Справа № 810/5046/14
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/5046/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року 810/5046/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніколь-Моторс», Приватного акціонерного товариства «Будівельне управління № 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ллентаб Україна» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення будівництва

ВСТАНОВИВ:

Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі – ГУ ДСНС у Київській області або позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніколь-Моторс», Приватного акціонерного товариства «Будівельне управління № 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ллентаб Україна» (далі - ТОВ «Ніколь-Моторс», ПрАТ «Будівельне управління № 7», ТОВ «Ллентаб Україна», відповідно, або відповідачі) про застосування заходів реагування у вигляді зупинення будівництва автосалону та станції технічного обслуговування за адресою: Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у ході проведення планової перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту на об’єкті будівництва – автосалону та станції технічного обслуговування по вул. Велика Кільцева, 2, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області було встановлено ряд порушень вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, які становлять загрозу життю та здоров’ю людей, а відтак, є підставою для зупинення будівництва.

ПрАТ «Будівельне управління № 7» та ТОВ «Ллентаб Україна» правом на подання письмових заперечень проти адміністративного позову не скористались. Водночас, представник ТОВ «Ллентаб Україна» заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач - ТОВ «Ніколь-Моторс» позов не визнав, заперечення надав суду у письмовій формі та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що порушення вимог законодавства, які були виявлені під час проведення перевірки, на дату розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, усунені.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 03.11.2014, не з’явився.

Разом з цим, 03 листопада 2014 року через канцелярію Київського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

Представники відповідачів, які повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 03.11.2014 після оголошеної перерви, не з’явились. Жодних заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності суду не надали.

Дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності та враховуючи, що про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомленні своєчасно та належним чином, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги положення частин четвертої та шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У період з 22.07.2014 по 07.08.2014 посадовою особою позивача була проведена планова перевірка з питань додержання (виконання) ТОВ «Ніколь-Моторс», ПрАТ «Будівельне управління № 7», ТОВ «Ллентаб Україна» вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту на об’єкті будівництва – автосалону та станції технічного обслуговування по вул. Велика Кільцева, 2, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. За результатами перевірки складений Акт від 07.08.2014 №874 у якому зафіксовано ряд порушень відповідачами вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту (том І а.с.25-32).

У ході судового розгляду сторонами було повідомлено суд, що на підставі заяви ТОВ «Ніколь-Моторс» посадовою особою позивача була проведена позапланова перевірка з питань усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту, які зафіксовано в Акті перевірки від 07.08.2014 №874.

Як зазначив представник позивача, під час проведення повторної перевірки було встановлено, що відповідачами не усунені всі порушення вимог законодавства, внаслідок чого створюється загроза життю та здоров’ю людей, а саме: відстань від новобудови автосалону до технологічного обладнання багатопаливної автозаправної станції менша 60 м., що є порушенням НАПБ Б.05.019-2005; новобудову не забезпечено нормативним запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння, що є порушенням ДБН В.2.5-74:2013 та НАПБ А.01.001-2004; не виконано вогнезахист несучих металевих конструкцій будівлі автосалону, що є порушенням ДБН В.2.2-9-2009 та ДБН В.1.1-7-2002; допускається застосування монолітно-залізобетонних конструкцій будівлі з невизначеними показниками їх межі вогнестійкості, що є порушенням ДБН В.1.1-7-2002; зовнішні двері сходових кліток влаштовані розмірами менше 1,2 х 2 м, що є порушенням ДБН В.2.2-9-2009 та ДБН В.1.1-7-2002; у вікнах сходових кліток на кожному поверсі не влаштовані відкривні фрамуги площею не менше 1,2 м2 кожна з можливістю відкривання з рівня підлоги, що є порушенням ДБН В.1.1-7-2002; евакуаційні виходи з приміщень складу мастил, котельні та вентиляційної влаштовані розмірами менше 2 х 0,8 м., що є порушенням ДБН В.1.1-7-2002; в приміщені котельні не влаштовані легкоскидні конструкції, що є порушенням рекомендацій по проектуванню дахових, вбудованих і прибудованих котельних установок, працюючих на природному газі; не завершено монтаж внутрішнього протипожежного водопроводу новобудови, що є порушенням ДБН В.2.5-64:2012 та НАПБ А01.001-2004; не розроблено та не впроваджуються вимоги розділу «Інженерно-технічні заходи цивільного захисту», що є порушенням ДСТУ Б А.2.2-7:2010 та ДБН В.1.2-4-2006.

Представники відповідачів не заперечували щодо наявності таких порушень, як не влаштування у вікнах сходових кліток на кожному поверсі відкривних фрамуг площею не менше 1,2 м2 кожна з можливістю відкривання з рівня підлоги, не завершення монтажу внутрішнього протипожежного водопроводу новобудови, не розроблення та не впровадження вимог розділу «Інженерно-технічні заходи цивільного захисту» (пункти 6, 13 та 34 переліку порушень, зазначених в Акті перевірки від 07.08.2014 №874) із зауваженням, що на даній стадії будівництва вказані порушення не становлять загрозу життю та здоров’ю людей.

Поряд з цим зазначили, що вказані порушення, на день розгляду справи, усуваються та будуть усунені повністю на момент завершення будівництва автосалону та станції технічного обслуговування. На підтвердження цього надали суду відповідні договори на демонтаж і монтаж вікон і дверей, на виконання робіт з інженерно-технічних заходів цивільного захисту на об’єкті, який знаходиться за адресою: вул. Велика Кільцева, 2, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район (том ІІ а.с.52-56, 59-61).

Щодо порушень, які виявились у недотриманні вимог до мінімальної відстані між новобудовою та автозаправною станцією, невиконання вогнезахисту несучих металевих конструкцій будівлі автосалону, розмірів зовнішніх дверей сходових кліток (пункти 1, 3 та 5 переліку порушень, зазначених в Акті перевірки від 07.08.2014 №874), відповідачі вважають, що дані вимоги стосуються лише громадських будівель. Оскільки, автосалон та станція технічного обслуговування, що будуються, відносяться до виробничих, а не громадських будівель, позивачі наполягають на відсутності порушення вимог законодавства у даній частині.

У ході розгляду справи судом встановлено, що спір між сторонами виник внаслідок різної кваліфікації ними об’єкта будівництва автосалону та станції технічного обслуговування по вул. Велика Кільцева, 2, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, тобто, як громадської або виробничої будівлі.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами суд зазначає таке.

Відповідно до розділу 3 ДБН В2.2-28:2010, виробничі будинки – це будинки цехів і споруди, у яких виробляють продукцію. Будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення є об'єктами класифікації в Державному класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507 (надалі –ДК БС). ДК БС призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб'єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

За кодом 1230.3 ДК БС станції технічного обслуговування автомобілів відносяться до торговельних будівель, як і торгові центри, універмаги, магазини (код ДК БС1230.1).

А відтак, у суду не виникає сумніву та обставина, що будівництво автосалону та станції технічного обслуговування по вул. Велика Кільцева, 2, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області є будівництвом торговельних будівель.

За функціональним призначенням будівлі підрозділяються на дві групи: цивільні й промислові. До цивільних відносяться будівлі, призначені для обслуговування побутових, комунальних і суспільних потреб людей. У цю групу входять житлові й громадські будівлі. Промислові – це будівлі, в яких виконуються різні виробничі процеси, пов'язані з виробництвом сировини, її обробкою та виготовленням продукції.

У громадських будівлях й спорудах розміщуються установи і підприємства соціального, побутового й культурного призначення, зокрема, охорони здоров'я, фізичної культури й соціального забезпечення (госпіталі, лікарні, поліклініки, санаторії, будинки відпочинку, спортивні будівлі й споруди, інтернати т.д.), освіти (дитячі садки і ясла, загальноосвітні школи, профтехучилища, технікуми, вищі навчальні заклади т.д.), культури (бібліотеки, музеї, ботанічні сади, будинки культури, клуби т.д.), мистецтва (театри, кінотеатри, цирки, концертні зали, філармонії т.д.), науки й наукового обслуговування (академії і філії, науково-дослідні інститути, конструкторські бюро, проектні, проектно-дослідницькі, проектно-технологічні організації т.д.), будівництва (проектні, проектно-дослідницькі контори, майстерні, бюро, проектні, архітектурно-планувальні, проектно-конструкторські, проектно-експериментальні т.д.), фінансування, кредитування і державного страхування (банки фінансування й кредитування, ощадні банки), управління (виконкоми; суди, органи охорони громадського порядку т.д.), партійних і громадських організацій (профспілкові організації), комунального господарства (готелі, гуртожитки для приїжджих, мотелі, кемпінги, пожежні депо, управління, трести та інші організації комунального господарства), побутового обслуговування населення (лазні, душові, перукарні, пральні, фотографії, кінолабораторії, приймальні пункти, ательє різного призначення т.д.), торгівлі й громадського харчування (торгівельні центри, магазини, універмаги, криті ринки, ресторани, їдальні, фабрики кухні, кафе, чайні, закусочні т.д.), зв'язку (поштамти, телефонні станції т.д.), транспорту (залізничні й річкові вокзали, авіавокзали, автодорожні вокзали т.д.).

Вимоги до проектування громадських будинків встановлені ДБН В 2.2-9 -2009 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» за змістом якого убачається віднесення торгівельних будівель до громадських будинків.

А відтак, суд дійшов висновку, що будівництво автосалону та станції технічного обслуговування по вул. Велика Кільцева, 2, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області є будівництвом громадської будівлі, а тому обов’язком відповідачів є дотримання, у даному випадку, норм стандартів і правил, що регулюють організації будівництва громадських будинків.

Щодо дотримання розмірів зовнішніх дверей сходових кліток при будівництві об’єкта, то суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пунктів 5.16, 5.17 ДБН В.1.1-7-2002, висота та ширина у просвіті евакуаційних виходів (дверей) для будинків різного призначення встановлюється відповідними НД. При цьому висота цих виходів повинна бути не меншою за 2,0 м, а ширина – 0,8 м.

Висоту дверей і проходів, що ведуть до приміщень без постійного перебування в них людей, а також висоту дверей, що ведуть до цокольних, підвальних, підземних поверхів, допускається зменшувати до 1,9 м, а дверей, що є виходами на горище або суміщене покриття – до 1,5 м.

Як зазначили представники відповідачів, влаштування евакуаційних виходів з приміщень складу мастил, котельні та вентиляційної влаштовані розмірами менше 2 х 0,8 м та не є порушенням вимог пункту 5.16 ДБН В.1.1-7-2002, оскільки перебування людей у вказаних приміщеннях функціонально не передбачено.

Разом з цим, відповідачами не надано суду жодних доказів на підтвердження вказаної обставини, зокрема, інформацію про обладнання котельні та вентиляційної, яке може працювати в автоматичному режимі, у зв’язку з чим суд дійшов висновку про наявність вказаного порушення (пункт 7 акта перевірки від 07.08.2014 №874).

Щодо незабезпечення об’єкта будівництва нормативним запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння (пункт 2 переліку порушень, зазначених в Акті перевірки від 07.08.2014 №874), суд зауважує наступне.

Відповідачами не надано належних доказів забезпечення на об’єкті будівництва автосалону та станції технічного обслуговування по вул. Велика Кільцева, 2, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області протипожежного водопостачання від пожежних гідрантів на водогінній мережі або з резервуарів (водойм).

