Справа № 804/9498/14
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 р. Справа № 804/9498/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Неклеса О.М.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду в м.
Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Публічного акціонерного товариства
"Нікопольський завод сталевих труб
"ЮТіСТ" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області (далі
- УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському
районі, позивач) звернулось до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Нікопольський завод
сталевих труб "ЮТіСТ" (далі - ПАТ НЗСТ
"ЮТіСТ", відповідач), в якому просить
стягнути з ПАТ НЗСТ "ЮТіСТ" на користь
УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському
районі заборгованість за червень 2014 р.
в сумі 211102, 51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що внаслідок несплати сум фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком № 1 за
червень 2014 р. в сумі 86448, 64 грн. та
списком № 2 за червень 2014 р. в сумі 124653, 87
грн., призначених відповідно до п. "а" та
п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", у відповідача
утворилась заборгованість в розмірі
211102, 51 грн. Від представника позивача
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутності в порядку
письмового провадження, позовні вимоги
представник позивача підтримав.

Представником відповідача подано до
суду заперечення проти
адміністративного позову, в
обгрунтування яких зазначено, що
вимоги УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі про стягнення з
відповідача 211102, 51 грн. задоволенню не
підлягають у зв'язку з наявністю
судового провадження у справі про
банкрутство ПАТ НЗСТ "ЮТіСТ".
Представник відповідача посилався на
постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 08.06.2011 р.,
відповідно до якої підприємство
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатора. Заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком № 1 та № 2, яка є предметом спору
в даній справі, виникла після визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури. Отже, на думку
відповідача, ці вимоги не є поточними.
Поряд з цим, представник відповідача
вказував, що ухвалою господарського
суду Дніпропетровської області від
16.07.2014 р. по справі № Б38/180-10 відхилено
грошові вимоги УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі в сумі
211102, 51 грн.

Положеннями ч. 4 ст. 122 КАС України
встановлено, що особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ст. 128 КАС України
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши письмові докази по справі,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ПАТ НЗСТ "ЮТіСТ"
перебуває на обліку в УПФУ в м. Нікополі
та Нікопольському районі як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що у відповідача на
посадах, що дають право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах,
працювали громадяни, які отримують
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до пунктів "а" та "б" - "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Згідно розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, відповідач
має заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених за
списком № 1 за червень 2014 р. в розмірі
86448, 64 грн. та за списком № 2 в розмірі
124653, 87 грн. Вказані розрахунки отримані
посадовою особою відповідача, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами.

Правовідносини, пов'язані з виплатою та
доставкою пенсій, призначених на
пільгових умовах, регулюються
Конституцією України, Законами України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", "Про пенсійне
забезпечення", Інструкцією "Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08 липня 2010
року № 2464 - VI, яким внесено зміни до
Законів України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", "Про пенсійне
забезпечення".

Разом з цим, положення Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
врегульовують питання обов'язку
підприємств відшкодовувати Пенсійному
фонду України фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій,
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", не
змінено.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законів України" від 17.02.2000 р.
№ 1461-III порядок внесення плати
на покриття фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій змінено. А
саме - норму, що регулювала дане питання
у ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", виключено та
врегульовано порядок покриття витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій шляхом введення окремого виду
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування у Закон України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування".

Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування", передбачено, що платники
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, передбачені ст. 1 цього
Закону, повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірах, встановлених
ст. 4 цього Закону, що визначається у
відсотковому відношенні до об'єкта
оподаткування, який передбачений ст. 2
цього Закону.

Зокрема, у відповідності до вимог
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування",
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, незалежно від форми
власності, повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Порядок покриття витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
встановлено Інструкцією "Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1 і зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

У відповідності до зазначеної
Інструкції, плату Пенсійному фонду на
покриття фактичних витрат на виплату
пенсій за віком на пільгових умовах
вносять підприємства незалежно від
форм власності та господарювання.
Несвоєчасно перераховані суми витрат
на виплату і доставку пенсій
вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до п. п. 6.1 п. 6 Інструкції,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Підпунктом 6.4. п. 6 Інструкції визначено,
що розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається органами
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

У відповідності до п. п. 6. 7. п. 6
Інструкції, підприємства щомісяця до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Отже, враховуючи вищевикладене,
відповідач зобов'язаний
відшкодовувати фактичні витрати
органу Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
працівникам, що здобули стаж, який дає
право на даний вид пенсії на цьому
підприємстві.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Тобто діяв зазначений вище порядок
відшкодування.

