Справа № 826/12476/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Інвест-Регіон"до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській областіпровизнання
протиправною та скасування постанови
№ 7/21-04-04-15-59 від 07.08.2014
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвест-Регіон"
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області про
визнання протиправною та скасування
постанови № 7/21-04-04-15-59 від 07.08.2014.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що на момент
встановлення на АЗС №5018, перевірку
якої було проведено відповідачем,
СЗГ-Б-10У1 була чинна постанова Кабінету
Міністрів України № 1104 від 30.09.2009, яка
втратила чинність на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
№ 466 від 13.04.2011, відповідно до положень
якої для виконання робіт з
облаштування автомобільних
газозаправних пунктів технічним
обладнанням без улаштування
фундаментів відносилось до переліку
будівельних робіт, на виконання яких не
вимагалось отримання дозволу на
виконання підготовчих і будівельних
робіт. Також позивач посилався на те, що
АГЗМ був введений в експлуатацію на
підставі та у спосіб передбачені
діючим на той час законодавством, а
нормативно - правові акти на які
посилається відповідач не можуть бути
застосовані оскільки були прийняті
пізніше виникнення правовідносин щодо
яких їх було застосовано.
Представники позивача у судових
засіданнях підтримали позовні вимоги
та просили суд задовольнити позов у
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, електронною поштою 23.09.2014,
24.09.2014 та через канцелярію суду 29.09.2014
від нього надійшли письмові
заперечення на адміністративний позов
в яких він просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Свої заперечення проти позову
відповідач обґрунтовує тим, що за
результатами проведеної 31.07.2014
позапланової перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
позивача щодо об'єкта "Багатопаливний
автозаправний комплекс на автодорозі
М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ км.
179+200 (ліворуч) Білозерського району
Херсонської області" встановлено, що за
адресою автодорога М-14
Одеса-Мелітополь- Новоазовськ км. (179+400)
(ліворуч) Білозерського району
Херсонської області здійснюється
експлуатація самочинно збудованого
об'єкту "стаціонарний газовий модуль" у
складі багатопаливного автозаправного
комплекс без введення в експлуатацію у
встановленому законом порядку, чим
порушено вимоги частини восьмої 8
статті 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
пунктів 10, 11, 12 Порядку прийняття до
експлуатації закінчених будівництвом
об'єктів затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №461 від
У судове засідання представник
відповідача не прибув, про причини
неприбуття суд не повідомив, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, заслухавши у судовому
засіданні представника позивача
ухвалив продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.
Підчас судового розгляду справи, суд,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на підставі листа УСБУ України
в Херсонській області № 71/22/3-5851 від
05.06.2014 проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвест - Регіон" щодо
об'єкта будівництва : "Багатопаливний
автозаправний комплекс на автодорозі
М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ км.
179+200 (ліворуч) Білозерського району
Херсонської області".
За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
31.07.2014, яким встановлено наступне:
"Будівництво автозаправного комплексу
було розпочато відповідно до дозволу
про початок виконання будівельних
робіт зареєстрованого Інспекцією ДАБК
у Херсонській області за № 146/2009 від 12
березня 2009 року. Термін дії дозволу до 30
серпня 2009 року. Проектна документація
розроблена ТОВ «Херсонінжавтосервіс»
головний інженер проекту Носков В. О.
Будівельна організація БМУ
«Промжитлобуд-5». Технічний нагляд ППБФ
«Технадзор» керівник Шарлай В.Ю.
Земельна ділянка відведена державним
актом на право власності на земельну
ділянку сер. ЯЕ № 952167 від 22 грудня 2008
року та зареєстрованого в поземельній
Відповідно до проектної документації
до складу автозаправного комплексу
входив стаціонарний газовий модуль,
який встановлювався на фундаментну
плиту Також проектна документація до
складу якої входив стаціонарний
газовий модуль отримала позитивний
висновок комплексної державної
експертизи № 88Е-2009 від 11.03.2009 року.
Актом готовності об'єкта до
експлуатації №10 від 23.03.2009 року та
свідоцтвом про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил
№ 22000003 від 25 березня 2009 року
Багатопаливний автозаправний комплекс
Одеса-Мелітополь-Новоазовськ км.
179+200(ліворуч) Білозерського району
Херсонської області було прийнято до
експлуатації стаціонарний газовий
модуль до складу введених об'єктів не
В 2010 році проектною організацією ТОВ
«Херсонінжавтосервіс» було виконано
корегування робочого проекту
«Багатопаливний автозаправний
комплекс на автодорозі М-14
Одеса-Мелітополь-Новоазовськ км.
179+200(ліворуч) Білозерського району
Херсонської області» для будівництва
газового модуля. Шифр проектної
документації №2414-ХС-10. Згідно із
виконавчою документацією наданою до
перевірки, а саме наказ (№35 від 03 грудня
2010 року) на призначення та
відкомандирування осіб для виконання
будівельно-монтажних робіт на об'єкті
будівництва АЗС № 5018; акти прихованих
робіт (від 04.01.2011) з'ясовано, що роботи по
будівництву газового модуля
проводились у період по квітень 2011 року
проектна документація на будівництво
газового модуля затверджена наказом
ТОВ «Інвест-Регіон» № 22/1 від 29.10.2010
року. Дозвіл на будівництво
автозаправного комплексу до складу
якого входив стаціонарний газовий
Актом готовності об'єкта до
експлуатації (оформленим із порушенням
вимог закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності) від 16.09.2011
року в п.4 «Дозвіл на виконання
будівельних робіт» - зазначено, що
будівельні роботи проводились на
підставі п.36 постанови КМУ № 1104 від 30
вересня 2009 року в якому йдеться - «
дозвіл не вимагається на облаштування
автомобільних газозаправних пунктів
технологічним обладнанням без
улаштування фундаментів». Відповідно
до проектної документації велось нове
будівництво, а саме виконувались
роботи із влаштування фундаментів ( акт
прихованих робіт від 11 грудня 2010 року)
та монтажу власне самого газового
модуля. Приміткою постанови КМУ № 1104
від 30 вересня 2009 року зазначено, що
«введення в експлуатацію
здійснюється у встановленому
законодавством порядку».
На момент введення до експлуатації
стаціонарного газового модуля (16.09.2011)
діяв Закон України № 3038-VI «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та постанова КМУ № 461 від 13 квітня 2011
року якими визначено порядок прийняття
до експлуатації закінчених
будівництвом об'єктів. Вимоги
законодавства під час прийняття до
експлуатації об'єкту « Будівництво
стаціонарного газового модуля» не були
Відповідно до п. 21 «Переліку видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку»
затвердженого постановою КМУ № 808 від 28
серпня 2013 року , та п.3 ч. 5 «Порядку
віднесення об'єктів будівництва до IV та
V категорії складності» затвердженого
постановою КМУ №557 від 27 квітня 2011 року
описаний газовий модуль відноситься до
V категорії складності. Також під час
перевірки (31.07.2014 року) встановлено факт
експлуатації об'єкта «Будівництво
стаціонарного газового модуля» не
введеного в експлуатацію у порядку
встановленим постановою КМУ № 461 та
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Враховуючи вищенаведене забудовником
та власником АГЗС (ТОВ Інвест-Регіон)
порушено вимоги ст.ст. 34., 37, 39 Законом
України «Про регулювання
містобудівної діяльності."
31.07.2014 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, яким призначено розгляд
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності на 07.08.2014 о 16:00
та припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
07.08.2014 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві прийнято постанову № 7/21-04-15-59
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, якою Товариство з
обмеженою відповідальністю "Інвест -
Регіон" визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого абзацом 6
пункту 6 частини другої статті 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" та накладено штраф у
розмірі 1096200,00 грн.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвест - Регіон" не
погоджуючись з постановою №7/21-04-15-59 від
07.08.2014 та вважаючи її протиправною та
такою, що підлягає скасуванню
звернулось з відповідним позовом до
суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
Відповідно до статті 10 Закону України
"Про архітектурну діяльність" для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).
Згідно з частинами першою та другою
статті 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
Пунктом 2 зазначеного Порядку
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт (далі -
загальні та (або) спеціальні журнали),
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.
Згідно з пунктом 7 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від
23.05.2011 позаплановою перевіркою
вважається перевірка, яка не
передбачена планом роботи інспекції.
Підставами для проведення
позапланової перевірки є, зокрема,
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства,
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.
Пунктом 9 зазначеного Порядку,
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
Таким чином, територіальні органи
Держархбудінспекції здійснюють
державний архітектурно будівельний
контроль, зокрема, мають право
проводити позапланові перевірки у
випадку надходження звернень фізичних
чи юридичних осіб про порушення
суб'єктом містобудування вимог
містобудівного законодавства.
В матеріалах справи наявна копія листа
УСБУ України в Херсонській області
№71/22/3-5851 від 05.06.2014, направлення на
проведення перевірки № 828 від 30.07.2014,
наказу №02 від 08.01.2014 та акта від 31.07.2014 з
яких вбачається, що позапланову
перевірку позивача було призначено у
зв'язку з надходженням листа УСБУ
України в Херсонській області №71/22/3-5851
Таким чином, у відповідача були наявні
правові підстави для проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
позивача щодо об'єкта будівництва:
"Багатопаливний автозаправний
комплекс на автодорозі М-14
Одеса-Мелітополь-Новоазовськ км.
179+200 (ліворуч) Білозерського району
Херсонської області".
Пунктами 16 та 17 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від
23.05.2011 встановлено, що за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
Згідно з пунктом 20 зазначеного Порядку
протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України.
Відповідно до пункту 6 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 244 від 06.04.1995
питання про накладення штрафу
розглядається в 15-денний строк з дня
одержання протоколу про
правопорушення. У разі потреби справа
може розглядатися за участю
представників суб'єкта містобудування,
експертів, інших причетних до неї осіб.
Пунктом 7 зазначеного Порядку
встановлено, що рішення про накладення
штрафу оформлюється постановою про
накладення на суб'єкта містобудування
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (далі -
постанова про накладення штрафу), що є
виконавчим документом і підлягає
виконанню в установленому законом
порядку. У постанові зазначається
розмір штрафу. Постанова повинна
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 9 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 244 від 06.04.1995
постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після прийняття постанови
вручається під розписку керівникові
або уповноваженому представникові
суб'єкта містобудування чи
надсилається поштою, про що робиться
запис у справі. Другий примірник у разі
несплати штрафу в установлений строк
пред'являється інспекцією до
примусового виконання у порядку та
строки, що визначені Законом України
"Про виконавче провадження", а третій -
залишається в інспекції, яка наклала
штраф.

Отже, у разі виявлення за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності
складається акт перевірки, протокол та
припис, які протягом трьох днів після
їх складання подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для вирішення протягом 15 -
денного строку питання про накладення
штрафу та винесення відповідної
постанови.

Відповідно до частини восьмої статті 39
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності"
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Абзацом 6 пункту 6 частини другої статті
2 Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації об'єктів V категорії
складності - у розмірі дев'ятисот
мінімальних заробітних плат.

Таким чином, експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, забороняється та у
випадку експлуатації або використання
об'єктів будівництва V категорії
складності, не прийнятих в
експлуатацію суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
несуть відповідальність у вигляді
штрафу у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку
надання дозволу на виконання
будівельних робіт затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1104 від 30.09.2009 (чинного до 13.05.2011) дозвіл
на виконання будівельних робіт -
документ, що засвідчує право замовника
та підрядника на виконання підготовчих
(якщо підготовчі роботи не виконані
раніше відповідно до дозволу на
виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт з нового
будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд (далі -
будівельні роботи) (додаток 1). Дозвіл на
виконання будівельних робіт надається
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю).

Пунктом 36 Переліку будівельних робіт,
на виконання яких не вимагається
дозвіл затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1104 від
30.09.2009 (чинного до 13.05.2011) до будівельних
робіт, на виконання яких не вимагається
дозвіл віднесено облаштування
автомобільних газозаправних пунктів
технологічним обладнанням без
улаштування фундаментів.

Згідно з приміткою до зазначеного
Переліку виконання робіт з нового
будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту
об'єкта здійснюється відповідно до
затвердженої проектної документації.
Прийняття зазначених об'єктів в
експлуатацію здійснюється в
установленому законодавством порядку.

Факт здійснення позивачем
облаштування автомобільних
газозаправних пунктів технологічним
обладнанням не заперечується
сторонами та підтверджується
матеріалами справи, зокрема, актом
приймання газового обладнання для
проведення комплексних випробувань
від 29.06.2011, актом приймання закінченого
будівництвом об'єкта системи
газопостачання від 09.09.2011, коригуванням
робочого проекту для будівництва
газового модулю (АГЗП).

Актом від 31.07.2014 встановлено, що
відповідно до проектної документації
велось позивачем нове будівництво, а
саме виконувались роботи із
влаштування фундаментів, що
підтверджується актом прихованих
робіт від 11.12.2010, та монтажу власне
самого газового модуля.

Доказів та обґрунтувань на
спростування факту того, що
облаштування автомобільних
газозаправних пунктів технологічним
обладнанням здійснювалось без
влаштування фундаменту, суду надано не
було, як і не було зазначено про причини
неможливості їх надання.

