Справа № П/811/883/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2014 рокусправа № П/811/883/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління державної казначейської
служби України у Бобринецькому районі
Кіровоградської області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»
до Управління державної казначейської
служби України у Бобринецькому районі
Кіровоградської області, третя особа:
Відділ державної виконавчої служби
Бобринецького районного управління
юстиції Кіровоградської області,
Державна казначейська служба України
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» задоволені частково:
визнано протиправною бездіяльність
Управління Державної казначейської
служби України у Бобринецькому районі
Кіровоградської області щодо
своєчасного невиконання платіжного
доручення №97 від 14.02.2014 року, відділу
державної виконавчої служби
Бобринецького районного управління
юстиції Кіровоградської області про
перерахування на користь ПАТ "КБ "Надра"
боргу у сумі 14311,10 грн. В задоволені
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням,
Управління державної казначейської
служби України у Бобринецькому районі
Кіровоградської області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, а в задоволенні позовної
заяви позивача відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положення ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні ВДВС Бобринецького РУЮ
Кіровоградської області перебуває
виконавчий лист №2-144/2008р. від 05.05.2008р.
про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра»
кредитної заборгованості у сумі 7713,32
доларів США (в еквіваленті 38952,27 грн.) та
судових витрат у розмірі 419,52 грн. (а.с.26)

Державним виконавцем відкрито
виконавче провадження, в ході
здійснення якого проведено опис та
арешт майна боржників, незалежну
оцінку майна та проведено реалізацію
майна на прилюдних торгах. Кошти від
реалізації майна направлені на рахунок
позивача для погашення заборгованості
по кредитному договору.

14 лютого 2014 року виконавча служба
оформила платіжне доручення №97 на суму
14311,10 грн. про перерахування коштів
позивачу в рахунок оплати боргу згідно
виконавчого листа №2-144/2008р. від 05.05.2008р.
(а.с.10) та направило до Управління
Державної казначейської служби
України у Бобринецькому районі
Кіровоградської області.

Як видно, невиконання
відповідачем вищевказаного платіжного
доручення і стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції посилався
на частину 3 статті 3 Закону України
«Про державну виконавчу службу», якою
передбачено, що відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції є юридичними
особами, мають відповідні рахунки в
органах Державного казначейства
України для обліку депозитних сум і
зарахування стягнутих з боржників
коштів та їх виплати стягувачам у
національній валюті.

Тому, відповідно до вимог Закону
України «Про державну виконавчу
службу» відділи державної виконавчої
служби зобов'язані відкрити депозитні
рахунки в органах Державного
казначейства України, а останні -
обслуговувати їх з метою обліку
депозитних сум (коштів боржників) і
зарахування їх належним особам
(стягувачам).

Положенням про Державну
казначейську службу України, яке
затверджене Указом Президента України
№460/2011 від 13 квітня 2011 року,
передбачено, що Державна казначейська
служба України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України.

Казначейство України є юридичною
особою публічного права, входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.

З огляду на те, що примусове
виконання рішень судів відповідно до
приписів статті 2 Закону України «Про
виконавче провадження» відноситься до
виключної компетенції державної
виконавчої служби і носить
публічно-правовий характер, тому
правовідносини, які склались між
Державною казначейською службою і
третьою особою є похідними від цих
правовідносин.

Державна казначейська служба
України у даному випадку виконує
контрольну функцію щодо руху коштів з
депозитного рахунку виконавчої служби.

А отже, і у даних правовідносинах
є суб'єктом владних повноважень, якими
наділений відповідно до сукупності
приписів Закону України «Про державну
виконавчу службу» і Положення про
Державну казначейську службу України.

Таким чином, суд першої інстанції
вірно зазначає про те, що ПАТ «КБ
Надра» просить вирішити спір з
суб'єктом владних повноважень, на який
покладено обов'язок щодо державного
фінансового контролю за надходженням
коштів від реалізації майна боржників
до стягувача.

З факту невиконання Управлінням
Державної казначейської служби
України у Бобринецькому районі
Кіровоградської області платіжного
доручення виконавчої служби позивач
цілковито міг виявляти ознаки
порушеного права, оскільки не одержав
кошти від реалізації майна боржників,
яка здійснювалась на виконання судових
рішень.

Так, суд першої інстанції
правомірно погоджується з доводами
відповідача стосовно того, що
Казначейська служба України не є
банком в розумінні приписів статті 2
Закону України «Про банки і банківську
діяльність», однак вона є учасником
системи електронних платежів
Національного банку України
відповідно до приписів пункту 1
зазначеного Положення.

Постановою Національного Банку
України №22 від 21 січня 2004 року
затверджено Інструкцію про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті.

Дія цієї Інструкції поширюється і
на Казначейську службу України.

Як визначено пунктом 1.4 даної
Інструкції, розрахунковий документ -
документ на паперовому носії, що
містить доручення та/або вимогу про
перерахування коштів з рахунку
платника на рахунок отримувача.

Згідно пункту 2.19 Інструкції
розрахункові документи, що надійшли до
банку протягом операційного часу, банк
виконує в день їх надходження.
Розрахункові документи, що надійшли
після операційного часу, банк виконує
наступного операційного дня.

Факт належного оформлення і
прийняття платіжних доручень від
виконавчої служби в день їх складання
не заперечується Управлінням
Державної казначейської служби
України у Бобринецькому районі
Кіровоградської області.

Отже, граничний строк виконання
платіжного доручення настав
наступного дня від їх отримання.

З урахуванням наведеного,
перерахування коштів згідно платіжних
доручень виконавчої служби
відноситься виключно до компетенції
Управління Державної казначейської
служби України у Бобринецькому районі
Кіровоградської області.

А тому, саме Управління Державної
казначейської служби України у
Бобринецькому районі Кіровоградської
області допустило протиправну
бездіяльність щодо своєчасного
невиконання платіжних доручень
виконавчої служби.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини
справи та обрану правову позицію, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
державної казначейської служби
України у Бобринецькому районі
Кіровоградської області залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко