Справа № 2а-4477/09/2670
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4477/09/2670
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України на ухвалу Окружного
адміністративного суду м.Києва від 04
вересня 2014 року за заявою ОСОБА_2 в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України,
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України про визнання протиправним
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м.Києва від 04 вересня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про визначення суми до
стягнення за судовим рішенням
задоволено частково, встановлено
спосіб виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від 29
березня 2011 року в частині стягнення з
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів, шляхом визначення суми, що
підлягає стягненню, у розмірі 149161,22 грн.
В задоволенні іншої частини заяви
відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
Міністерство регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
як таку, що постановлена при неповному
з'ясуванні всіх обставин справи, та
прийняти нову ухвалу, якою відмовити
позивачу у задоволенні заяви про
визначення суми до стягнення за
судовим рішенням. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції, приймаючи оскаржувану
ухвалу про встановлення конкретної
суми стягнення, фактично змінив
постанову Вищого адміністративного
суду України від 29 березня 2011 року,
оскільки для визначення належної
позивачу суми середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, суд повинен
встановити розмір середньомісячної
заробітної плати з розрахунку за 2
календарні місяці, що передували
звільненню, розмір середньої
(погодинної заробітної плати),
середньомісячне число робочих днів та
кількість днів вимушеного прогулу,
тому є помилковим рішення суду щодо
встановлення способу виконання
постанови Вищого адміністративного
суду України від 29 березня 2011 року
шляхом стягнення конкретної суми.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу, що
з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 25
травня 2010 року, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2010
року, адміністративний позов ОСОБА_2 до
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України, Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України,
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства про
визнання протиправним наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано наказ №49
«ос» від 01 лютого 2007 року про
звільнення позивача з роботи з посади
начальника Контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлового-комунального
господарства України згідно з п.1 ст.40
КЗпП України; стягнуто з Ліквідаційної
комісії Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року
по 01 травня 2010 року в сумі 118104,00 грн.;
вважати звільненим позивача з роботи з
01 травня 2010 року на підставі п.3 ст.30
Закону України «Про державну службу» у
зв'язку із досягненням ним граничного
віку проходження державної служби. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

На підставі постанови Окружного
адміністративного суду м.Києва від 25
травня 2010 року, судом першої інстанції
видано виконавчий лист №2а-4477/09/2670 від 09
червня 2010 року щодо стягнення з
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на користь позивача заробітну
плату за один місяць у розмірі 3108,00 грн.,
та виконавчий лист №2а-4477/09/2670 від 17
листопада 2010 року про стягнення з
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на користь позивача середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року в
сумі 114996,00 грн.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 29 березня 2011 року
касаційну скаргу Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України задоволено частково, ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2010
року скасовано, постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 25
травня 2010 року змінено, абзац третій
резолютивної частини постанови суду
викладено в наступній редакції:
«Стягнути з Ліквідаційної комісії
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів»; виключено з резолютивної
частини постанови четвертий абзац щодо
визнання звільненим ОСОБА_2 з роботи з 01
травня 2010 року на підставі п.3 ст.30
Закону України «Про державну службу» у
зв'язку із досягненням ним граничного
віку проходження державної служби;
доповнено резолютивну частину
постанови суду абзацом наступного
змісту: «Поновити ОСОБА_2 на посаді
начальника Контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлового-комунального
господарства України, з 01 лютого 2007
року». В іншій частині постанову суду
залишено без змін.

На підставі вищевказаної постанови,
Окружним адміністративним судом
м.Києва видано виконавчий лист
№2а-4477/09/2670 від 10 травня 2011 року про
поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного відділу
Міністерства будівництва, архітектури
та житлового-комунального
господарства України з 01 лютого 2007
року, а також виконавчий лист
№2а-4477/09/2670 від 20 травня 2011 року про
стягнення з Ліквідаційної комісії
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів, а виконавчий лист №2а-4477/09/2670
від 17 листопада 2010 року вважати
відкликаним.

24 травня 2011 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №26593723 з виконання виконавчого листа
№2а-4477/09/2670 від 10 травня 2011 року про
поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного відділу
Міністерства будівництва, архітектури
та житлового-комунального
господарства України з 01 лютого 2007
року.

06 червня 2011 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №26858570 з виконання виконавчого листа
№2а-4477/09/2670 від 20 травня 2011 року про
стягнення з Ліквідаційної комісії
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів.

28 липня 2014 року ОСОБА_2 до Окружного
адміністративного суду м.Києва подав
заяву про визначення суми до стягнення
за судовим рішенням, в якій просив
запросити у Міністерства
регіонального розвитку, будівництва
та житлово-комунального господарства
України всі діючі посадові оклади за
період з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010
року; встановити суму для стягнення з
боржника - Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з
відрахуванням отриманої допомоги по
безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів, із врахуванням інфляції, та
коефіцієнту підвищення посадових
окладів у розмірі 181251,12 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково заяву позивача про визначення
суми до стягнення за судовим рішенням,
дійшов до висновку, що відсутність
конкретної суми, що належить стягнути
на користь позивача, унеможливлює
виконання судового рішення і
відновлення прав та інтересів
позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне:

У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Разом з тим, частиною 2 ст.263 КАС України
передбачено, що суд розглядає питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення в десятиденний строк у
судовому засіданні з повідомленням
державного виконавця або сторони
виконавчого провадження, що звернулися
із поданням (заявою), та осіб, які беруть
участь у справі, та у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Колегія
суддів вважає, що підставою для зміни
чи встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим. В даному
випадку це відсутність конкретної
суми, що належить стягнути на користь
позивача, згідно постанови Вищого
адміністративного суду України від 29
березня 2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Вищого адміністративного
суду України від 29 березня 2011 року
прийнято рішення щодо стягнення з
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№100, у всіх інших випадках збереження
середньої заробітної плати
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата. Працівникам, які
пропрацювали на підприємстві, в
установі, організації менше двох
календарних місяців, середня заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат
за фактично відпрацьований час.

Згідно п.5, абз.3 п.8 вищезазначеного
Порядку, нарахування виплат у всіх
випадках збереження середньої
заробітної плати провадиться виходячи
з розміру середньоденної (годинної)
заробітної плати. Середньомісячне
число робочих днів розраховується
діленням на 2 сумарного числа робочих
днів за останні два календарні місяці
згідно з графіком роботи підприємства,
установи, організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства.

З аналізу вищевикладеного вбачається,
що для визначення належної позивачу
суми середнього заробітку за час
вимушеного прогулу необхідно
встановити розмір середньої
заробітної плати з розрахунку за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передували його звільненню, розмір
середньденної (годинної) заробітної
плати, середньомісячне число робочих
днів та кількість днів вимушеного
прогулу.

Згідно довідки Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 20 травня 2008 року №7/4-123, за
останні 2 місяці роботи (грудень 2006 року
та січень 2007 року) середньомісячна
заробітна плата позивача складала 4566,07
грн.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що середньомісячна заробітна
плата позивача за час вимушеного
прогулу складає 173835,29 грн. та з
урахуванням отриманої позивачем
допомоги по безробіттю у розмірі 24674,07
грн., сума середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року
по 01 травня 2010 року, що підлягає
стягненню на користь ОСОБА_2, складає
149161,22 грн., натомість, доказів на
спростування вказаної суми, а також на
підтвердження розміру відрахувань
обов'язкових зборів та плажетів
відповідачем не надано.

Крім того, посилання позивача на
індексацію заробітної плати та
коефіцієнти посадових окладів судом
першої інстанції обґрунтовано не взято
до уваги, оскільки Порядок обчислення
середньої заробітної плати,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№100, не передбачає проведення
індексації середньомісячної
заробітної плати та з огляду на
відсутність доказів підвищення
посадових окладів.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що з метою виконання
постанови Вищого адміністративного
суду України від 29 березня 2011 року та
забезпечення відновлення порушених
прав позивача, заява ОСОБА_2 про
визначення суми до стягнення за
судовим рішенням підлягає частковому
задоволенню з врахуванням наявності
підстав для встановлення способу
виконання вищезазначеної постанови
Вищого адміністративного суду України
від 29 березня 2011 року в частині
стягнення з Ліквідаційної комісії
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів, шляхом визначення суми, що
підлягає стягненню, у розмірі 149161,22 грн.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва
та житлово-комунального господарства
України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м.Києва від 04 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 21
листопада 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.