Державним класифікатором будівель та
споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом
Держстандарту України від 17.08.2000,
визначено, що:

- фундамент - це частина будівлі чи
споруди, переважно підземна, яка
сприймає навантаження від споруди і
передає їх на основу, складену ґрунтами
(природну) чи штучну. При цьому окремо
виділяються фундаменти
малозаглиблені, мілкого закладання,
під якими розуміються фундаменти, що
передають навантаження на ґрунт
переважно через підошву фундаменту;

- споруди - це будівельні системи,
пов'язані з землею, які створені з
будівельних матеріалів,
напівфабрикатів, устаткування та
обладнання в результаті виконання
різних будівельно-монтажних робіт;

- інженерні споруди - це об'ємні,
площинні або лінійні наземні, надземні
або підземні будівельні системи, що
складаються з несучих та в окремих
випадках огороджувальних конструкцій
і призначені для виконання виробничих
процесів різних видів, розміщення
устаткування, матеріалів та виробів,
для тимчасового перебування і
пересування людей, транспортних
засобів, вантажів, переміщення рідких
та газоподібних продуктів та т. ін.

Таким чином газозаправні пункти
належать до категорії споруд як
об'єктів будівництва, а тому,
облаштування в їх основі фундаментної
плити є облаштуванням фундаменту
(малозаглибленого, мілкого закладання).

З огляду на викладене здійснені
позивачем роботи з встановлення
газозаправного пункту в межах
автозаправного комплексу,
розташованого за адресою: Херсонська
область, Білозерський район,
автодорога М-14
Одеса-Мелітополь-Новоазовськ км. 179+200
(ліворуч), були здійснені позивачем з
облаштуванням фундаменту.

Отже, відповідно до чинної на момент
виконання позивачем робіт з
встановлення газозаправного пункту в
межах автозаправного комплексу
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1104 від 30.09.2009, з метою проведення
такої діяльності позивачем мав бути
отриманий дозвіл на виконання
будівельних робіт.

Частиною першою статті 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачено, що замовник має право
виконувати будівельні роботи після:
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; видачі замовнику
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Відповідно до частини другої статті 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до IV і V категорій
складності, здійснюється на підставі
акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі органами
державного архітектурно-будівельного
контролю сертифіката у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Форма акта готовності об'єкта
до експлуатації, форма сертифіката,
порядок його видачі, розмір та порядок
внесення плати за видачу сертифіката
визначаються Кабінетом Міністрів
України. Акт готовності об'єкта до
експлуатації підписується замовником,
генеральним проектувальником,
генеральним підрядником або
підрядником (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників), субпідрядниками,
страховиком (якщо об'єкт
застрахований).

Пунктом 6 Порядку віднесення об'єктів
будівництва до IV і V категорії
складності, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 557 від
27.04.2011, визначено, що до V категорії
складності відносяться об'єкти
будівництва, які мають хоча б одну з
таких ознак, зокрема, ті, які згідно із
Законом України «Про об'єкти
підвищеної небезпеки» є об'єктами
підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про об'єкти підвищеної небезпеки»
об'єкт підвищеної небезпеки - об'єкт, на
якому використовуються,
виготовляються, переробляються,
зберігаються або транспортуються одна
або кілька небезпечних речовин чи
категорій речовин у кількості, що
дорівнює або перевищує нормативно
встановлені порогові маси, а також інші
об'єкти як такі, що відповідно до закону
є реальною загрозою виникнення
надзвичайної ситуації техногенного та
природного характеру.

Згідно з пунктом 4 Переліку видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 554 від 27.07.1995,
автозаправні станції входять до
переліку видів діяльності та об'єктів,
що становлять підвищену екологічну
небезпеку.

Відповідно до пункту 21 Переліку видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №808 від 2808.2013 до
об'єктів, що становлять підвищену
екологічну небезпеку, відносяться
автозаправні станції та комплекси, а
також автогазонаповнювальні
компресорні станції, автомобільні
газозаправні станції зрідженого газу.

Отже, об'єкт «Стаціонарний газовий
модуль у складі багатопаливного
автозаправного комплексу» є об'єктом
підвищеної небезпеки, та будівельною
системою, встановленою на окремому та
самостійному фундаменті, яка
призначена для зберігання та
переміщення газоподібних продуктів
(газу), з огляду на що позивач повинен
був отримати дозвіл на виконання
будівельних робіт щодо зазначеного
об'єкта та останній повинен був бути
прийнятий в експлуатацію
уповноваженим органом державного
архітектурно-будівельного контролю.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що
позивачем не заперечується факт того,
що ним не було отримано дозвіл на
виконання будівельних робіт зі
встановлення стаціонарного газового
модуля, як і не заперечується факт того,
що об'єкт "Будівництво стаціонарного
газового модуля" не був введений в
експлуатацію та здійснюється його
експлуатація, суд дійшов висновку про
те, що у відповідача були наявні
правові підстави для накладення на
позивача штрафу у розмірі 1096200,00 грн. та
винесення постанови №7/21-04-15-59 від
07.08.2014.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов