Справа № 666/4112/14-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р. Справа № 666/4112/14-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Дорошинська В.Е.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні на Постанову
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 07 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Дніпровського
районного суду м. Херсона від 07 жовтня
2014 року позов задоволено. Визнано дії
УПФУ в місті Херсоні неправомірними
стосовно відмови у призначенні пенсії
на пільгових умовах із скороченням
пенсійного віку на 8 років ОСОБА_4
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в місті Херсоні
призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. пенсію
на пільгових умовах як ліквідатору
наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році (2
категорії) відповідно до ст. 55 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме із
зменшенням пенсійного віку на вісім
років з 12.05.2014р.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволені позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
постанова суду першої інстанції є
необґрунтованою, прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до наказу №294 від 18.09.1987 року
ОСОБА_4 був відправлений до м.Іванкове
для участі в ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до наказу №330 від 1994р.
Херсонського Автопідприємства 16563 на
підставі ст.39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виплатили
щорічну одноразову нагороду за вислугу
років, працівникам віднесених до
категорії 1,2,3,4, в тому числі ОСОБА_4

Згідно довідки ОСОБА_4, брав участь у
ліквідації аварії на АЕС на
ремонтно-відновлювальних роботах в
30-ти кілометровій зоні на будівництві
автодороги Чорнобиль-Гдень-Славутич.

Відповідно до довідки №22 від 06.02.2013р.
ОСОБА_4 був безпосередньо зайнятий на
роботах, передбачених постановою ЦК
КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від
29.12.1987р. №14970378 і постановою Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р.
№665-195, що дають право на державну
пенсію на пільгових умовах і
відповідності зі списків №1,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 з
05.09.1987р. по 04.10.1987р.

Відповідно до списків №1 працівників
АТП-16563, приймаючі участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
ОСОБА_4 був відряджений до м.Чорнобиль з
05.09.1987р. по 04.10.1987р. відповідно до
наказу №174 від 04.09.1987р.

Згідно довідки виданої ЗАТ
«Херсонському АТП-16563» від 1992 року,
ОСОБА_4 за період надходження в
м.Чорнобиль-Гдень-Славутич з 05.09.1987р. по
04.10.1987р виплачена заробітна плата в
сумі 277 рублі 01 копійки з урахуванням
коефіцієнта двократному розмірі.

Відповідно до посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987році, серії
НОМЕР_1, виданий дублікат 29.01.2010р.
замість серії НОМЕР_2 ОСОБА_4, який
відноситься до постраждалих категорії
ІІ.

Відповідно до протоколу №35 засідань
комісії для розгляду питань, пов'язаних
з призначенням та виплатою пенсій від
21.05.2014р. розглянувши документи комісія
відмовила позивачу в перерахунку
пенсії згідно ст.55 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із-за
відсутності документів, які
підтверджують роботу в зоні відчуження
протягом 14 календарних днів.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов`язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Ст.71 КАС України передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних справа
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст.55 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення (Учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987
році у зоні відчуження не менше 14
календарних днів) пенсії надаються
із зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" на 8 років.

Відповідно до правової позиції Вищого
адміністративного суду України,
викладеної в довідці за результатами
вивчення та узагальнення судової
практики перегляду Вищим
адміністративним судом України в
касаційному порядку судових рішень у
справах про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи; про
пільгове оподаткування суб'єктів
господарювання, що діють на територіях,
які зазнали радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи єдиним документом, що
підтверджує статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право на
користування пільгами, встановленими
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у тому числі призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, є посвідчення "Учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від
Чорнобильської катастрофи". Довідки
про період роботи (служби) у зоні
відчуження, про евакуацію, відселення,
самостійне переселення, про період
проживання та роботи на забруднених
територіях тощо є підставами для
визначення в установленому порядку
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС та потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

На підставі досліджених доказів, суд
вважає доведеним перебування ОСОБА_4 з
05.09.1987 року по 04.10.1987 року в 30
кілометровій зоні відчуження на
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а відтак наявності
у нього права на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до ст.55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із зменшенням пенсійного
віку на 8 років.

Відмовляючи у призначенні пенсії
відповідно до ст.55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
відповідачем не наведено жодного
нормативно-правового акту, який
зобов'язував би при зверненні за
призначенням пенсії зі зниженням
пенсійного віку надавати первинні
документи, що підтверджують періоди
перебування в зоні відчуження.
Вимагаючи надання зазначених
документів, відповідач фактично
створює умови для перевірки обставин,
які вже встановлені при вирішенні
питання щодо надання позивачу статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
належним чином обґрунтовані,
підтверджені наявними у справі
матеріалами та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні, -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного
суду м. Херсона від 07 жовтня 2014 року по
справі № 666/4112/14-а, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню у касаційному порядку не
підлягає.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль