Справа № 2а-3872/11/1470
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/28578/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2012 року в справі за позовом
Миколаївського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
приватного виробничо-технічного
підприємства «Гідротехбуд» про
стягнення
адміністративно-господарських
санкцій,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року позивач звернувся в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що в порушення вимог статей 18,
20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» відповідач не надавав
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, не
забезпечив працевлаштування інвалідів
у відповідній кількості та не сплатив
вчасно за це
адміністративно-господарські санкції.

Просив суд стягнути з відповідача
адміністративно-господарські санкції
за невиконання у 2008-2010 роках нормативу
робочих місць, призначених для
працевлаштування інвалідів, у сумі 20
232,53 грн. та пеню за порушення термінів
їх сплати в сумі 5 027,32 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року позов задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2012 року рішення суду першої інстанції
скасовано та позовну заяву залишено
без розгляду.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
процесуального права, позивач ставить
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами норм процесуального права
колегія суддів приходить до висновку
про те, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Згідно зі статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
апеляційний суд виходив з того, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду, оскільки за
захистом порушених у 2007-2009 роках прав
позивач звернувся в суд у травні 2011
року, хоча про їх порушення повинен був
дізнатися не пізніше кінця кожного з
цих років, оскільки після 15 квітня
кожного року він мав проводити
перевірку виконання відповідачем
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися неможна виходячи з
наступного.

Відповідно до акту від 03 березня 2011
року № 17 провідним спеціалістом
Миколаївського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
проведено планову виїзну перевірку
дотримання приватним
виробничо-технічним підприємством
«Гідротехбуд» вимог статей 19, 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» за 2007,
2008, 2009 роки й було встановлено, що звіти
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів підприємство у 2007-2009 роках не
надавало та інваліди на підприємстві
не працювали, тобто встановлено
порушення вимог законодавства про
захист інвалідів.

Про порушення відповідачем вимог
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
позивач дізнався у березні 2011 року, а не
в 2007-2009 роках, як помилково зазначав
апеляційний суд, оскільки щорічні
звіти підприємством не подавалися та
про використання (невикористання)
праці інвалідів на підприємстві щороку
у квітні не повідомлялося.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
прийшов до помилкового висновку щодо
пропуску строку звернення до суду.

Крім того, в позовній заяві позивач
просив стягнути
адміністративно-господарські санкції
та пеню за 2007-2009 роки, проте розрахунок
суми позову подано за 2008-2010 роки.
Розрахунки суми санкцій та пені, що
зазначені у акті перевірки від 03
березня 2011 року № 17, та надані
позивачем містять розбіжності.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги за 2007-2009 роки помилково
виходив з розрахунку, наданого
позивачем за 2008-2010 роки, не перевіривши
при цьому правильність такого
розрахунку.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Допущені судами порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи відповідно до частини
четвертої статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судових
рішень та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2012 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/