З огляду на викладені норми
законодавчих актів відповідач як
платник збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування та юридична
особа, працівники якої вийшли на
пільгову пенсію, зобов'язаний
сплачувати Пенсійному фонду збір у 100 %
розмірі сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
його працівникам, тобто відшкодувати
Пенсійному фонду фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених працівникам відповідача, у
повному розмірі.

Судом встановлено, що у відповідача
працювали особи, яким призначена
пільгова пенсія відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", пунктів "а" та "б"
- "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", що підтверджується
відповідними розрахунками фактичних
витрат на виплату та на доставку
пенсій, довідкою-розрахунком позивача.

Щодо посилань представника
відповідача на постанову
господарського суду Дніпропетровської
області від 08.06.2011 р., відповідно до якої
підприємство визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру та
призначено ліквідатора та тверджень
відносно того, що заборгованість в
розмірі 211102, 51 грн. виникла після
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури, а
отже, ці вимоги не є поточними та
задоволенню не підлягають, суд
зазначає наступне.

Умови та порядок відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом та
застосування ліквідаційної процедури
з метою повного або часткового
задоволення вимог кредиторів
встановлено Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
№ 2343-ХІІ від 14.05.1992 р. (далі - Закон №
2343-ХІІ).

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону № 2343-ХІІ
визначено, що банкрутство - визнана
господарським судом неспроможність
боржника відновити свою
платоспроможність за допомогою
процедур санації та мирової угоди і
погасити встановлені у порядку,
визначеному цим Законом, грошові
вимоги кредиторів не інакше як через
застосування ліквідаційної процедури

Відповідно до статей 1, 12 Закону № 2343-XII
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, а також припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення та введення мораторію.
Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону № 2343-XII, з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури: припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості банкрута.

Наведені норми регулюють
правовідносини, які виникли між
боржником і кредиторами у зв'язку з
неспроможністю боржника виконати
після настання встановленого строку
існуючі зобов'язання, і спрямовані на
відновлення платоспроможності
боржника або його ліквідацію з метою
здійснення заходів щодо задоволення
визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про
банкрутство не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов'язання.

Виходячи з наведеного можна дійти
висновку, що дія мораторію поширюється
лише на задоволення вимог конкурсних
кредиторів.

Мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію, то,
відповідно, і не припиняє заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є
правопорушенням.

Тотожна правова позиція викладена,
зокрема, в постанові Верховного суду
України від 25.06.2011 р. у справі № 21-113а11,
від 26.02.2013 р. у справі № 21-34а13, від
04.07.2011 р., 07.05.2012 р., 11.06.2012 р. та 01.10.2012 р.
(справи №№ 21-144а11, 21-289а11, 21-179а12 та 21-298а12
відповідно).

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку, що заборгованість
відповідача перед органом Пенсійного
Фонду має бути погашена. ПАТ НЗСТ
"ЮТіСТ" на момент розгляду справи не
ліквідовано, тобто підприємницька
діяльність підприємства не припинена і
у відповідача можуть виникати нові
зобов'язання. Відкриття ліквідаційної
процедури не звільняє підприємство від
обов'язку сплати податків, зборів,
обов'язкових платежів.

Таким чином, відповідач помилково
пов'язує введення ліквідаційної
процедури у справі № Б38/180-10 відносно
ПАТ НЗСТ "ЮТіСТ" з відсутністю обов'язку
виконувати зобов'язання перед органам
Пенсійного фонду України щодо
погашення фактичних витрат та виплату
та доставку пільгових пенсій.

Сума витрат зі сплати фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
списком № 1 за червень 2014 р. в сумі 86448, 64
грн. та списком № 2 за червень 2014 р. в
сумі 124653, 87 грн. відповідачем не
сплачена, сума грошового зобов'язання
не заперечувалась представником
відповідача, як і обов'язок щодо
відшкодування підприємством фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій.

За таких підстав, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Нікопольський завод
сталевих труб "ЮТіСТ" на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до пунктів "а" та "б" - "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за червень 2014 р. на
загальну суму 211102 (двісті одинадцять
тисяч сто дві) грн. 51 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Суддя О.М. Неклеса