Справа № 683/2298/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/2298/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сагайдак І.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

19 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 14 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про визнання дій
та бездіяльності незаконними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 14 серпня 2014 року позов ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про визнання дій
та бездіяльності незаконними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії за період з 01 січня 2006 року по 30
квітня 2009 року та з 02 травня 2010 року по
11 лютого 2014 року залишено без розгляду
з підстав, передбачених статтями 99, 100
КАС України.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та направити справу для продовження
розгляду. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що за загальним
правилом підпункту "і" пункту "а"
частини першої Статті VI Віденської
конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від
21 травня 1963 року (Закон України "Про
приєднання до Віденської конвенції про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду" від 12 липня 1996 року №334/96-ВР)
право на відшкодування ядерної шкоди,
заподіяної життю і здоров'ю особи,
складає тридцять років від дня
ядерного інциденту. За вказаних
обставин, на думку позивача,
відповідач має відшкодувати позивачу
ненараховані/недонараховані пенсійні
виплати, що передбачені Законом
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за весь період, протягом якого повинен
був їх виплачувати у розмірах, в яких
визначено зобов'язання щодо
відшкодування завданої ядерної шкоди, -
у даному випадку, у розмірах,
визначених статтями 50, 54 зазначеного
Закону.

Управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області скористалось
правом регламентованим положеннями
статті 191 КАС України та надало
письмові заперечення на апеляційну
скаргу позивача (вх. №24670/14 від 30.10.2014).
Аргументуючи свої заперечення
відповідач вказує на безпідставність
посилань позивача на положення
Віденської конвенції "Про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду" від
21.05.1963 та Закону України "Про
приєднання України до Віденської
конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду",
оскільки відповідальність за шкоду,
спричинену Чорнобильською
катастрофою, встановлюється
відповідним законодавством України.
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" строк звернення до суду з
адміністративним позовом не
встановлено.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не прибули, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до частини 6 статті 12,
частини 1 статті 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав:

Як встановлено судом з матеріалів
справи, позивач звернувся до
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про: - визнання
незаконними дій відповідача під час
нарахування/перерахунку пенсії
позивача починаючи з 01 січня 2006 року до
30 квітня 2009 року та з 02 травня 2010 року
і до моменту винесення рішення у цій
справі, положень Бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією і Законами
України вимог і норм, визначено
розміри пенсій для осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи у меншому розмірі, як це
передбачено статтями 50, 54 Закону №796
для відповідної категорії громадян; -
визнання протиправною бездіяльності
відповідача щодо нарахування,
перерахунку та виплати позивачу
недоотриманих сум державної та
додаткової пенсій, передбачених
статтями 49, 50, 54 Закону № 796 за період з
01 січня 2006 року і до 30 квітня 2009 року та
з 02 травня 2010 і до моменту винесення
рішення у цій справі; - зобов'язання
відповідача нарахувати, перерахувати
та виплатити позивачу державну пенсію
відповідно, на підставі, у порядку та
розмірах, встановлених Законом №796 у
редакції Законів №230/96, №231 та
пов'язаними із ними Законами, а саме у
розмірі не нижчому 8 мінімальних
пенсій за віком за період з 01 січня 2006
року і до 30 квітня 2009 року та з 02 травня
2010 і до моменту винесення рішення у
цій справі; зобов'язання відповідача
нарахувати, перерахувати та виплатити
позивачу додаткову пенсію відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом №796 у редакції
Законів №230/96, №231 та пов'язаними із
ними Законами, а саме у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, за період
з 01 січня 2006 року і до 30 квітня 2009 року
та з 02 травня 2010 і до моменту винесення
рішення у цій справі; - зобов'язання
відповідача перераховувати в
подальшому позивачу, визначені
статтями 50, 54 Закону №796 розміри пенсій,
у зв'язку із збільшенням розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для відповідної групи осіб, до
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належні позивачу
пенсії; - стягнення з відповідача на
користь позивача, у порядку негайного
виконання, боргову суму за пенсійними
виплатами, що виникла за весь період
невиконання Законів України щодо
нарахування та перерахунку пенсій
позивача, передбачених статтями 50, 54
Закону №796.

Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу
про залишення позову в частині
визнання дій та бездіяльності
незаконними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії за період з 01 січня
2006 року по 30 квітня 2009 року та з 02
травня 2010 року по 11 лютого 2014 року
включно без розгляду, зазначив, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду, встановлений статтею 99 КАС
України, з огляду на те, що
адміністративний позов подано 12 серпня
2014 року, однак про факт порушення своїх
прав позивач повинен був дізнатися
січня 2006 року, з того моменту, коли
позивач став учасником правовідносин,
які регулюються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 99 КАС України передбачено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Згідно з приписами статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала. Позовна
заява може бути залишена без розгляду
як на стадії вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

При цьому, у випадку пропуску строку
звернення до суду підставами для його
поновлення є лише наявність поважних
причин, тобто обставин, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
відповідних дій і підтверджені
належними доказами.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо порушення позивачем
строку звернення до суду,
передбаченого статтею 99 КАС України, з
огляду на таке.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, позивач, обґрунтовуючи свої
вимоги, зазначає про те, що КАС України,
окрім шестимісячного строку звернення
до суду з позовом, передбачає і інші
строки, які встановлені іншими
законами для звернення та захисту
прав, свобод та інтересів, і у даному
випадку таким законом є Віденська
конвенція про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від
21 травня 1963 року, положеннями якої
передбачено право на відшкодування
ядерної шкоди, заподіяної життю і
здоров'ю особи - тридцять років від дня
ядерного інциденту.

ОСОБА_2 визнаний особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія 1), що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1, виданого 15 травня 2000
року, отже з травня 2000 року позивач є
учасником правовідносин, які
регулюються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яким
визначено основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює єдиний
порядок визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду,
дійшла висновку, що про порушення свого
права позивач дізнався в момент
отримання пенсії, та з врахуванням
того, що позов поданий до суду 12 серпня
2014 року, а підстав поважності пропуску
строку звернення до суду позивачем та
його представником не наведено, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про залишення
позовних вимог без розгляду в частині
визнання дій та бездіяльності
незаконними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії за період з 01 січня
2006 року по 30 квітня 2009 року та з 02
травня 2010 року по 11 лютого 2014 року на
підставі статті 100 КАС України.

При цьому, колегія суддів суду
апеляційної інстанції не приймає до
уваги посилання в апеляційній скарзі
на положення Віденської конвенції "Про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду" від 21.05.1963, де зазначено, що
позовна давність на вимоги про
відшкодування ядерної шкоди становить
тридцять років.

Зазначеною Конвенцією, передбачено, що
права на відшкодування за цією
Конвенцією втрачають силу, якщо позов
не подано протягом десяти років з дня
ядерного інциденту.

Окрім того, Конвенція передбачає
відповідальність та відшкодування за
заподіяний ядерний інцидент з боку
оператора - особи, призначеної або
визнаної відповідальною державою в
якості оператора ядерної установки.

З огляду на те, що відповідач жодним
чином не відповідає критеріям
оператора ядерної установки,
встановленим Віденською конвенцією
про цивільну відповідальність за
ядерну шкоду, її застосування у цій
справі є неможливим.

Також, колегія суддів суду апеляційної
інстанції зазначає, що Конвенція не
належить до нормативно-правових актів,
які безпосередньо регулюють
правовідносини, що склалися між
сторонами в цій справі.

За таких обставин колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що судом першої інстанції на
підставі статтей 99, 100 КАС України
правомірно залишено без розгляду
адміністративний позов ОСОБА_2 в
частині визнання дій та бездіяльності
незаконними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії за період з 01 січня
2006 року по 30 квітня 2009 року та з 02
травня 2010 року по 11 лютого 2014 року,
оскільки позивач звернувся до суду з
порушенням строку, встановленого
статтею 99 КАС України, за відсутності
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку про відсутність підстав для
зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 14 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.