Справа № 806/4780/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м. Житомир справа № 806/4780/14

категорія
10.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представника відповідача
Ніколайчук Н.І.,

представник позивача у судове
засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Бердичеві Житомирської
області про стягнення страхових коштів

встановив:

23 жовтня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Управління Пенсійного
фонду України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області (далі - УПФУ в м.Бердичеві та
Бердичівському районі) із позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м.Бердичеві Житомирської
області (далі - Фонд соціального
страхування) про стягнення страхових
коштів у розмірі 604 грн 71 коп. за
липень-серпень 2014 року.

У позовній заяві УПФУ в м.Бердичеві та
Бердичівському районі вказало, що за
липень-серпень 2014 року відповідачем не
прийнято до заліку для відшкодування
сум допомоги на поховання потерпілих
ОСОБА_2, виплаченої сім'ї потерпілого у
розмірі 302 грн 37 коп. та ОСОБА_3,
виплаченої сім'ї потерпілого у розмірі
302 грн 34 коп., тому у Фонду соціального
страхування виникла заборгованість з
відшкодування виплат за особовими
справами потерпілих за період
липень-серпень 2014 року у розмірі 604 грн
71 коп. Просить стягнути з відповідача
неприйнятих до заліку для
відшкодування сум допомоги на
поховання потерпілих, виплачених
сім'ям потерпілих у розмірі 604 грн 71 коп.
за липень-серпень 2014 року.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 27
жовтня 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надіслав на
адресу суду клопотання про розгляд
справи без його участі, у клопотанні
вказав, що позовні вимоги підтримує у
повному обсязі (а.с.15).

Представник відповідача у судовому
засіданні та у письмових запереченнях
проти позову заперечував та просив у
задоволенні позову відмовити (а.с.17-18).

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, з'ясувавши обставини у
справі та перевіривши їх доказами,
приходить до висновку про відмову у
задоволенні адміністративного позову
з наступних підстав.

Судом встановлено, що УПФУ в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
за період липень-серпень 2014 року
виплачено суми допомоги на поховання
сім'ям потерпілих, внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання в сумі 604 грн
71 коп. (а.с.8, 11).

Матеріалами справи підтверджено, що
УПФУ в м.Бердичеві та Бердичівському
районі було подано до Фонду
соціального страхування акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за липень-серпень 2014 року
(а.с.6, 9).

Вказані акти були підписані
керівниками Фондів, однак при
підписанні актів, Фондом соціального
страхування не було прийнято до заліку
частину витрат Пенсійного фонду, що
підлягають відшкодуванню за період
липень-серпень 2014 року в сумі 604 грн 71
коп., внаслідок чого відповідачем були
складені відповідні таблиці
розбіжностей (а.с.7, 10).

Представник відповідача надав
письмові заперечення проти заявлених
вимог та у судовому засіданні пояснив,
що відповідно до таблиць розбіжностей
неприйнятими до заліку є 604 грн 71 коп.
витрат на виплату сум допомоги на
поховання, оскільки смерть потерпілих
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не пов'язана із
страховим випадком державного
соціального страхування (відсутній
висновок медико-соціальної експертної
комісії про причинний зв'язок смерті з
наслідками травми).

Згідно зі статтею 10 Закону України від 5
листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" Пенсійне забезпечення
відповідно до цього Закону
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Статтею 1 Закону України від 14 січня 1998
року №16/98-ВР "Основи законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон України №16/98-ВР) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Закону України
№16/98-ВР залежно від страхового випадку
є такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Згідно з частиною шостою статті 6
Закону України №16/98-ВР страхові фонди
беруть на себе зобов'язання щодо
надання застрахованим особам
матеріального забезпечення і
соціальних послуг при настанні
страхових випадків.

У статті 25 Закону України №16/98-ВР
перелічені види соціальних послуг і
матеріального забезпечення за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням. Усі види
страхування, крім медичного, включають
в себе допомогу на поховання. Так,
зокрема, до пенсійного страхування
входить допомога на поховання
пенсіонерів; до страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, -
допомога на поховання (крім поховання
пенсіонерів, безробітних та осіб, які
померли від нещасного випадку на
виробництві); до страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання - допомога
на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до положень пункту 1 частини
1 статті 21 Закону України №1105-ХІV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон України
№1105-ХІV) у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні. Зокрема
підпунктом «б» наведеної норми
передбачено одноразову допомогу в разі
стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону
України №1105-ХІV встановлено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів. Якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону
України №1105-XIV у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11 липня 2001 року
№826 (далі - Порядок №826), регулює питання
відшкодування Фондом таких витрат
страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг.

Згідно з пунктом 2 Порядку №826 витрати
на поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких визначено
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку №826
організація поховання працівника, який
загинув на виробництві або помер у
лікарні під час лікування отриманої на
виробництві травми, проводиться
страхувальником.

Абзацом другим частини 9 статті 34
Закону України №1105-XIV у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Зі змісту частин 4 статті 26 Закону
України №16/98-ВР та пункту 5 частини 1
статті 24 Закону України №1105-XIV
вбачається, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика та
відшкодувати понесені ним витрати.

Аналізуючи норми Закону України №1105-XIV,
який визначає правову основу,
економічний механізм та організаційну
структуру загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, що призвели до втрати
працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, дає підстави
вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Аналогічної думки притримується і
Верховний Суд України, який
неодноразово, у постановах від 23 травня
2011 року №21-48а11 та від 23 квітня 2013 року
№21-108а13 висловлював правову позицію
щодо застосування судами пунктів 8, 9
статті 34 Закону України №1105-XIV.

Положення статті 21 Закону України
№1105-XIV пов'язують виникнення обов'язку
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відшкодувати Пенсійному фонду України
витрати на допомогу на поховання сім'ї
померлого зі смертю працівника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, а не з отриманням
померлим, який не працював, пенсії
пов'язаної з нещасним випадком на
виробництві.

У порушення наведених правових норм,
позивач будь-яких доказів на
підтвердження причинного зв'язку
смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з нещасним
випадком на виробництві не надав.

Отже відповідач не має обов'язку
сплачувати витрати на виплату сум
допомоги на поховання, оскільки
відсутній висновок медико-соціальної
експертної комісії про причинний
зв'язок смерті потерпілих з наслідками
травми.

Саме з цієї причини складено таблиці
розбіжностей і не взято кошти до
заліку.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для відшкодування понесених
витрат в сумі 604 грн 71 коп. на поховання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рахунок Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м.Бердичеві Житомирської
області, тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень пункту 18
частини 1 статті 5 Закону України від 8
липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір"
Пенсійний фонд України та його органи
звільняються від сплати судового
збору.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 17
листопада 2014 р.