Справа № 826/16416/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2014 року 12:15
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
за участю секретаря судового засідання
представника відповідача - Бездолі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
протиправними дії та зобов'язання
З позовом до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач,
ОСОБА_1) до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області (далі - відповідач,
Інспекція), в якому просить:
визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області щодо
повернення поданої позивачем 31.07.2014
року декларації про готовність об'єкта
до експлуатації - садового будинку
загальною площею 209,3 кв.м., І категорії
складності, розташованого за адресою:
зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26;
І.Клименка, 5/2) зареєструвати подану
позивачем 31.07.2014 року декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації, а
саме: садового будинку загальною
площею 209,3 кв.м., І категорії складності,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що дії Інспекції, які
полягають у поверненні йому без
реєстрації декларації про готовність
об'єкта - садового будинку є
протиправними, а відмова Інспекції від
реєстрації декларації на садовий
будинок - безпідставною.
У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, просив
суд адміністративний позов
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував в
повному обсязі та зазначив, що для
задоволення позовних вимог немає
підстав з огляду на неналежне
оформлення поданої позивачем
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, а відтак відсутність
підстав для зобов'язання Інспекції
зареєструвати її в установленому
законодавством порядку.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.
Позивачем у 2008 році здійснено
будівництво садового будинку на
земельній ділянці АДРЕСА_1 загальною
площею 0,1121 га, що розташована на
території Колонщинської сільської
ради, Макарівського району, Київської
Позивач надіслав рекомендованим
листом 31.07.2014 року до Інспекції два
примірники декларації про готовність
об'єкта до експлуатації з метою
оформлення прийняття в експлуатацію
збудованого у 2008 році садового будинку
загальною площею 209,3 кв.м., І категорії
складності, розташованого за адресою:
За результатами розгляду декларації,
Інспекцією листом № 7/10-37/1808/02 від 18.08.2014
року повернуто позивачу декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації у
зв'язку з відсутністю у п. 10 декларації
інформації про дозвільний документ, що
дає право на початок виконання
Вважаючи відмову у реєстрації
декларації про введення садового
будинку до експлуатації
безпідставними та такими, що порушують
права позивача, останній звернувся за
їх захистом до суду.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність», будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Відповідно до ч. 1, 8 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до І-ІІІ категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
визначений постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461
«Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів»
(далі - Порядок № 461) та наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 19.03.2013 р. № 95
«Про затвердження Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків І та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж» (далі - Порядок №95).
Пунктом 2 Порядку № 461 передбачено, що
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до І - III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами (далі - Інспекція) поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (далі -
У разі прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків І та II категорії складності,
побудованих без наявності дозволу на
виконання будівельних робіт до 31
грудня 2009 pоку, особливості реєстрації
декларації та її форма визначаються
Відповідно до п. 18 Порядку № 461,
замовник (його уповноважена особа)
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції два примірники
декларації за формою згідно з додатком
Експлуатація об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, забороняється (п. 12
Порядку № 461).
Відповідно до п. 19 Порядку № 461 замовник
відповідно до закону відповідає за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації.
Пункт 20 Порядку №461 передбачає, що
Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
При цьому, згідно з п. 21 Порядку № 461, п.
3.5 Порядку № 95, у разі коли декларація
подана чи оформлена з порушенням
установлених вимог, Інспекція повертає
її на доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.
Відповідач, перевіряючи дані
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, вказав на те, що у п. 10 не
зазначено інформацію про дозвільний
документ, що надає право на початок
виконання будівельних робіт.
В той час, з наданої копії декларації
вбачається, що в пункті 10 декларації
зазначено в якості дозвільного
документу рішення виконкому
Колонщинської сільської ради,
Макарівського району Київської
області № 56 щодо надання дозволу на
будівництво від 25.07.2008 року, протокол №
З матеріалів справи вбачається, що
будівництво садового будинку було
розпочато у вересні 2008 року.
На час здійснення позивачем
будівництва садового будинку, порядок
виконання будівельних робіт
регулювалося, зокрема, Законом України
«Про основи містобудування», Законом
України «Про планування та забудову
