Справа № 758/9118/14-а
Суддя: Богінкевич С. М.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/9118/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С.
М.,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про визнання протиправною і
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 07.07.2014 року він надав для
примусового виконання до відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
виконавчий лист №2-а-2844/11, виданий
Подільським районним судом м. Києва
25.01.2012 року.

Вказує, що 14.07.2014 року старший державний
виконавець Новак Г.М. винесла постанову
ВП № 43938202 про відмову у відкритті
виконавчого провадження, посилаючись
на п.2 ст. 3 Закону України «Про
виконавче провадження» та на п.6
постанови Кабінету міністрів України
від 03.09.2011 року №845.

Зазначає, що з вищезазначеною
постановою старшого державного
виконавця не погоджується, оскільки
він звернувся до ДВС з вимогою прийняти
вищевказаний виконавчий лист до
примусового виконання, оскільки
відповідач є єдиним органом з
примусового виконання рішень суду є
державна виконавча служба, а посилання
на п.6 постанови Кабінету міністрів
України від 03.09.2011 року №845 є
недоречним, оскільки цей пункт
постанови визначає перелік документів,
які має подавати стягувач до
казначейства.

У зв'язку з вищевикладеним, оскільки
позивач вважає підстави повернення
виконавчого листа державним
виконавцем є надуманими і такими, що не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства України, змушений був
звернутись до суду з даним позовом та
просить визнати протиправною та
скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Новак Г.М.
від 14.07.2014 року ВП № 43938202 про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-а-2844/11, виданого Подільським
районним судом м. Києва 25.01.2012 року, а
виконавчий лист повернути до відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві для
належного виконання.

У судове засідання позивач не з'явився,
як вбачається з матеріалів справи, про
час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, однак
подав до суду заяву у якій позов
підтримав та просив його задоволити
повністю з підстав, викладених у ньому
та проводити судовий розгляду його
відсутності відповідно до вимог ст. 128
КАС України.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, як вбачається
з матеріалів справи, про час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином, причини неявки до суду
не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає
за можливе розглядати справу у його
відсутності на підставі доказів
наявних у матеріалах справи,
відповідно до вимог ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.01.2012 року
Подільським районним судом м. Києва
видано виконавчий лист №2-а-2844/11 (а.с.4)
про зобов'язання Головного управління
Пенсійного Фонду України у м. Києві
нарахувати та виплатити позивачу -
ОСОБА_1 надбавку, передбачену ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком за період з 13 жовтня 2010
року з урахуванням здійснених
відповідачем за цей період таких
виплат.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Новак Г.М. від 14.07.2014 року було
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання вищевказаного виконавчого
листа з тих підстав, що відповідно до
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або боржників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.09.2011 року №845, виконавчий документ
підлягає пред'явленню до виконання до
органу, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів (а.с.5).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
передбачено, що виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
передбачені особливості виконання
рішень суду про стягнення коштів з
державного органу.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих і
перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.
Заборгованість погашається в такій
черговості: у першу чергу погашається
заборгованість за рішеннями суду щодо
пенсійних та соціальних виплат, про
стягнення аліментів, відшкодування
збитків та шкоди, завданих внаслідок
злочину або адміністративного
правопорушення, каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з
втратою годувальника; у другу чергу
погашається заборгованість за
рішеннями суду, пов'язаними з трудовими
правовідносинами; у третю чергу
погашається заборгованість за всіма
іншими рішеннями суду. Бюджетні
асигнування на погашення
заборгованості визначаються законом
про Державний бюджет України на
відповідний рік.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку, що позивачем
вищезазначений виконавчий лист був
правомірно поданий на виконання до
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, однак,
державний виконавець у порушення
вищевказаних вимог Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» протиправно відмовив у
відкритті виконавчого провадження,

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Крім того слід зазначити, що відповідно
до ст. 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Незважаючи на вимогу вищезазначеної
норми Закону, відповідачем не було
надано суду належних та допустимих
доказів у підтвердження правомірності
прийняття свого рішення про закінчення
виконавчого провадження.

У зв'язку з вищевикладеним, у
врахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, суд
оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що вимоги позивача знайшли своє
доведення в судовому засіданні, є
такими, що ґрунтується на вимогах
чинного законодавства, а тому позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст. ст.ст. 2, 3,
7, розділу ІІ Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», керуючись ст.ст. 2, 71, 159,
160, 162, 163, 181 КАС України, суд-

П О С Т А Н О
В И В :

Позов ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про визнання протиправною і
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження -
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Новак Г.М.
від 14.07.2014 року ВП № 43938202 про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-а-28/11, виданого Подільським
районним судом м. Києва 25.01.2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя С. М. Богінкевич