Справа № 722/2239/14-а
Суддя: Унгурян С. В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/2239/14-а
Номер провадження 2-а/722/33/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року Сокирянський
районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого
судді: Унгуряна
С.В.

секретаря:
Ткач Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сокиряни
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора 1-го взводу роти
ДПС при УДАІ УМВС України в
Чернівецькій області ОСОБА_2 про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним вище адміністративним
позовом до інспектора 1-го взводу роти
ДПС при УДАІ УМВС України в
Чернівецькій області ОСОБА_2 про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 809754 від 30.09.2014 року.

Посилався на те, що 30.09.2014
року відповідачем його було притягнуто
до адміністративної відповідальності
ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. за порушення
п.12.4 ПДР України.

При цьому вказував на те, що
30.09.2014 року о 14 год. 00 хв. він рухався в
загальному потоці автотранспорту на
своєму автомобілі, де був зупинений
відповідачем, і на вимогу якого він
надав своє посвідчення водія та
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу. Після їх
перевірки, відповідач повідомив йому,
що ним перевищена дозволена швидкість
руху на цій ділянці дороги на 22 км/год.
На його вимогу відповідачем було
показано прилад для вимірювання
швидкості руху, який знаходився у руках
іншого працівника ДПС.

На його клопотання щодо надання
документів на підтвердження
своєчасного проходження перевірки та
державної метрологічної атестації
зазначеного в протоколі
вимірювального приладу, а також
клопотання про надання інших доказів,
що підтверджують його вину у вчинені
зазначеного правопорушення,
відповідач відповіді не надав,
натомість склав протокол про
адміністративне правопорушення.

Непогодившись з відповідачем,
відповідно до ст.268 КУпАП, він заявив
клопотання про надання йому можливості
скористатися правовою допомогою, про
що був зроблений відповідний запис в
протоколі про адміністративне
правопорушення. Однак, незважаючи на
заявлене ним клопотання, на місці
правопорушення було винесено
постанову у справі про адміністративне
правопорушення, згідно якої за
вчинення правопорушення, за яке
передбачена відповідальність ч.1 ст.122
КУпАП, на нього накладено стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає, що вищезазначена
постанова винесена з порушенням ст.63
Конституції України та ст.268 КУпАП, чим
були порушені його права.

Окрім цього, розгляд справи
був проведений без підготовки та
надання йому часу для звернення за
правовою допомогою, подання документів
які характеризують його особу, а також
інших доказів по справі, у зв’язку з
чим у постанові, винесеній
відповідачем, не враховано його особу,
матеріальний стан та інші обставини,
які слід враховувати при призначенні
адміністративного стягнення
відповідно до ст.33 КУпАП.

Просив постанову в справі
про адміністративне правопорушення
серії ПС1 №809754 від 30.09.2014 року скасувати
як незаконну.

Позивач підтримав позовні
вимоги та просив їх задовольнити, про
що подав до суду письмову заяву, в якій
також просив розглядати справу без
його присутності.

Відповідач – інспектор ДПС
при УДАІ УМВС України в Чернівецькій
області Горюк С.С. також в судове
засідання не з’явився, однак направив
до суду письмові заперечення на позов,
в яких просив у задоволенні позову
відмовити за безпідставністю з огляду
на те, що правопорушення вчинене
позивачем було зафіксовано за
допомогою дистанційного лазерного
вимірювача швидкості транспортних
засобів «TruCAM», який має функцію фото і
відеозапису, знаходився в робочому
стані і отримав свідоцтво про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки,
позивачу було пред’явлено показники
приладу, а саме фото та відеофіксацію
вчиненого правопорушення,
запропоновано надати пояснення, а
також було повідомлено про розгляд
справи про адміністративне
правопорушення на місці його вчинення.
Вважає, що розгляд справи відносно
ОСОБА_1 було проведено у відповідності
до вимог ст.ст.278-280 КУпАП, постанова
винесена за результатом розгляду
справи про адміністративне
правопорушення є правомірною, у
зв’язку з чим просив у задоволенні
позову відмовити. Одночасно відповідач
просив розглянути справу без його
участі у зв’язку із зайнятістю на
роботі.

Виходячи з наведеного, судом ухвалено
розглянути справу в даному судовому
засіданні без присутності сторін та
прийняти рішення на підставі письмових
доказів.

У зв’язку із неявкою у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, у відповідності до
вимог ч.1 ст.41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Дослідивши подані позивачем та
відповідачем письмові докази на
підтвердження їх вимог та заперечень,
оцінивши вказані докази щодо їх
належності та допустимості, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2014
року інспектором першого взводу роти
ДПС УДАІ УМВС України в Чернівецькій
області ОСОБА_2 складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №409195 від 30.09.2014 року відносно ОСОБА_1
за те, що останній нібито 30.09.2014 року о 14
год. 35 хв. в с.Коболчин Сокирянського
району Чернівецької області, керуючи
автомобілем марки «ВАЗ» д.н.03493МР,
перевищив встановлену швидкість руху в
населеному пункті на 22 км/год.,
рухаючись зі швидкістю 82 км/год., чим
порушив п.12.4 ПДР України.

На підставі вказаного вище
протоколу, інспектором ДПС УДАІ УМВС
України в Чернівецькій області Горюком
С.С. 30.09.2014 року винесено постанову у
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №809754, якою
позивача ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн.

Стаття 1 КУпАП передбачає, що
завданням Кодексу України про
адміністративні правопорушення є
охорона прав і свобод громадян,
власності, конституційного ладу
України, прав і законних інтересів
підприємств, установ і організацій,
встановленого правопорядку, зміцнення
законності, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі точного і неухильного додержання
Конституції і законів України, поваги
до прав, честі і гідності інших
громадян, до правил співжиття,
сумлінного виконання своїх обов'язків,
відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом. Додержання
вимог закону при застосуванні заходів
впливу за адміністративні
правопорушення забезпечується правом
оскарження, іншими встановленими
законом способами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і
об’єктивне з’ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності з законом, тощо.

Статтею 252 КУпАП
передбачено, що орган (посадова особа)
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об’єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов’язаний з’ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також з’ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП
України особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності має
право: знайомитися з матеріалами
справи, давати пояснення, подавати
докази, заявляти клопотання; при
розгляді справи користуватися
юридичною допомогою адвоката, іншого
фахівця у галузі права, який за законом
має право на надання правової допомоги
особисто чи за дорученням юридичної
особи тощо.

Так, судом встановлено, що протокол про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 було складено
відповідачем 30.09.2014 року о 14 год. 35 хв. У
цьому ж протоколі, містяться відомості
про повідомлення ОСОБА_1 щодо розгляду
адміністративної справи відносно
нього 30.09.2014 року о 14 год. 40 хв., тобто
відповідачем фактично було визначено
час розгляду адміністративної справи в
межах п’яти хвилин, у зв’язку з чим,
позивач був позбавлений реальної
можливості скористатися при розгляді
адміністративної справи правовою
допомогою, про необхідність якої він
заявляв.

Наведені обставини, на думку суду,
свідчать про формальний підхід
відповідача до розгляду ним
адміністративної справи відносно
ОСОБА_1, а відповідно і про наявність у
його діях порушень вимог закону та
права позивача на захист.

Відповідно до пункту 2
Наказу МВС України від 01.03.2010 року №33,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30.03.2010 року за №262/17557,
до спеціальних технічних засобів, які
працюють в автоматичному режимі, що
мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису віднесений лазерний
вимірювач швидкості транспортних
засобів «TruCAM».

Відповідно до Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» від 11.02.1998 року на
вимірювання у сфері, у якій результати
вимірювань можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов,
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
допуск даного примірника засобу
техніки для використання в Україні та
про перевірку даного примірника засобу
вимірювальної техніки.

Так, відповідачем не надано суду
доказів, які б підтверджували
своєчасність проходження повірки та
державної метрологічної атестації
лазерного вимірювача швидкості
транспортних засобів «TruCAM» 000763, за
допомогою якого було здійснено
фіксацію нібито вчиненого позивачем
правопорушення, а відповідно і не
надано доказів правомірності його
використання.

Відповідно до ст.251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Таким чином, Кодексом
адміністративного судочинства України
встановлена презумпція вини суб’єкта
владних повноважень, що означає його
обов’язок довести правомірність свого
рішення, дій чи бездіяльності та
спростувати твердження позивача про
порушення його прав, свобод чи
інтересів.

Разом з тим, відповідачем не надано
суду належних доказів на підтвердження
порушення ОСОБА_1 вимог п.12.4 ПДР
України, за що передбачена
відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП, а
отже, і не доведено суду правомірності
винесеної ним постанови.

Враховуючи наведені вище
обставини та вимоги закону, суд вважає,
що позивача ОСОБА_1 незаконно
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП
України, а тому винесена відносно нього
постанова у справі про адміністративне
правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.1, 7, 33, 245, 251, 252, 268, 280, 288, 289
КУпАП, ст.ст.9, 71, 128 ч.4, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії
ПС1 №809754 від 30.09.2014 року, винесену
інспектором першого взводу роти ДПС
при УДАІ УМВС України в Чернівецькій
області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер – НОМЕР_1, на
користь держави на р/р 0204,
одержувач: УДКСУ у Сокирянському
районі, 22030001, ГУДКСУ у
Чернівецькій області, МФО 856135,
недоплачений ним при подачі до суду
адміністравного позову судовий збір в
розмірі 4 (чотири) гривень 26 копійок.

Постанова суду є остаточною
і оскарженню в апеляційному та
касаційному порядку не підлягає.

Суддя Сокирянського
районного

суду Чернівецької
області
ОСОБА
_3