Справа № 448/1538/14-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/1538/14-а
Провадження № 2-а/448/79/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.11.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в особі :

головуючого судді –
Борисенко В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в
залі суду в м.Мостиська справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ВДАІ Мостиського РВ ГУМВС
України у Львівській області ОСОБА_2,
третя особа - Управління державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
скасувати постанову інспектора ДАІ
ОСОБА_2 (відповідача) по справі про
адміністративне правопорушення серії
ВС1 №084711 від 04.06.2013р. про накладення на
нього (позивача) адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 340
гривень, а справу закрити, встановити
упередженість інспектора ВДАІ
Мостиського РВ ГУМВС України у
Львівській області ОСОБА_2М по
складанню протоколу серії ВС1 №329292 про
адміністративне правопорушення від
04.06.2013р., оскільки вважає, що підстав для
притягнення його до відповідальності
не було, так як він рухався із швидкістю
близько 90 км/год. поза населеним
пунктом і під’їжджаючи до населеного
пункту пригальмував до безпечної
швидкості встановленої в населеному
пункті та прилад зафіксував лише
момент гальмування, а швидкість
зафіксована прибором була до знаку
населеного пункту. Вказує, що між ними
виникла суперечка, - «до знаку чи після
зафіксовано «перевищення швидкості»
та включивши відео вони побачили, що в
наступну секунду швидкість склала
73км/год., а це підтверджує те, що він
(позивач) пригальмував і в населеному
пункті рухався із швидкістю 73-74км/год.,
а тому це не є адміністративним
правопорушенням.

Позивач був своєчасно та належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, однак в судове
засідання не з’явився, не повідомив
про причини своєї неявки та не надіслав
клопотання про відкладення розгляду
справи. За даних обставин суд вважає
можливим врахувати клопотання
позивача у адміністративному позові
про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач – інспектор з
обслуговування Мостиського ВДАІ
ОСОБА_2 в судове засідання не з’явився,
а надіслав заперечення проти позову, в
яких покликається на те, що дійсно у
вищевказаний день ним було зупинено
автомобіль марки «Мерседес Бенц»,
реєстр.№RP41834, під керуванням позивача,
який перевищив встановлену швидкість
руху в населеному пункті на 26 км/год.
Крім того, зазначив, вимірювач
швидкості радіолокаційний
відеозаписувальний "ВИЗИР" дозволений
для виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху і такий пройшов
повірку відповідно до свідоцтва про
повірку робочого засобу вимірювальної
техніки від 11.02.2013р. та надав копію
відповідного свідоцтва і
роздрукування фотознімків з приладу
«Візир» і копію СD-диску із
відеозаписом швидкості руху
транспортного засобу, яким рухався
позивач. З огляду на наведене просить у
задоволенні позову відмовити.

Третя особа - Управління державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області було своєчасно та
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду справи, однак
представник такого в судове засідання
не з’явився, не повідомив про причини
своєї неявки та не надіслав клопотання
про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у відповідності до ч.6 ст.128
КАС України є підстави для розгляду
справи у письмовому провадженні і
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 04.06.2013 року
інспектор ДПС Мостиського ВДАІ ОСОБА_2
склав протокол про адміністративне
правопорушення серії ВС1 №329292 від
04.06.2013р., згідно з яким позивач ОСОБА_1 о
19.20 год. вищевказаного дня в с.Волиця
Мостиського району, керуючи
автомобілем марки «Мерседес Бенц»,
реєстр.№RP41834 при обмеженні швидкості
руху 60км/год. рухався із швидкістю
86км/год., чим своїми діями порушив п.12.4
Правил дорожнього руху України.

На підставі вказаного протоколу цим же
інспектором 04.06.2014. винесено постанову
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої на
ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 340
гривень.

Позивач не представив суду доказів
того, що він у вказаний день, керуючи
автомобілем марки «Мерседес Бенц»,
реєстр.№RP41834, не перевищував
встановленого обмеження швидкості
руху у вищевказаному населеному
пункті.

Навпаки, в судовому засіданні
встановлено, що інспектором ДПС
Мостиського ВДАІ ОСОБА_2 за допомогою
спеціального технічного засобу
«Визир»№0812361, на який видано свідоцтво
про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки (чинне до
11.02.2014р.), зафіксовано швидкість руху
автомобіля марки «Мерседес Бенц»,
реєстр.№RP41834, яким керував позивач, – 86
км/год. при встановленому на даній
ділянці дороги (с.Волиця Мостиського
р-ну Львівської області) обмеженні
максимальної швидкості руху 60 км/год.
Границі абсолютної похибки в
патрульному режимі вимірювача
швидкості «Визир», згідно свідоцтва
про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки становлять +/- 2
км/год. і не впливають на кваліфікацію
дій позивача.

Відповідно до наказу МВС України №33
"Про затвердження Переліку технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху" від 01.03.2010р.
вимірювач швидкості радіолокаційний
відеозаписувальний "ВИЗИР" дозволений
для виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху.

З надісланих відповідачем роздруківок
фотознімків з приладу «Визир»
вбачається, що на таких відсутні інші
транспортні засоби, швидкість яких
могла б бути зафіксована вказаним
приладом, а також копією СD-диску із
відеозаписом, на якому зафіксовано, що
позивач проїхавши знак населеного
пункту рухався із швидкістю 86км/год., а
згодом швидкість транспортного засобу
позивач зменшив до 73км/год., а тому
доводи позивача в цій частині є
безпідставними.

Зафіксована швидкість руху автомобіля
позивача на 26 км/год. перевищує
встановлене на даній ділянці дороги
обмеження максимальної швидкості руху,
а тому суд вважає, що позивача
інспектором (відповідачем) правомірно
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, при застосуванні
стягнення, відповідачем, на думку суду,
не враховано характер вчиненого
правопорушення, особу порушника, його
майновий стан, обставини, що обтяжують
чи пом'якшують відповідальність,
згідно вимог ст.33 КУпАП, а саме те, що
позивач як вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення – ніде
не працює, і те, що відрізок дороги по
якій рухався позивач із перевищенням
швидкості руху є незначним, і позивач
згодом зменшив таку до 73км/год.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 23 грудня 2005 року №14
"Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті"
встановлено, що зміст постанови
повинен відповідати вимогам,
встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В
ній, зокрема, необхідно зазначити
докази, на яких базується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в діях позивача вбачається склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, проте,
вважає за можливе змінити постанову в
частині зменшення розміру
адміністративного стягнення
накладеного на позивача до
мінімального штрафу, передбаченого
санкцією ч.1 статті 122 КУпАП, тобто з 340
гривень, до 255 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка
оскаржила постанову про
адміністративне правопорушення,
звільняється від сплати державного
мита, а тому є всі підстави для
повернення позивачу сплаченого ним
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 251, 288, 293 КУпАП, ст.71, ст.128 ч.6,
ст.ст.159-163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ВДАІ Мостиського РВ ГУМВС
України у Львівській області ОСОБА_2,
третя особа - Управління державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, -
задовольнити частково.

Постанову інспектора ДПС Мостиського
ВДАІ ОСОБА_2 по справі про
адміністративне правопорушення серії
ВС1 №084711 від 04.06.2013р. про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП – змінити,
визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та
призначити йому адміністративне
стягнення у виді штрафу в дохід держави
в розмірі 255 (двохсот п’ятдесяти п’яти)
гривень

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий
збір в сумі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70
коп., згідно квитанції №135 від 18.06.2013р.,
що надійшов на рахунок 0252,
одержувач УКСУ у Мостиському районі,
МФО:825014.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає

Суддя (підпис)
В.В. Борисенко

З оригіналом згідно:

Суддя
В.В. Борисенко