'єктами господарювання за види
послуг (робіт), які не передбачені
визначеними нормативно-правовими
актами, що встановлюють для них
відповідні переліки платних послуг;

- застосування цін і тарифів з
порушенням інших запроваджених
методів регулювання.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону
України «Про ціни і ціноутворення», вся
необґрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
Державна інспекція з контролю за
цінами та державні інспекції з
контролю за цінами в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі приймають рішення про
вилучення сум економічних та
фінансових (штрафних) санкцій у
порядку, передбаченому законодавством.

Підставою для прийняття рішень про
вилучення сум економічних та
фінансових (штрафних) санкцій є акти
перевірок, які складаються посадовими
особами органів державного контролю за
цінами.

Пунктом 4.1 Інструкції про порядок
застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами
передбачено, що скарги на рішення про
застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій, прийняті
органами державного контролю за
цінами, можуть направлятись керівникам
цих органів або Державній інспекції з
контролю за цінами або оскаржуватись
до суду.

Як встановлено судом, рішення
Державної інспекції з контролю за
цінами в Одеській області від 25.06.2008
року № 315 про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін, яким у відповідача за
порушення вимог розпорядження
облдержадміністрації від 02.10.2003 року №
790/А-2003, зі змінами та доповненнями від
21.12.2007 року № 943/А-2007, вирішено вилучити
в дохід Державного бюджету
необгрунтовано одержану суму виручки
87764,71 грн. та штрафу в сумі 175529,42 грн.
відповідачем не було оскаржено у
встановленому законом порядку.

Враховуючи, що рішення Державної
інспекції з контролю за цінами в
Одеській області від 25.06.2008 року № 315
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
не скасоване у встановленому законом
порядку, а отже воно підлягає
виконанню, суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляйіної інстанції,
дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог Державної
інспекції з контролю за цінами в
Одеській області до Відкритого
акціонерного товариства «Миронівський
хлібопродукт» про стягнення
економічних санкцій, стягнувши з
відповідача до Державного бюджету
України необґрунтовано отриману
виручку у розмірі 87764,71 грн. та штраф у
розмірі 175529,42 грн.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Миронівський
хлібопродукт» - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
16.06.2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2013 року у справі за позовом
Державної інспекції з контролю за
цінами в Одеській області до
Відкритого акціонерного товариства
«Миронівський хлібопродукт» про
стягнення до Державного бюджету
України необґрунтовано одержаної
виручки у сумі 87764,71 грн. та штрафу в
розмірі 175529,42 грн. - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз