Справа № 163/3000/14-а
Суддя: Мосієвич І. В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/3000/14-а
Провадження № 2-а/163/77/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м.Любомль

Любомльський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді Мосієвича
І.В.,

при секретарі Костюк Р.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Любомль справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
особи рішення якої оскаржується
інспектора ІВДПС з обслуговування
стаціонарного поста №3
підпорядкованого УМВС України у
Волинській області старшого сержанта
міліції ОСОБА_2 про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення серії ПС2 №030535 від
05.11.2014 року за ч.2 ст.122 КУпАП про
накладення адміністративного
стягнення та закриття провадження у
справі,

в с т а н о в и в :

До Любомльського районного суду з
адміністративним позовом звернулася
ОСОБА_1 до інспектора ІВДПС з
обслуговування стаціонарного поста №3
підпорядкованого УМВС України у
Волинській області старшого сержанта
міліції ОСОБА_2 про визнання
незаконною та скасування постанови про
адміністративне правопорушення серії
ПС2 №030535 від 05.11.2014 року про притягнення
до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала
тим, що згідно даної постанови, її
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП та накладено штраф в розмірі 425
гривень.

З вищевказаної постанови вбачається,
що вона, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаюча
ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи автомобілем
НОМЕР_1, 05 листопада 2014 року по
автодорозі 07-488 км. поза населеним
пунктом рухалася без денних ходових
вогнів (ближнє світло фар), чим порушила
п.9.8 ПДР України та вчинила
правопорушення передбачене ч.2 ст.122
КУпАП.

Дану постанову вважає необґрунтованою,
і такою що підлягає скасуванню,
оскільки, не було оцінено докази з
врахуванням всебічного, повного і
об’єктивного дослідження всіх
обставин справив їх сукупності,
рішення було прийняте одностороннє і
упереджене, при цьому постанова була
винесена без дотримання ст.ст. 251,252, 272,
268, КУпАП.

Позивачка в судовому засіданні вимоги
позову підтримала та пояснила, що вона
не згідна з вищезазначеною протоколом
та постановою, оскільки правопорушення
не скоювала і у зазначений день та час
рухалася автомобілем НОМЕР_1 по
автодорозі 07-488 км. із ввімкнутими
світлом фар, після зупинки на вимогу
інспектора вона вимкнула світло, про що
пояснила інспектору та вказала у
протоколі. В протоколі інспектором
зазначено свідків, які є працівниками
міліції і на момент оформлення
протоколу вони знаходились при
виконанні службових обов’язків, а тому
не мали змоги помітити чи було
ввімкнуте світло фар у автомобілі яким
вона керувала.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні
показав, що під час обгону автомобіля,
яким керувала позивачка він у дзеркало
заднього виду помітив, що на її
автомобілі було ввімкнуте світло фар.

Свідок ОСОБА_4, у судовому засіданні
підтвердив, що у автомобілі, яким
керувала ОСОБА_1 було увімкнуте ближнє
світло фар.

Відповідач по справі ОСОБА_5 на розгляд
справи не з’явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та
місце розгляду справи, при цьому
відповідач не подав суду жодних своїх
заперечень з приводу поданого позову, а
тому судом прийнято рішення розглядати
справу за наявними у справі доказами.

Дослідивши та проаналізувавши всі
фактичні обставини та докази у справі,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП,
доказами по справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
ніші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненням особи яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків та показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи до
протоколу не долучено жодного
додаткового доказу, який би
стверджував факт вчинення
правопорушення позивачем.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган
(посадова) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об’єктивному дослідженні всіх
обставин в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю, інспектором
під час складання протоколу та
винесенням постанови було взято лише
свою суб’єктивну думку.

Частина перша ст.268 КУпАП передбачає, що
особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності має
право: знайомитися з матеріалами
справи, давати пояснення, подавати
докази, заявляти клопотання. При
розгляді справи користуватися
юридичною допомогою адвоката, іншого
фахівця в галузі права, який за законом
має право на надання правової допомоги
особисто чи за дорученням юридичної
особи, виступати рідною мовою і
користуватися послугами перекладача,
якщо не володіє мовою, якою ведеться
провадження, оскаржити постанову по
справі, а інспектором не було взято до
уваги пояснення позивача, також вона
була позбавлена права отримати
юридичну допомогу.

Крім зазначеного відповідно до ч.1 ст.280
КУпАП орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов’язаний
з’ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом’якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з’ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, що і не було виконано
та враховано відповідачем при
накладенні 05 листопада 2014 року
стягнення на позивача, що є порушенням
вимог вищевказаної статті та вимог
ст.33, 34 КУпАП

Суд також враховує, те, що відповідачем
по справі не представлено
беззаперечних доказів про вчинення
позивачем правопорушення та
законності накладення на останнього
стягнення, тоді коли згідно вимог ст.71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову.

В частині вимог про закриття
провадження по справі слід відмовити у
зв’язку з їх безпідставністю, а тому,
суд заслухавши доводи пояснення
позивача та покази свідків, які
повністю підтримали пояснення
позивача, в тому що остання 05 листопада
2014 року керувала автомобілем НОМЕР_1
по по автодорозі 07-488 км. з ввімкнутим
ближнім світлом фар, та вимог п.п 9.8
Правил дорожнього руху не порушувала,
при цьому свідчення позивача є
послідовними та узгоджуються з
встановленими в судовому засіданні
фактичними обставинами справи,
показами свідка, а тому, дослідивши
матеріали та наявні докази у справі,
взявши до уваги вимоги Закону та
допущені грубі порушення вимог КУпАП з
боку відповідача ОСОБА_2, суд приходить
до висновку, що адміністративний позов
підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 9-11, 17, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, ст.247 КУпАП суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову інспектора ІВДПС з
обслуговування стаціонарного поста №3
підпорядкованого УМВС України у
Волинській області старшого сержанта
міліції ОСОБА_2 серії ПС2 №030535 від
05.11.2014 року про визнання ОСОБА_1 винною
у вчинені правопорушення,
передбаченого за ч.2 ст.122 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
425,00 гривень, як незаконну - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити у
зв’язку з їх безпідставністю

Постанова суду є остаточна і
оскарженню не підлягає.

Головуючий : суддя
І.В. Мосієвич