територій», Законом України «Про
архітектурну діяльність» та іншими
нормативно-правовими актами, що
видаються на їх виконання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
основи містобудування» від 16.11.1992 року
№ 2780-XII (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
державне регулювання у сфері
містобудування здійснюється Верховною
Радою України, Кабінетом Міністрів
України, Верховною Радою та Радою
Міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування, а
також спеціально уповноваженими
органами з питань містобудування та
архітектури, іншими органами в
порядку, встановленому законодавством.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
основи містобудування», до компетенції
сільських, селищних, міських рад у
сфері містобудування на їх території
затвердження відповідно до
законодавства місцевих містобудівних
програм, генеральних планів
відповідних населених пунктів, іншої
містобудівної документації; ( Абзац
другий частини першої статті 12 в
редакції Закону № 2257-III від 08.02.2001)
визначення територій, вибір, вилучення
(викуп) і надання земель для
містобудівних потреб, внесення
пропозицій щодо встановлення і зміни
меж населених пунктів відповідно до
Статтею 22 Закону України «Про основи
містобудування» передбачено, що
забудова земельних ділянок, що
надаються для містобудівних потреб,
здійснюється після виникнення права
власності чи права користування
земельною ділянкою у порядку,
передбаченому законом, та отримання
дозволу на виконання будівельних
Станом на час здійснення позивачем
будівництва, відповідно до ст. 24 Закону
України «Про основи містобудування»,
державний контроль у сфері
містобудування здійснюється органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування та іншими спеціально
уповноваженими на це державними
Порядок здійснення державного
контролю у сфері містобудування
визначається законодавством.
При цьому, відповідно до ст. 31 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
від 21.05.1997 року № 280/97-ВР, в редакції,
чинній на момент здійснення позивачем
будівництва, до повноважень у галузі
будівництва виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать власні (самоврядні)
повноваження, зокрема: надання
відповідно до законодавства дозволу на
спорудження об'єктів містобудування
незалежно від форм власності.
У відповідності до ч. 3 ст. 42 Закону
України «Про місцеве самоврядування»,
сільський, селищний, міський голова,
крім іншого, забезпечує здійснення у
межах наданих законом повноважень
органів виконавчої влади на
відповідній території, додержання
Конституції та законів України,
виконання актів Президента України та
відповідних органів виконавчої влади;
організує в межах, визначених цим
Законом, роботу відповідної ради та її
виконавчого комітету; підписує рішення
ради та її виконавчого комітету.
Статтею 44 Закону України «Про місцеве
самоврядування» передбачено також
делегування повноважень районних і
обласних рад відповідним місцевим
державним адміністраціям, зокрема,
такі повноваження, як видача
відповідно до законодавства
архітектурно-планувальних завдань та
технічних умов на проектування,
будівництво, реконструкцію будинків і
споруд, благоустрій територій та
надання дозволу на проведення цих
Матеріалами справи підтверджується
надання позивачу дозволу на
будівництво садового будинку з
господарськими спорудами в АДРЕСА_1,
оформленого протоколом №7 від 25.07.2008
року засідання виконкому
Колонщинської сільської ради,
Макарівського району, Київської
області, рішення № 56, підписаного
сільським головою та секретарем
Також, як вбачається з матеріалів
справи на будівництво садового
будинку, відділом містобудування,
архітектури та розвитку
інфраструктури Макарівської районної
державної адміністрації видано
позивачу свідоцтво на забудову
індивідуальної садиби АДРЕСА_1,
забудовником якого є ОСОБА_1, в якому
зазначено, що присадибна ділянка
площею 0,1121 га на підставі рішення
виконавчого комітету Колонщинської
сільської ради від 25.07.2008 року надана
для будівництва садового будинку з
господарськими спорудами. На
відведеній присадибній ділянці
забудовник повинен здійснити
будівництво садового будинку, а також
роботи по озелененню і благоустрою у
повній відповідності до затверджених
районним архітектором плану забудови
садиби і проекту, які є невід'ємними
частинами зазначеного свідоцтва.
Згідно Положення про свідоцтво,
останнє надає право здійснювати
будівництво індивідуальних будинків
та господарських будівель, благоустрій
і озеленення на присадибних ділянках,
розташованих в сільських населених
Відповідно до ст. 46 Закону України «Про
місцеве самоврядування», сільська,
селищна, міська, районна у місті (у разі
її створення), районна, обласна рада
проводить свою роботу сесійно. Сесія
складається з пленарних засідань ради,
а також засідань постійних комісій
Протоколи сесій сільської ради,
прийняті нею рішення підписуються
сільським, селищним, міським головою,
районної у місті, районної, обласної
ради - головою відповідної ради, у разі
їх відсутності - відповідно секретарем
сільської, селищної, міської ради,
заступником голови районної в місті,
районної, обласної ради, а у випадку,
передбаченому частинами сьомою та
дев'ятою цієї статті, - депутатом ради,
який за дорученням депутатів головував
Тобто, з наведеного вбачається, що
рішення виконкому сільської ради
викладаються у формі протоколу,
приймаються на засіданнях та
підписуються сільським головою та
секретарем виконкому.

