Справа № 2а-777/12/0970
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.
Справа №
106023/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника позивача:
Садлівського В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Івано-Франківського транспортного
прокурора на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року у справі за позовом
Івано-Франківського транспортного
прокурора до Городенківської міської
ради Івано-Франківської області про
визнання нечинним рішення №597 від
20.09.2011 року та зобов'язання до вчинення
дій,-

В С Т А Н О
В И Л А:

15.03.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання нечинним
рішення №597 від 20.09.2011 року та
зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
оскаржуваним рішенням «Про внесення
змін до рішення від 31.05.2011 року № 334 «Про
надання дозволу ДТГО «Львівська
залізниця» на складання технічної
документації із землеустрою, щодо
проведення інвентаризації земель для
оформлення права постійного
користування ними в межах
Городенківської міської ради», надано
дозвіл ДТГО «Львівська залізниця» на
складання технічної документації із
землеустрою, щодо проведення
інвентаризації земель для оформлення
права постійного користування
земельною ділянкою в межах
Городенківської міської ради,
залишаючи в землях запасу міста
земельну ділянку
навантажувально-розвантажувального
майданчика по АДРЕСА_1 та ділянки, яка
межує із орендованою земельною
ділянкою приватними підприємцями
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (пункт 1). Однак вважає,
що дане рішення прийняте з порушенням
вимог чинного законодавства України.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 16
травня 2012 року в задоволенні позову
відмолено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що згідно положень Земельного
кодексу України, Закону України «Про
транспорт» та Закону України «Про
залізничний транспорт» встановлено, що
всі землі, якими користується
залізниця, є землями залізничного
транспорту, тому землями залізниць
слід вважати всі земельні ділянки,
надані залізниці, а не тільки земельні
ділянки, які прилягають виключно до
залізничного полотна.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Садлівський В.В.
надав пояснення та просить
задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачено
законами та іншими
нормативно-правовими актами України.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що рішенням 9 сесії
шостого демократичного скликання
Городенківської міської ради
Городенківського району
Івано-Франківської області № 334 від
31.05.2011 року «Про надання дозволу
Державному територіально-галузевому
об`єднанню «Львівська залізниця» (далі
ДТГО «Львівська залізниця») на
складання технічної документації із
землеустрою, щодо проведення
інвентаризації земель для оформлення
права постійного користування ними в
межах Городенківської міської ради»
надано дозвіл ДТГО «Львівська
залізниця» на складання технічної
документації із землеустрою, щодо
проведення інвентаризації земель для
оформлення права постійного
користування земельною ділянкою
орієнтовною площею 87,3428 га в межах
Городенківської міської ради (пункт 1)
та передбачено, що територія площею 0,40
га, яка знаходиться в межах колишнього
підприємства
«Сільгоспхімія»залишається в землях
запасу міста (пункт 2) (а.с.8).

Рішенням 12 сесії шостого
демократичного скликання
Городенківської міської ради
Городенківського району
Івано-Франківської області № 597 від
20.09.2011 року «Про внесення змін до
рішення від 31.05.2011 року № 334 «Про
надання дозволу ДТГО «Львівська
залізниця» на складання технічної
документації із землеустрою, щодо
проведення інвентаризації земель для
оформлення права постійного
користування ними в межах
Городенківської міської ради» внесено
зміни в рішення від 31.05.2011 року № 334,
зокрема, надано дозвіл ДТГО «Львівська
залізниця» на складання технічної
документації із землеустрою, щодо
проведення інвентаризації земель для
оформлення права постійного
користування земельною ділянкою в
межах Городенківської міської ради,
залишаючи в землях запасу міста
земельну ділянку
навантажувально-розвантажувального
майданчика по АДРЕСА_1 та ділянки, яка
межує із орендованою земельною
ділянкою приватними підприємцями
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (пункт 1) (а.с.9).

Не погоджуючись з оскаржуваним
рішенням позивач, в інтересах ДТГО
«Львівська залізниця» у відповідності
до Закону України «Про прокуратуру»,
звернувся до суду з відповідним
позовом.

Згідно статті 13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить:

а) розпорядження землями
територіальних громад;

б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для
суспільних потреб відповідних
територіальних громад сіл, селищ, міст,
та ін.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», виключною компетенцією
місцевих рад є вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

У відповідності до ч.1 ст.6 Закону
України «Про залізничний транспорт»
землі, що надаються в користування для
потреб залізничного транспорту,
визначаються відповідно до Земельного
кодексу України та Закону України «Про
транспорт».

Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про
транспорт» встановлено, що до земель
залізничного транспорту належать
землі, надані в користування
підприємствам і організаціям
залізничного транспорту відповідно до
чинного законодавства України. До
складу цих земель входять землі, які є
смугою відведення залізниць, а саме
землі, надані під залізничне полотно та
його облаштування, станції з усіма
будівлями та спорудами енергетичного,
локомотивного, вагонного, колійного,
вантажного і пасажирського
господарства, сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації, захисні
та укріплюючі насадження, службові,
культурно-побутові приміщення та інші
споруди, необхідні для забезпечення
роботи залізничного транспорту.

Статтею 68 Земельного кодексу України
встановлено, що до земель залізничного
транспорту належать землі смуг
відведення залізниць під залізничним
полотном та його облаштуванням,
станціями з усіма будівлями і
спорудами енергетичного,
локомотивного, вагонного, колійного,
вантажного і пасажирського
господарства, сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації; під
захисними та укріплювальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими будівлями та
іншими спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту.

У відповідності до ст.125 цього Кодексу
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно ч.3 ст.126 Земельного кодексу
України право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державним актом на право постійного
користування земельною ділянкою.

Колегія суддів зазначає, що в
матеріалах справи відсутній державний
акт на право постійного користування
земельною ділянкою площею 87,3428 га в
межах Городенківської міської ради,
включаючи площу земельної ділянки
навантажувально-розвантажувального
майданчика по АДРЕСА_1 та ділянки, яка
межує із орендованою земельною
ділянкою приватними підприємцями
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що в свою чергу
підтверджено в суді першої інстанції
позивачем.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів вважає, що відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачено Законами
України, оскільки земельна ділянка
навантажувально-розвантажувального
майданчика по АДРЕСА_1 не була передана
ДТГО «Львівська залізниця» у постійне
користування, відсутній державний акт
на право постійного користування
вказаною земельною ділянкою, а отже і
не могла бути вилученою із земель
залізниці.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського
транспортного прокурора залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року у справі №2а-777/12/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний