Справа № 281/562/14-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нечуй
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"20" листопада 2014 р.
Справа № 281/562/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації на постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від "14" серпня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Лугинської районної
державної адміністрації Житомирської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації, Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 14 серпня 2014
року позов задоволено.

Зобов'язано публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль"
провести донарахування ОСОБА_5 доплати
до заробітної плати, передбаченої ч.1
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі двох мінімальних
заробітних плат, виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленого Законом України "Про
державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року і
подати розрахункові документи до
Управління праці та соціального
захисту населення Печерської районної
в місті Києві державної адміністрації.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації провести
виплату ОСОБА_5 доплати до заробітної
плати, передбаченої ч.1 ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01.01.2014 року по 31.03.2014 року відповідно до
розрахунків наданих публічним
акціонерним товариством "Райффайзен
Банк Аваль".

В апеляційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації порушує
питання про скасування постанови із
прийняттям нового судового рішення про
відмову у позові з підстав
неправильного застосування норм
матеріального права.

Так, зазначається в апеляційній скарзі,
суд не дав правильної правової оцінки
Постанові КМ України № 1210 від 23.11.2011р.
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та не перевірив дотримання приписів
ст.99 КАС України.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду без змін з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
Закон України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
має пріоритет над підзаконними актами -
постановою КМУ від 23.11.2011 №1210.

Як встановлено судом, позивач - є
постраждалим від Чорнобильської
катастрофи 3 категорії, проживає на
території радіоактивного забруднення -
у зоні гарантованого добровільного
відселення, а саме в смт.Лугини
Лугинського району Житомирської
області, що підтверджується копією
паспорта .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
працюючим пенсіонерам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати.

Будь-яких законодавчих обмежень щодо
застосування вказаних норм і положень
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" ,
як це було в 2011-2013 роках у 2014 році не має.

Тобто, Законом України "Про Державний
бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №
719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014
року (п. 1 Прикінцевих положень Закону)
такі обмеження не встановлені.

Такі висновки є правильними і з ними
погоджується суд апеляційної
інстанції, приймаючи до уваги наступне.

Згідно з Прикінцевими положеннями
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 26 грудня 2011 року
№20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012
суди, під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі , у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі й на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України, закону про
Державний бюджет на відповідний рік та
інших законів України.

Метою і особливістю Закону про
Державний бюджет України є
забезпечення належних умов для
реалізації положень інших законів
України, які передбачають фінансові
зобов'язання держави перед
громадянами, спрямовані на їх
соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій
(пункт 4 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року №6-рп/2007 у справі про
соціальні гарантії громадян).

Фінансування компенсаційних виплат,
доплат та різних видів допомоги,
передбачених Законом, здійснюється
відповідно до обсягів, затверджених
законами України про Державний бюджет
України на відповідний рік, тобто
виконання Закону повністю залежить від
фінансових ресурсів доходної частини
державного бюджету.

Слід зазначити, що частиною другою
статті 95 Конституції України
визначено, що виключно Законом України
про Державний бюджет визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, а
стаття 63 Закону закріплює норму, якою
стверджується, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Отже, Кабінет Міністрів України є
органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а УПФУ - органом, який реалізує таку
політику, в тому числі за рахунок
коштів Державного Бюджету України.

Разом з тим, слід зазначити, що Законом
України "Про Державний бюджет на 2014 рік"
від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав
чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014
року є чинними і підлягають
застосуванню:

- ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої , непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті - у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

На підставі викладеного судова колегія
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Лугинського
районного суду Житомирської області
від "14" серпня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області
вул.Червона
Гірка,21,смт.Лугини,Житомирська
область,11301

4-Управління праці та соціального
захисту населення Печерської районної
в місті Києві державної адміністрації
вул.Цитадельна, 4/7,м.Київ,01015

5- Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" вул.Лєскова,
9,м.Київ,Центральна Частина Києва,
Київ,01011

- ,