Справа № 2а-1870/310/11
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/36005/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Охтирської
міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.05.2011 по
справі №2а-1870/310/11 за позовом Охтирської
міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області до
Кооперативного підприємства
«Універмаг» про стягнення
заборгованості зі сплати штрафних
(фінансових) санкцій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 26.01.2011,
позовні вимоги Охтирської міжрайонної
державної податкової інспекції
Сумської області до Кооперативного
підприємства «Універмаг» про
стягнення заборгованості зі сплати
штрафних (фінансових) санкцій -
задоволено. Стягнуто з Кооперативного
підприємства «Універмаг»
заборгованість перед бюджетам по
штрафним санкціям в сумі 33848,00грн. на
користь Державного бюджету, р/р
00013, код платежу 21080901, код
одержувача 23636347, ГУДК в Сумській
області, МФО 837013.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.05.2011
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26.01.2011
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, Охтирська
міжрайонна державна податкова
інспекція Сумської області 10.06.2011
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 23.06.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23.05.2011 та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статті 25 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», статей 70, 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Охтирською міжрайонною
державною податковою інспекцією
Сумської області була проведена
планова виїзна перевірка
Кооперативного підприємства
«Універмаг» з питань дотримання
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів
та ліцензій.

Перевіркою встановлено порушення
відповідачем пунктів 9 та статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме: в період
з 13.11.2007 по 01.11.2010 відповідачем не
роздруковані 337 фіскальних звітних
чеків та не забезпечено їх збереження в
книгах обліку розрахункових операцій;
незабезпечення відповідності
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, надлишок
грошових коштів становив 37,60грн.

За результатами перевірки Охтирською
міжрайонною державною податковою
інспекцією Сумської області складено
акт від 12.10.2010 №0503/18/11/23/31525553 та прийнято
рішення від 19.11.2010 № про
застосування до відповідача
фінансових санкцій в сумі 33848,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем допущено порушення
пунктів 9 та статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», проте сума застосованих
фінансових санкцій сплачена не була.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд апеляційної інстанції
виходив з того, що відповідачем не
порушено вимог пунктів 9 та статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а рішення від
19.11.2010 № є протиправним.

Суд касаційної інстанції не може
визнати законними і обґрунтованими
судові рішення попередніх інстанцій
оскільки останні ухвалені без повного
та всебічного з'ясування обставин,
якими сторони обґрунтовують свої
вимоги і заперечення, та інших
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 13 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо),
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» у разі невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, 37,60грн. не є коштами
отриманими від реалізації товарів
(надання послуг), а є коштами сплаченими
орендарем приміщення за комунальні
послуги, тому такі операції
відносяться до позареалізаційних
надходжень та не проводяться по
контрольно-касовому апарату і
оформлюється згідно вимог Положення
«Про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні»,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№637.

За таких обставин, відповідачем не
допущено порушення пункту 13 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо),
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання.

З аналізу зазначених правових норм
вбачається, що незалежно від наявності
чи відсутності розрахункових операцій,
у робочі дні підприємства реєстратор
розрахункових операцій повинен бути у
ввімкненому стані та роздрукування
фіскального звітного чека в такому
випадку є обов'язковим.

В той же час, фінансова санкція,
передбачена пунктом 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», встановлена за
порушення суб'єктами підприємницької
діяльності вимоги закону щоденно
друкувати фіскальний звітний чек та
зберігати його в книзі обліку
розрахункових операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Таким чином, за вчинення порушень, про
які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», відповідний
орган державної податкової служби
України може застосувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

Разом з тим, суди попередніх інстанції,
розглядаючи справу, не дослідили та не
надали належної правової оцінки
зазначеним обставинам справи.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки встановлення нових обставин
вимагає дослідження доказів, що
знаходиться поза межами касаційного
розгляду справи, встановлених статтею
220 Кодексу адміністративного
судочинства України, справа підлягає
направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції із скасуванням
ухвалених судових рішень судів
попередніх інстанцій як таких, що не
відповідають статті 159 цього Кодексу.

Під час цього розгляду суду слід
врахувати викладене, всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінити
докази, що мають юридичне значення для
її розгляду і вирішення спору по суті,
встановити дійсні права і обов'язки
сторін, і в залежності від
встановленого правильно застосувати
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та
прийняти законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 227, 230,
231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Охтирської
міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області
задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26.01.2011 та
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.05.2011 по
справі №2а-1870/310/11 скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв