Справа № 204/5474/13-а
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/5474/13-а
Провадження № 6-а/204/64/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Красногвардійський
районний суд м.Дніпропетровська в
складі:

головуючої

су
дді Токар Н.В.,

при
секретарі

Шляховій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у
м.Дніпропетровську подання старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
адміністративній справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської районної у
м.Дніпропетровську ради про визнання
дій неправомірними та зобов’язати
здійснити певні дії,-

встановив:

09 вересня 2014 року старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області ОСОБА_2
звернулась до суду з поданням, в якому
просила змінити спосіб і порядок
виконання постанови суду, на підставі
якої видано виконавчий лист №204/5474/13-а
від 20.02.2014 року, із «зобов’язати
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської
районної у місті Дніпропетровську ради
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
забезпечити виплату, з 29 березня 2013
року, державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, визначеному статтею 15
Закону України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім’ям
з дітьми», а саме - у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, визначеного Законом України
«Про державний бюджет України» на
відповідні періоди, з урахуванням
виплачених сумм на «стягнути з
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської
районної у м.Дніпропетровську ради
здійснене нарахування на користь
ОСОБА_1 здійснений перерахунок з 29
березня 2013 року, державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, визначеному
статтею 15 Закону України від 21
листопада 1992 року № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім’ям з дітьми», а
саме - у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років, визначеного
Законом України «Про державний бюджет
України» на відповідні періоди, з
урахуванням виплачених сумм у розмірі
13131грн. 42 коп.

В обґрунтування подання, державний
виконавець посилалась на те, що на
виконанні у відділі перебуває
виконавче провадження №43671417, з
виконання виконавчого листа №204/5474/13-а
від 20.02.2014 року, що видав
Красногвардійський районний суд
м.Дніпропетровська, про зобов’язання
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської
районної у м.Дніпропетровську ради
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
забезпечити виплату, з 29 березня 2013
року, державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, визначеному статтею 15
Закону України від 21 листопада 1992 року
№2811-ХІІ «Про державну допомогу сім’ям
з дітьми», а саме - у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, визначеного Законом України
«Про державний бюджет України» на
відповідні періоди, з урахуванням
виплачених сумм. 16.06.2014 року було
відкрито виконавче провадження,
боржнику надано строк для самостійного
виконання рішення, проте, рішення, у
встановлений строк, не виконане в
цілому. Так божником виконано рішення
лише в частині здійснення перерахунку
недоплаченої державної допомоги,
відповідно до чого нарахована сума
недоплаченої державної допомоги за
рішенням суду складає 13131 грн. 42 коп.,
але зазначені кошти не перераховано,
тому що у відповідності до паспортів
бюджетних програм за відповідними
кодами бюджетної класифікації
видатків бюджету, видатки на погашення
заборгованості за зазначеним рішенням
суду на 2013 рік не передбачено, а отже,
вважає, що виникли обставини, що
виключають можливість виконання
зазначеного рішення суду в повному
обсязі, а саме в частині виплати
нарахованої недоплаченої державної
допомоги, у зв’язку з чим, державний
виконавець вимушена звернутись із
зазначеним поданням.

Сторони у судове засідання не
з'явилися. На підставі ч.2 ст.263 КАС
України суд вважає можливим розглядати
зазначене питання за їх відсутності.

У зв’язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд розглядає справу у відповідності
до ч.1 ст.41 КАС України, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що подання старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Частиною 2 ст.263 КАС України питання про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути застосовано лише у
виняткових випадках.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 року
№14 «Про практику розгляду судами скарг
на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
встановлення або зміну способу й
порядку його виконання суду потрібно
мати на увазі, що їх задоволення
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Судом встановлено, що постановою
Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 29 серпня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені:
визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську ради щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, меншому, ніж визначено
статтею 15 Закону України від 21
листопада 1992 року №2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім’ям з дітьми» -
неправомірними; зобов’язано
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської
районної у місті Дніпропетровську ради
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
забезпечити виплату, з 29 березня 2013
року, державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, визначеному статтею 15
Закону України від 21 листопада 1992 року
№2811-ХІІ «Про державну допомогу сім’ям
з дітьми», а саме – у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, визначеного Закону України
«Про державний бюджет України» на
відповідні періоди, з урахуванням
виплачених сумм (арк.с.15-17).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25 жовтня 2013 року постанова
Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 29 серпня 2013 року
– залишена без змін (арк.с.30).

На підставі вищезазначеної постанови
було видано виконавчий лист та
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження і вказане
рішення боржником було виконано в
частині перерахунку недоплаченої
державної допомоги, однак грошові
кошти не перераховано, у зв'язку з
відсутністю фінансування управління
не має змоги в даний час виплатити
нараховану суму стягувачу, в зв'язку з
чим державний виконавець звернувся до
суду з вказаним поданням.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
право позивача на отримання державної
допомоги, не залежить від наявності чи
відсутності грошових коштів та
належного фінансування, таке право
надане державою і закріплено
відповідним законом.

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи і несе обов'язок по
своєчасній та повній виплаті пенсії
саме у розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в законі.

Зі змісту ст.263 КАС України випливає, що
під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації виконання
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. Таким чином, суд за
наявності обґрунтованих підстав
(обставин, що перешкоджають належними
чином виконати судове рішення в
адміністративній справі ускладнюють
його виконання або роблять неможливим)
та належних доказів, може змінити
спосіб та порядок виконання рішення
суду, або ж відмовити по даному питанню,
не змінюючи при цьому його змісту.

З подання вбачається, що державний
виконавець просить змінити спосіб та
порядок виконання судового рішення
шляхом стягнення коштів, проте вказані
вимоги заяви про зміну порядку і
способу виконання рішення суду, не
узгоджуються зі змістом ст.263 КАС
України, оскільки по суті є іншими
позовними вимогами, які не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції, також слід зазначити, що
згідно до ч.4 ст.105 КАС України, не
передбачено такого способу захисту як
стягнення з відповідача - суб'єкта
владних повноважень коштів, також слід
зазначити, що зазначеною нормою
передбачено стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю, однак згідно позовної
заяви та вимог, якими позивач їх
обґрунтував та згідно позовних вимог,
вона не містили вимог щодо
відшкодування шкоди, яку було завдано
суб'єктом владних повноважень, а були
заявлені вимоги з приводу
перерахованої, але невиплаченої суми
державної допомоги.

Також слід зазначити, що заявник у
своєму поданні просить змінити спосіб
та порядок виконання судового рішення
із «зобов'язати» на «стягнути», тобто
змінити зміст судового рішення, що
відповідно до діючого законодавства є
недопустимими, оскільки постановою
суду від 29 серпня 2013 року позовні
вимоги позивача задоволені, та з якою
остання погодилась.

З урахуванням вище викладеного та
зазначеного заявником фактично
порушено питання про зміну судового
рішення та внесення в нього нових
даних.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно до ч.3 ст.11 КАС України кожна
особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Таким
правом користуються й особи, в
інтересах яких подано
адміністративний позов, за винятком
тих, які не мають адміністративної
процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст.51 КАС України крім
прав та обов'язків, визначених у
статті 49 цього Кодексу, позивач має
право в будь-який час до закінчення
судового розгляду збільшити або
зменшити розмір позовних вимог або
відмовитися від адміністративного
позову. Позивач має право
відмовитися від адміністративного
позову у суді апеляційної чи
касаційної інстанції до закінчення
відповідно апеляційного чи
касаційного розгляду. Позивач має
право до початку судового розгляду
справи по суті змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

З урахуванням зазначеного та
вищевикладеного, судом позовні вимоги
позивача були розглянуті і при
розгляді досліджені всі обставини
справи, розглянуті конкретно всі
заявлені позовні вимоги, їх
формулювання знайшли своє вірне
відображення в постанові, яка набрала
законної сили, також в вказаному
судовому рішенні конкретно
відображено аналіз обставин справи та
правового обґрунтування,
проаналізовано надані та добуті судом
докази, по всім заявленим позовним
вимогам надано висновок суду та в
постанові суду містяться посилання на
відповідні норми матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення подання про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160, 186, 263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
адміністративній справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської районної у
м.Дніпропетровську ради про визнання
дій неправомірними та зобов’язати
здійснити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Красногвардійський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня проголошення ухвали. Якщо
ухвалу було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання ухвали суду.

Суддя

Н.В. Токар