Справа № 826/14704/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика
Васильківська, 81-а, у складі
головуючого Бояринцевої М.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
до Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом (з урахуванням уточнених
порзовних вимог) про визнання
незаконними дії відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
по накладенню арешту на майно АДРЕСА_1,
про визнання незаконною та скасування
постанови про арешт майна боржника від
1 вересня 2014 року; про зняття арешту з
усього майна, що знаходиться АДРЕСА_1,
що належить на праві приватної
власності ОСОБА_1; про визнання
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 1 вересня 2014 року
незаконною та зобов'язання державного
виконавця скасувати її; про заборону
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві вчиняти будь-які
виконавчі дії за адресою ОСОБА_1:
АДРЕСА_2 за виконавчим листом №
2/0417/3523/2012, виданим 14 травня 2012 року
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_2 боргу на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
В обгрунтування своїх вимог
позивач зазначає, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу квартири від 22.08.06 р.,
укладеного з ОСОБА_3; право власності на
нерухоме майно зареєстровано у КП
"Київське міське бюро інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна" (реєстраційне
посвідчення №021278 від 30.08.06 р.). ОСОБА_2 -
боржник у виконавчому провадженні - до
вказаної нерухомості відношення не
має, не зареєстрована і не була
зареєстрована у квартирі, про що орган
стягнення повідомлявся листом від 24.09.12
Відповідно, підстави для
задоволення вимог стягувача за рахунок
квартири АДРЕСА_1 відсутні, і на вказану
нерухомість не може бути накладено
арешт з метою задоволення вимог
В доповненні до позовної заяви
позивач зазначила про те, що під час
розгляду справи нею з'ясовано факт
винесення постанови державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
від 21.12.12 р. ВП №34069645 про накладення
арешту на все майно, що належить
боржнику ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1 в
межах суми звернення стягнення 108 496, 11
грн. Вказана постанова позивачу не
надходила, тому не була оскаржена
раніше. Між тим, вона також є
незаконною, оскільки станом на 2012 р. у
органу стягнення також була інформація
про відсутність у ОСОБА_2 права
власності на нерухоме майно. В
доповненні до позовної заяви позивач
посилається на незаконність винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 01.09.14 р. ВП №44548064,
оскільки станом на 01.09.14 р. було
пропущено строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.
Згідно постанови державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 25.06.13 р. ВП №34069645
про повернення виконавчого документа
стягувачу зазначено про можливість
його повторного пред'явлення до
виконання до 25.06.14 р.
Відповідач проти задоволення
позовних вимог в частині визнання
незаконними дій щодо накладення арешту
на майно та скасування постанови від
01.09.14 р. заперечив, посилаючись на
відповідність вказаних дій та рішень
вимогам законодавства. Відповідач
зазначає, що у випадку відсутності у
ОСОБА_2 права власності на нерухоме
майно, вказане нерухоме майно не
підпадає під дію постанови від 01.09.14 р.
ВП №44548064, а згідно довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
№71655869 від 01.10.14 р. відсутні будь-які
обтяження на нерухоме майно, в тому
числі, і на квартиру АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 пояснень щодо позовної
Представник Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" вказав на цивільні
правовідносини між банком та ОСОБА_2,
яка вказала у договорах, укладених з
банком, місце проживання адресу
позивача, інших даних стосовно
боржника банку не відомо.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
грунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
24.04.12 р. у справі №2/0417/3523/2012 присуджено
до стягнення з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість у розмірі 97 322, 88 грн., з
Публічного акціонерного товариства
"Акцент-Банк", ОСОБА_2 солідарно на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" заборгованість у розмірі 10
000 грн., з ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" 1073, 23 грн. судового
збору.

14.05.12 р. на виконання судового
рішення Індустріальним районним судом
м. Дніпропетровська видано виконавчий
лист, пред'явлений до виконання до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві 30.08.12 р.

Постановою головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
ОСОБА_4 від 31.08.12 р. відкрито виконавче
провадження ВП №34069645 з виконання
виконавчого листа Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
14.05.12 р. №2/0417/3523/2012 та надано боржнику
семиденний строк з дня отримання копії
постанови для добровільного виконання
судового рішення.

У виконавчому документі та у
постанові про відкриття виконавчого
провадження вказано адресу боржника -
АДРЕСА_1.

24.09.12 р. ОСОБА_1 направила на
адресу державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві лист, у якому
повідомила про те, що ОСОБА_2 за адресою
АДРЕСА_1 не прописана, не проживає і не
має ніяких прав на квартиру за цією
адресою, у зв'язку з чим документи
виконавчого провадження повернуто.
Лист отримано органом стягнення 26.09.12 р.

Постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 21.12.12 р. ВП №34069645
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_2, адреса:
АДРЕСА_1 в межах суми звернення
стягнення 108 496, 11 грн.

Під час проведення виконавчих дій
державним виконавцем з'ясовано, що у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно за ОСОБА_2 нерухоме
майно не зареєстровано (довідка від
16.07.13 р. №18479331), що боржник не проживає
та не зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, про що державним виконавцем
складено акт 21.06.13 р.

Постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві ОСОБА_5 від 25.06.13 р. ВП
№34069645 виконавчий документ повернено
стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50
Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку з відсутністю
майна, на яке можливо звернути
стягнення.

27.08.14 р. Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" повторно звернулося до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві з заявою про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 14.05.12 р.
№2/0417/3523/2012.

Постановою старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
ОСОБА_5 від 01.09.14 р. відкрито виконавче
провадження ВП №44548064 з виконання
виконавчого листа Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
14.05.12 р. №2/0417/3523/2012 та надано боржнику
семиденний строк з моменту винесення
постанови.

У виконавчому документі та у
постанові про відкриття виконавчого
провадження вказано адресу боржника -
АДРЕСА_1.

Постановою старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
від 01.09.14 р. ВП №44548064 накладено арешт на
все майно, що належить боржнику ОСОБА_2,
адреса: АДРЕСА_1 в межах суми звернення
стягнення 108 496, 11 грн.

Згідно наявних у справі
матеріалів ОСОБА_1 дізналася про
вчинення відповідних дій та факт
винесення Відділом державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
постанови від 01.09.14 р. ВП №44548064 про
накладення арешту на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_2, адреса:
АДРЕСА_1, 19.09.14 р. після отримання
вказаної постанови поштою, після чого
22.09.14 р. звернулася до суду; про факт
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 01.09.14 р. ВП
№44548064 дізналася під час розгляду
справи, оскільки вказана постанова їй
не направлялася.

Відділ державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві доказів
на спростування вказаних тверджень
позивача не надав, тому у суду відсутні
підстави для того, щоб ставити під
сумнів твердження позивача щодо
звернення до суду в межах передбачених
ст. 181 КАС України строків.

Щодо позовних вимог по суті суд
зазначає наступне.

Згідно змісту позовних вимог
ОСОБА_1 не є стороною виконавчого
провадження, тоді як стороною
виконавчого провадження - боржником - є
ОСОБА_2, яка під час виникнення
правовідносин зі стягувачем -
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "ПриватБанк" - надала
копію паспорту з місцем реєстрації -
АДРЕСА_1, що є місцем реєстрації та
проживання позивача у справі.

Згідно ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" постанова про
відкриття виконавчого провадження
може бути оскаржена сторонами у
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Оскільки позивач стороною
виконавчого провадження не є, то
постанова про відкриття виконавчого
провадження прав та обов'язків
позивача порушити не може, і у позивача
право на оскарження вказаної постанови
відсутнє.

За таких обставин суд не вважає за
необхідне надавати оцінку поясненням
позивача щодо відповідності
законодавству постанови Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві про відкриття
виконавчого провадження від 01.09.14 р. ВП
№44548064, і відмовляє в задоволенні
позовних вимог в цій частині.

Згідно наявних у справі
матеріалів та пояснень позивача її
права може бути порушено накладенням
арешту на майно - квартиру № 172 за
адресою: м. Київ, вул. Дніпровська
Набережна, буд. 9, оскільки вказана
адреса є адресою реєстрації боржника у
виконавчому провадженні ВП №44548064
згідно наявних у виконавчому
провадженні матеріалів.

Відповідно, будь-які рішення, дії
та бездіяльність органу стягнення щодо
накладення арешту на майно, належне
позивачу, може порушити її права і
можуть бути нею оскаржені до суду.

Згідно змісту постанов державних
виконавців Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
від 21.12.12 р. ВП №34069645 та від 01.09.14 р. ВП
№44548064 арешт накладено на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_2, адреса:
АДРЕСА_1 в межах суми звернення
стягнення 108 496, 11 грн.

Вказаними постановами накладено
арешт на все майно, що належить
боржнику ОСОБА_2, тоді як це майно
конкретно не вказане, зокрема, не
вказано про арешт конкретного
нерухомого майна, що належить боржнику,
тоді як в постановах вказано адресу
боржника - АДРЕСА_1.

Право державного виконавця
накладати арешт на майно боржника та
забороняти його відчуження
передбачено п. 5,6 ч. 3 ст. 11, 52, 57 Закону
України "Про виконавче провадження".

В матеріалах справи відсутні
докази того, що вказаними постановами
накладено арешт на нерухоме майно -
квартиру № 172 за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, буд. 9, що має
знайти відображення у вигляді запису в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

Згідно наданих суду роздруківок
інформаційних довідок з Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек в порядку доступу державних
виконавців станом на 01.10.14 р. №71655211
інформація про об'єкти нерухомого мана,
зареєстровані за ОСОБА_2 відсутня.

Позивачем не надано доказів
внесення до вказаних реєстрів
інформації про обтяження належної їй
квартири АДРЕСА_1

За таких обставин у суду відсутні
підстави для висновку про порушення
державними виконавцями прав та
інтересів позивача під час винесення
постанов про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 21.12.12 р. ВП №34069645 та від 01.09.14 р. ВП
№44548064.

Відповідно, не можуть бути
задоволені позовні вимоги про зняття
арешту з усього майна, що знаходиться
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві
приватної власності, оскільки докази
накладення арешту на це майно відсутні.

Також не можуть бути задоволені
позовні вимоги про заборону Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві вчиняти будь-які
виконавчі дії за адресою позивача:
АДРЕСА_1 за виконавчим листом
№2/0417/3523/2012, виданим 14.05.12 р.
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_2 боргу на користь ПАТ КБ
"Приватбанк", оскільки згідно наявних у
справі матеріалів виконавчого
провадження за вказаною адресою жодних
виконавчих дій не вчинялося.

Суд в межах своєї компетенції не
може заборонити вчинення дій чи
бездіяльності, прийняття рішень на
майбутнє, тоді як позивач може
оскаржити рішення, дії чи
бездіяльність, що є вчиненими та
порушують її права.

Як вбачається з матеріалів
справи, спір виник у зв'язку з тим, що у
виконавчому документі та, відповідно, у
матеріалах виконавчого провадження
вказано адресу боржника - АДРЕСА_1, тому
державним виконавцем направляються
документи виконавчого провадження
саме на цю адресу, яка є адресою місця
проживання позивача.

Згідно Закону України "Про
виконавче провадження" -

державний виконавець: здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом (ч. 2 ст. 11);

державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: 3) з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 11);

виконавчі дії провадяться
державним виконавцем за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна (ч. 1 ст. 20).

Відповідно, отримавши інформацію
про те, що боржник у виконавчому
провадженні не проживає за місцем
вказаної реєстрації, не зареєстрований
за наданою адресою (лист позивача від
24.09.12 р.), державний виконавець мав вжити
заходи для встановлення
місцезнаходження боржника шляхом
скерування запитів до компетентних
органів, що ним зроблено не було, і
здійснювати листування з боржником за
місцем проживання згідно отриманої
інформації.

Вказані дії державним виконавцем
вчинені не були, що призвело до
скерування процесуальних документів
виконавчого провадження на адресу
позивача та виникнення спірних
правовідносин.

Вказана бездіяльність органу
стягнення є протиправною.

Оскільки саме вказана
бездіяльність призвела до виникнення
спору, суд вважає за необхідне,
розглядаючи спір по суті, вийти за межі
позовних вимог в порядку ч. 2 ст. 11 КАС
України в цій частині.

На підставі вищевикладеного, ст.
11, 160-163, 181, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві щодо невжиття
заходів до з'ясування місцезнаходження
боржника у виконавчих провадженнях з
виконання виконавчого листа
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 14.05.12р. №2/0417/3523/2012.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А. Бояринцева