Справа № 819/2098/13-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2013-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/2098/13-a

"17" вересня 2013 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хрущ
В. Л.,

за відсутності позивача та
відповідача,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду в м.Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Тернопільського міського
управління юстиції про внесення змін
до актового запису про народження
дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції про
внесення змін до актового запису про
народження дитини.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач зазначила, що після зміни свого
прізвища, вона звернулась до
відповідача з проханням внести зміни
до актового запису про народження
дитини, а саме: в графі «мати» дитини,
змінити прізвище матері малолітнього
сина позивачки з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».
Однак, відповідач у листі №1051/08.1-34 від
19.07.2013 року відмовив позивачу про
внесення таких змін до актового запису
про народження дитини, роз'яснюючи свою
позицію з посиланням на п.2.13.9 Правил
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання, затверджених наказом
Міністерства юстиції України від 12.01.2011
року N96/5 затверджено, зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України від 14
січня 2011 року за N55/18793. У зв'язку з цим
позивач просить суд зобов'язати
відповідача внести відповідні зміни до
актового запису про народження дитини.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, подала заяву про розгляд
справи без її участі, зазначивши, що
позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіслав суду листа, в якому
просить розглядати справу без його
представника, та зазначає, що позиція
Відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції - обґрунтована в роз'ясненні,
викладеному в листі №1051/08.1-34 від 19.07.2013
року.

Таким чином, з огляду на вжиття судом
всіх залежних від нього заходів щодо
повідомлення належним чином сторін про
наявність судової справи з їх участю та
можливість реалізації ними права
захисту у судовому порядку їх прав та
інтересів, зважаючи на відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, а
також враховуючи неявку в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, та відповідну заяву позивача
про розгляд справи без його
представника, - суд, у відповідності до
положень статей 12, 41, частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, визнав за доцільне проводити
розгляд справи в порядку письмового
провадження без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_1, виданого Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції (актовий запис №1736), - позивач з
20.11.2004 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2.

Згідно складеного 24.06.2013 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції актового запису №1206 про
народження дитини (сина позивачки)
ОСОБА_2, в графі «мати» прізвище матері
дитини вказано - як «ОСОБА_1», ім'я та по
батькові матері - ОСОБА_1. У відомостях
про батька - «ОСОБА_2».

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 14.03.2012 року у справі
№1915/2225/2012 - шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
розірвано.

Після цього, як підтверджується
свідоцтвом про зміну імені (із
внесенням відповідного актового
запису №69 від 21.06.2013 року), - позивач
змінила своє шлюбне прізвище з
«ОСОБА_1» на дошлюбне - «ОСОБА_1».

Вподальшому ОСОБА_1 звернулась до
Відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції з проханням внести зміни до
актового запису №1206 від 24.06.2005 року про
народження її сина ОСОБА_2, а саме
просить змінити прізвище матері -
ОСОБА_1 на ОСОБА_1, у зв'язку з державною
реєстрацією зміни її імені(прізвища),
що підтверджується актовим записом №69
від 21.06.2013 року.

Однак, у внесенні таких змін позивачу
було відмовлено листом за №1051/08.1-34 від
19.07.2013 року). У вказаному листі
відповідач посилається, зокрема, на те,
що державна реєстрації зміни імені не
тягне за собою внесення змін до актових
записів цивільного стану, складених
стосовно особи, яка змінила ім'я, та її
малолітніх і неповнолітніх дітей, крім
передбачених законом випадків, а також
повнолітніх дітей. Крім того,
посилаючись на те, що згідно Правил
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання, затверджених Наказом
Міністерства юстиції України від 12.01.2011
року N96/5 зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України від 14 січня 2011 року за
N55/18793, зокрема п. 2.13.9 актовий запис про
зміну імені є підставою для зміни
прізвища батьків в актовому записі про
народження малолітніх дітей у разі
зміни їх прізвища з дотриманням вимог
статті 148 Сімейного кодексу України;
для зміни імені батька та по батькові
дитини в актовому записі про
народження малолітньої дитини у разі
подання батьками заяви про зміну по
батькові дитини, - відповідач вважає, що
внести зміни в актовий запис про
народження дитини №1206 від 24.06.2005 року,-
він не має можливості.

Вищезазначена відмова відповідача і
стала підставою для подальшого
звернення ОСОБА_1 до суду із даним
позовом.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові,
надавши їм належну правову оцінку,
проаналізувавши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, - з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 28 Цивільного кодексу
України фізична особа набуває прав та
обов'язків і здійснює їх під своїм
ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є
громадянином України, складається із
прізвища, власного імені та по
батькові, якщо інше не випливає із
закону або звичаю національної
меншини, до якої вона належить.

Статтею 295 Цивільного кодексу України
передбачено, що фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
власний розсуд змінити своє прізвище
та (або) власне ім'я.

Відповідно до статті 113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Вищезазначена норма свідчить про те,
що зміна шлюбного прізвища на дошлюбне
або залишення на шлюбному прізвищі -
залежить виключно від волевиявлення
самої особи.

З 27.07.2010 року набув чинності Закон
України «Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-VI
(далі - Закон № 2398-VI), який регулює
відносини, пов'язані з проведенням
державної реєстрації актів цивільного
стану, внесенням до актових записів
цивільного стану змін, їх поновленням і
анулюванням, визначення засад
діяльності органів державної
реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 4 Розділу IV «Прикінцеві та
перехідні положення» цього Закону
визнано такими, що втратили чинність
розділ V «Акти громадянського стану»
Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до частини 1 статті 2 цього
Закону - актами цивільного стану є
події та дії, які нерозривно пов'язані з
фізичною особою і започатковують,
змінюють, доповнюють або припиняють її
можливість бути суб'єктом цивільних
прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану» передбачено, що відділи
державної реєстрації актів цивільного
стану проводять державну реєстрацію
народження фізичної особи та її
походження, шлюбу, розірвання шлюбу,
зміни імені, смерті, вносять зміни до
актових записів цивільного стану,
поновлюють та анулюють їх; формують
Державний реєстр актів цивільного
стану громадян, ведуть його, зберігають
архівний фонд; здійснюють відповідно
до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» державна реєстрація
актів цивільного стану проводиться з
метою забезпечення реалізації прав
фізичної особи та офіційного визнання
і підтвердження державою фактів
народження фізичної особи та її
походження, шлюбу, розірвання шлюбу,
зміни імені, смерті.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону
України «Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» державна
реєстрація зміни імені (прізвища,
власного імені, по батькові)
проводиться лише стосовно громадян
України.

Згідно з частиною 7 цієї ж статті -
державна реєстрація зміни імені не
тягне за собою внесення змін до актових
записів цивільного стану, складених
стосовно особи, яка змінила ім'я, та її
малолітніх і неповнолітніх дітей, крім
передбачених законом випадків, а також
повнолітніх дітей.

Слід зазначити, що відповідно до
частини 1 статті 22 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану» внесення змін до актового
запису цивільного стану проводиться
відповідним органом державної
реєстрації актів цивільного стану за
наявності достатніх підстав.

Судом встановлено, що зміна прізвища
позивача, матері малолітньої дитини
ОСОБА_2, відбулась відповідно до
Сімейного кодексу України, - що
підтверджується матеріалами справи:
рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 14.03.2012 року у
справі №1915/2225/2012 та свідоцтвом про
зміну імені, щодо якого внесено
актовий запис №69 від 21.06.2013 року про
зміну прізвища позивачки з «ОСОБА_1» -
на «ОСОБА_1».

Наказом Міністерства юстиції України
від 12.01.2011 року N96/5 затверджено Правила
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 14
січня 2011 року за N55/18793 (далі - Правила).

Оцінюючи посилання відповідача на
положення пункту 2.13.9 Правил як на
підставу неможливості внести
відповідні зміни до актового запису
про народження сина позивачки, то суд
оцінює їх критично, виходячи з
наступного.

Так, пунктом 2.13.9 Правил, визначено, що
підставою для внесення змін в актові
записи цивільного стану є: актовий
запис про зміну імені. Цей актовий
запис є підставою: для зміни прізвища
батьків в актовому записі про
народження малолітніх дітей у разі
зміни їх прізвища з дотриманням вимог
статті 148 Сімейного кодексу України;
для зміни імені батька та по батькові
дитини в актовому записі про
народження малолітньої дитини у разі
подання батьками заяви про зміну по
батькові дитини.

Суд зазначає, що статтею 148 Сімейного
кодексу України регулюється питання
зміни прізвища самої дитини її
батьками за відповідних обставин.

В той же час, вказана стаття - жодним
чином не регулює питання зміни
прізвища батьків.

Таким чином, аналізуючи вищенаведений
пункт 2.13.9 Правил та зважаючи на те, що
стаття 148 Сімейного кодексу України не
визначає порядку зміни прізвища
батьків малолітніх дітей, - суд
приходить до переконання, що в
розумінні пункту 2.13.9 Порядку актовий
запис про зміну імені одного з батьків -
є підставою для зміни прізвища батьків
в актовому записі про народження їх
малолітніх дітей - у разі зміни
прізвища саме дітей у випадках,
визначених статтею 148 Сімейного
кодексу України.

Вирішуючи даний спір суд виходить з
того, що позивач просила відповідача
внести зміни у актовий запис про
народження її сина шляхом зміни свого
прізвища (зі шлюбного на дошлюбне), в
той час як змінити прізвище свого
малолітнього сина, в тому числі, з
підстав, визначених статтею 148
Сімейного кодексу, якою врегульовано
питання зміни прізвища дитини її
батьками, - не просила.

Таким чином, посилання відповідача на
положення пункту 2.13.9 Правил в даному
випадку - було безпідставним.

Натомість, суд вважає за необхідне
звернути увагу на положення пунктів 2.5,
2.6 Правил, відповідно до яких заява про
внесення змін до актового запису
цивільного стану подається: одним із
батьків неповнолітнього
(малолітнього). Разом із заявою про
внесення змін до актового запису
цивільного стану заявником подаються:
свідоцтва про державну реєстрацію
актів цивільного стану, у яких
зазначені неправильні, неповні
відомості або відомості, які
підлягають зміні; інші документи,
необхідні для розгляду заяви та
вирішення питання по суті.

При вирішенні зазначеної справи, суд
виходить з того, що частиною другою
статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Так, право на справедливий судовий
розгляд (див. рішення Суду у справі
Sokurenko and Strygun v. Ukraine, no. 29458/04, § 23, від
20.07.2006) включає в себе право на доступ до
суду та право на доступ до правосуддя в
широкому розумінні (рішення Суду у
справі Tserkva Sela Sosulivka v. Ukraine, no. 37878/02, §§ 50 і
53, від 28.02.2008).

Як свідчить позиція Суду у багатьох
справах, основною складовою права на
суд - є право доступу, в тому розумінні,
що особі має бути забезпечена
можливість звернутись до суду для
вирішення певного питання, і що з боку
держави не повинні чинитись правові чи
практичні перешкоди для здійснення
цього права.

Суд також вважає за необхідне
застосувати частину четверту статті 8
(Верховенство права) Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка передбачає, що
забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
відносини.

Суд зазначає, що відмова відповідача у
внесенні змін до актового запису про
народження її дитини, про які просила
ОСОБА_1, викладена у листі №1051/08.1-34 від
19.07.2013 року із зазначенням відповідних
роз'яснень, - позивачем у даній справі
не оскаржується, і питання про
неправомірність надання їй такої
відмови, чи про визнання
неправомірними дій відповідача при її
наданні, - не порушується.

В той же час, звернувшись за судовим
захистом та розпоряджаючись своїми
вимогами на свій розсуд, як це
передбачено положеннями статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, - ОСОБА_1 просить суд захистити
її права саме шляхом зобов'язання
відповідача внести відповідні зміни до
актового запису про народження її
малолітнього сина, шляхом внесення тих
відомостей, які вже внесені до
відповідного актового запису
цивільного стану - №69 від 21.06.2013 року,
яким підтверджується зміна у
встановленому законом порядку імені
(прізвища) позивачки.

Частиною 3 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна особа, яка
звернулася за судовим захистом,
розпоряджається своїми вимогами на
свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

При цьому частиною 2 вказаної статті
передбачено, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Вищезазначена обставина - не може
залишитись поза увагою суду, який в
силу положень чинного процесуального
законодавства, зобов'язаний при
розгляді справи забезпечувати
дотримання усіх принципів здійснення
правосуддя (закріплених статтею 7
Кодексу адміністративного судочинства
України) в адміністративних судах у їх
сукупності.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У відповідності до вимог частини 2
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України - у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії. Водночас, суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Суд підкреслює, що засіб юридичного
захисту має бути ефективним, як на
практиці, так і за законом.

Так, при розгляді справи було б
неприйнятно враховувати право на
ефективний засіб захисту,
встановлення механізму відновлення,
поновлення порушеного права, - без його
практичного застосування. Таким чином,
обов'язковим є практичне застосування
ефективного механізму захисту.
Протилежний підхід суперечитиме
принципу верховенства права.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
- суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Пунктом 2.13.12 Порядку - встановлено, що
внесення змін до актових записів
цивільного стану можливе також і в
інших окремих випадках, якщо це не
суперечить чинному законодавству
України.

При цьому, згідно з пунктом 2.13.2 Правил
підставою для внесення змін в актові
записи цивільного стану - є постанова
адміністративного суду.

Відповідно до пп. 2.16.7 п. 2.16 Правил на
підставі рішення суду про внесення
змін, доповнень або виправлень в актові
записи цивільного стану вносяться
відповідні зміни, які зазначені в
рішенні суду.

З огляду на викладене, суд враховує те,
що статтею 133 Сімейного кодексу України
передбачено, якщо дитина народилась у
подружжя, - дружина записується
матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Таким чином, зважаючи на те, що зміна
імені (прізвища) позивача з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» - підтверджується відповідним
актовим записом №69 від 21.05.2013 року, а
також зважаючи, що позивач прагне аби
її ім'я (прізвище) в актовому записі про
народження її малолітнього сина за
№1206, складеному відповідачем 24.06.2005
року, - було таким же, як і в інших
документах, - суд приходить до висновку,
що зміна прізвища позивача в актовому
записі №1206, складеному 24.06.2005 року про
народження її сина - ОСОБА_2, тобто,
дитини, яка народжена у шлюбі, в даному
випадку - в розумінні пункту 2.13.12
Порядку не суперечитиме вимогам
чинного законодавства України, зокрема
і статті 133 Сімейного кодексу України,
не порушуватиме нічиїх прав та
законних інтересів, в тому числі, - і
малолітнього сина позивача, для
подальшої реалізації прав та законних
інтересів якого такі зміни жодних
загроз - не становлять, оскільки
внесення змін до актового запису про
народження ОСОБА_2, хоча і нерозривно
пов'язані з відповідною подією (зміною
прізвища особи, яка записана матір'ю
дитини, яка народилась у подружжя),
проте, такі зміни - жодним чином не
змінюють та не припиняють можливість
малолітнього сина позивачки як з
фізичної особи, відносно якої такий акт
складено, - бути суб'єктом цивільних
прав та обов'язків.

Відтак, беручи до уваги все
вищевикладене, всебічно і повно
проаналізувавши норми законодавства,
діючі на час виникнення спірних
правовідносин, а також з'ясувавши всі
фактичні обставини, що були предметом
розгляду у даній справі, об'єктивно
оцінюючи наявні у матеріалах справи
письмові докази, які мають юридичне
значення для її розгляду і вирішення
спору по суті, в їх сукупності, - суд
прийшов до висновку про необхідність
задоволення позову шляхом зобов'язання
відповідача у відповідності до статті 9
Закону та на підставі підпункту 2.16.7
Правил - внести зміни до актового
запису про народження ОСОБА_2, за №1206
складеного 24.06.2005 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції, в графі мати дитини змінити
ім'я (прізвище) матері з «ОСОБА_1» ОСОБА_1
на «ОСОБА_1» ОСОБА_1.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-71, 94, 128,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

2.Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції внести
зміни до актового запису про
народження ОСОБА_2, за №1206 складеного
24.06.2005 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції, а саме: в
графі «мати» дитини змінити прізвище
матері ОСОБА_2 з «ОСОБА_1» - на «ОСОБА_1».

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.