Суд критично ставиться до наданих відповідачем листів-згод ТОВ «Автобансервіс» та ТОВ «Промавтотехсервіс» на використання їх пожежних гідрантів для цілей пожежогасіння протягом часу будівництва та введення в експлуатацію автосалону, станції технічного обслуговування та системи пожежогасіння вказаного об’єкту будівництва, оскільки суду не надано жодного належного доказу, як забезпечення технічних можливостей використання пожежних гідрантів користувачів суміжних земельних ділянок, так і достатності вказаних ресурсів для забезпечення належного протипожежного водопостачання у випадку надзвичайної ситуації, в тому числі, у разі виникнення на всіх об’єктах такої ситуації одночасно.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про незабезпечення відповідачами об’єкта будівництва нормативним запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння (пункт 2 переліку порушень, зазначених в Акті перевірки від 07.08.2014 №874), що є порушенням вимог пункту 8.4.57 Правил пожежної безпеки в України.

Щодо застосування монолітно-залізобетонних конструкцій будівлі з невизначеними показниками їх межі вогнестійкості (пункт 4 акта перевірки від 07.08.2014 №874) суд зазначає таке.

Як зазначили представники відповідачів, проведення натуральних вогневих випробувань здійснюється лише при впровадженні в практику будівництва конструктивних систем будинків, які не можуть бути однозначно кваліфіковані за певним ступенем вогнестійкості. Разом з тим, законодавством допускається визначення ступеня вогнестійкості конструктивних систем будинків розрахунковим методом. Підтвердженням відповідності монолітно-залізобетонних конструкцій параметрам, визначених в проекті будівництва автосалону та станції технічного обслуговування є акти на закриття прихованих робіт, а доказами відповідності вказаних конструкцій вимогам до їх вогнестійкості є результати випробування аналогічно виконаних конструкцій.

Норми, які встановлюють пожежно-технічну класифікацію будівельних матеріалів, конструкцій, протипожежних перешкод, зовнішніх пожежних драбин, сходів та сходових кліток, будинків і споруд (надалі – будинків), приміщень, а також загальні вимоги щодо забезпечення безпеки людей у разі виникнення пожежі, пожежної безпеки конструктивних та об'ємно-планувальних рішень, обладнання будинків, приміщень інженерно-технічними засобами захисту від пожежі, визначені у ДБН В.1.1.7– 2002, які поширюють свою дію на нове будівництво, розширення, реконструкцію, технічне переоснащення, реставрацію, капітальний ремонт будинків і приміщень різного призначення.

Відповідно до пункту 2.10. ДБН В.1.1.7– 2002, значення межі вогнестійкості будівельних конструкцій визначають шляхом випробувань за ДСТУ Б В.1.1-4, за стандартами на методи випробувань на вогнестійкість будівельних конструкцій конкретних видів або за розрахунковими методами відповідно до стандартів і методик, затверджених або узгоджених з центральним органом державного пожежного нагляду.

Загальні вимоги до розрахункових методів наведено у додатку «В» ДБН В.1.1.7– 2002, а додаткові вимоги до розрахункових методів визначення межі вогнестійкості будівельних конструкцій конкретних видів регламентуються окремими документами.

Так, розрахункові методи можуть використовуватися для оцінки вогнестійкості будівельних конструкцій будь-яких видів, за винятком тих, в яких основним граничним станом з вогнестійкості є втрата цілісності конструкції, а також для оптимізації конструктивних параметрів будівельних конструкцій з метою забезпечення необхідної вогнестійкості. Важливою сферою застосування розрахункових методів є оцінка вогнестійкості будівельних конструкцій в умовах реальних пожеж, коли пожежне навантаження може розподілятися в приміщенні довільно. Результати розрахунку вогнестійкості в умовах реальної пожежі мають бути зведені до умов випробувань за стандартним температурним режимом для визначення межі вогнестійкості конструкцій. Розрахункові методи також можуть бути використані для інтерполяції та екстраполяції результатів випробувань будівельних конструкцій на вогнестійкість.

Відповідно до підпункту В.3.1. пункту В.3 Правил оформлення результатів розрахунку, результати розрахунку оформляються звітом. Звіт повинен містити: назву й адресу лабораторії, що проводила розрахунок вогнестійкості; дату проведення розрахунку; назву й адресу замовника; найменування будівельної конструкції, для якої проводилася оцінка вогнестійкості, технічний опис будівельної конструкції, технічні креслення або схеми основних складових елементів і всіх конструкційних деталей, а також перелік використаних матеріалів і виробів; ДБН В.1.1-7-2002 С 31, для несучих конструкцій - схеми навантажування і дані про навантаження; опис методу, використаного під час розрахунку вогнестійкості конструкції; у випадку застосування для розрахунку вогнестійкості методу, що ґрунтується на використанні математичних моделей, - прийняті під час розрахунку рівняння процесів тепломасообміну і напруженого стану, рівняння, що визначають початкові й граничні умови, коефіцієнти, що входять до рівнянь, метод розв`язання системи рівнянь, дані за розрахунками температур і деформацій; межу вогнестійкості конструкції із зазначенням виду граничного стану з вогнестійкості.

Оскільки відповідачами не надано суду звітів значення вогнестійкості монолітно-залізобетонних конструкцій будівлі автосалону та станції технічного обслуговування за адресою: Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 2 та висновків випробувань аналогічних конструкцій, суд дійшов висновку про відсутність визначення межі вогнестійкості будівельних конструкцій, визначених за розрахунковим методом або за ДСТУ Б В.1.1-4, а відтак, і про наявність вказаного порушення.

У силу положень пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частини п’ятої статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, у редакції Закону України від 22.07.2014 №1600-VII, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

У силу положень частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що підставами для застосування заходу реагування - зупинення роботи об’єктів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами та повинні мати таку ознаку, як створення загрози життю та/або здоров'ю людей.

Положеннями статті 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров'ю людей», а відтак, воно є оціночним. Разом з цим, за переконанням суду всі зазначені вище порушення протипожежних норм у їх сукупності створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки впливає: на забезпечення безпеки роботи об'єкта та обслуговуючого персоналу у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що наявність порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не було спростовано відповідачами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, позовна заява містить клопотання позивача про встановлення способу виконання рішення суду у порядку, передбаченому Інструкцією про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, а саме, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощитки та вхідні двері приміщень будівництва.

Вирішуючи питання щодо встановлення способу виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог вказаної Інструкції, запобіжні заходи - заходи, направлені на забезпечення пожежної безпеки шляхом зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, опалювальних приладів, дільниць електричної мережі, проведення пожежонебезпечних робіт та дії виданих дозволів на право проведення таких робіт, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, випуску і застосування проектів, проведення будівельно-монтажних робіт.

Приведення постанови про застосування запобіжних заходів у дію - здійснення посадовою особою органу держпожнагляду заходів щодо зупинення роботи (експлуатації) на відповідному об'єкті шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення.

Отже, у разі виявлення порушень щодо невиконання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки за рішенням суду позивач зобов'язаний вчинити дії у порядку та спосіб, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статі 257 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

За результатами системного аналізу приписів зазначеного законодавства у взаємозв’язку із обставинами даної справи, враховуючи що спосіб виконання рішення суду, який просить встановити позивач, відповідає вимогам законодавства, суд дійшов висновку про можливість встановлення способу виконання судового рішення.

При цьому, суд вважає за необхідне роз’яснити відповідачу, що особа має право подати заяву про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Таким чином, за умов усунення усіх порушень виявлених в ході перевірки, відповідач не позбавлений права звернутись із такою заявою до суду.

Оскільки, спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва автосалону та станції технічного обслуговування по вул. Велика Кільцева, 2, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощитки будівництва за адресою: вул. Велика Кільцева, 2, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київської області, до усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, виявлених у Акті перевірки від 07.08.2014 №874.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Постанову складено у повному обсязі та підписано – 04.11.2014