З огляду на встановлені обставини та
аналіз правових положень
законодавства, вбачається, що
будівництво садового будинку на
земельній ділянці АДРЕСА_1 здійснено
позивачем у 2008 році на підставі
дозволу, виданого виконавчим органом
місцевого самоврядування у
відповідності з діючим на той час
законодавством.

Суд звертає увагу, що у відповідності
до норм чинного законодавства у сфері
регулювання містобудівної діяльності
та порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
відповідач з дати подання (надходження)
до нього декларації перевіряє саме
повноту даних, зазначених у ній, та
реєструє декларацію.

Як уже зазначалось, позивачем в пункті
10 Декларації щодо зазначення
інформації про дозвільний документ
зазначено про рішення виконкому
Колонщинської сільської ради,
Макарівського району Київської
області № 56 про дозвіл на будівництво
від 25.07.2008 року, оформленого протоколом
№ 7.

Отже, твердження відповідача про,
начебто, відсутність у декларації
інформації про дозвільний документ, що
дає право на початок виконання
будівельних робіт, є помилковим та не
відповідає дійсності.

Крім того, суд погоджується з
твердженням позивача, що посилання
відповідача на п. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011р. (щодо
направлення повідомлення про початок
будівельних робіт) є безпідставним,
оскільки норми вказаного Закону не
можуть поширюватися на правовідносини
щодо будівництва житлового будинку,
які існували у 2008 році.

Інших причин та доказів щодо наявності
підстав для повернення забудовнику
декларації про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта, відповідачем в листі №
7/10-37/1808/02 від 18.08.2014 року не зазначено та
не надано.

В той же час, згідно п. 19 Порядку №461,
замовник відповідно до закону
відповідає за повноту та достовірність
даних, зазначених у поданій ним
декларації.

При цьому, Інспекція має право
проводити позапланову перевірку
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів (п. 7
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553).

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на вище викладене, виходячи із
системного аналізу норм чинного
законодавства, враховуючи, що
відповідачем не доведено
правомірності своїх дій щодо
повернення позивачу поданої ним
декларації, суд приходить до висновку,
що повернення Інспекцією декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
є неправомірною та необґрунтованою,
відтак, позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права з
метою непорушності принципу розподілу
влади.

З урахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що зобов'язання
відповідача зареєструвати декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації,
а саме: садового будинку загальною
площею 209,3 кв.м., І категорії складності,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 буде
не тільки втручанням в дискреційні
повноваження Інспекції, а призведе до
передчасності прийняття рішення про
реєстрацію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації за відсутності
необхідних передбачених чинним
законодавством документів та без
урахування всіх обставин справи, а
відтак підстави для задоволення
позовних вимог в цій частині відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що
відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, під час розгляду справи
належних та допустимих в розумінні ст.
70 КАС України доказів на підтвердження
правомірності прийняття рішення
відповідач до суду не надав та не довів.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить до висновку,
що в спірних правовідносинах позивачем
доведено порушення своїх прав, свобод
та інтересів у сфері містобудівної
діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
наявність підстав для їх часткового
задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області щодо
повернення поданої 31.07.2014 року
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації - садового будинку
загальною площею 209,3 кв.м., І категорії
складності, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань на
користь ОСОБА_1 (номер НОМЕР_1) понесені
ним витрати по сплаті судового збору у
розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний 14.11.2014 року.

Суддя
В.П. Шулежко