Справа № 816/2425/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 р.Справа № 816/2425/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Приватного підприємства
"Капітал-Гарант" на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014р.
по справі № 816/2425/14

за позовом Приватного
підприємства "Капітал-Гарант"

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

23 червня 2014 року Приватне підприємство
"Капітал-Гарант" (далі по тексту - ПП
"Капітал-Гарант", позивач) звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (далі - Кременчуцька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області,
відповідач), в якому, з урахуванням
заяви про зміну позовних вимог,
прийнятої судом, просило суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 01.10.2013
№/555 та №/556, визнати
протиправними дії щодо коригування
показників податкового кредиту та
податкового зобов'язання по податку на
додану вартість в сумі 462 530,00 грн. за
період жовтень, грудень 2011 року в АС
"Податковий блок" в підсистемі АІС
"Аудит", зобов'язати відповідача
відновити показники ПП "Капітал-Гарант"
по податковому кредиту та податковому
зобов'язанню за період жовтень, грудень
2011 року в загальній сумі 462 530,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.07.2014 року
по справі № 816/2425/14 за клопотанням
представника Приватного підприємства
"Капітал-Гарант" провадження у справі
за адміністративним позовом
Приватного підприємства
"Капітал-Гарант" до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень
зупинено до 20 серпня 2014 року.

Зобов'язано Приватне підприємство
"Капітал-Гарант" надати до суду у строк
до 20 серпня 2014 року належним чином
завірені:

- первинні документи, на підставі яких
відбувалися взаємовідносини позивача
та ТОВ "Онікс компані ЛТД" (договори,
додаткові угоди, листування);

- докази на підтвердження реальності
придбання у листопаді-грудні 2011 року
позивачем робіт (послуг) у ТОВ "Онікс
компані ЛТД" (платіжні доручення,
банківські виписки, податкові
накладні, акти приймання виконаних
робіт, довідки про вартість виконаних
робіт, тощо);

- інформацію щодо використання
придбаних позивачем робіт (послуг) у
своїй господарській діяльності;

- бухгалтерську довідку щодо отримання
позивачем економічної вигоди в
результаті здійснення операцій з
придбання у ТОВ "Онікс компані ЛТД"
робіт (послуг);

- копії документів податкової
звітності ПП "Капітал-Гарант" з податку
на додану вартість (з усіма
обов'язковими додатками) за період
листопад-грудень 2011 року.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.08.2014 року
по справі № 816/2425/14 провадження у справі
поновлено.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014 року
по справі № 816/2425/14 адміністративний
позов Приватного підприємства "Капітал
- Гарант" задоволено частково.

Визнано протиправними дії
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області щодо коригування показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість Приватного підприємства
"Капітал - Гарант" на суму 462530,00 грн, в
тому числі за жовтень 2011 року в сумі
370980,00 грн, грудень 2011 року в сумі 91550,00
грн, в АІС "Податковий блок" в
підсистемі "Аудит".

Зобов'язано Кременчуцьку об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області відновити в АІС
"Податковий блок" в підсистемі "Аудит"
показники податкового кредиту та
податкових зобов'язань Приватного
підприємства "Капітал - Гарант" на суму
462530,00 грн., в тому числі за жовтень 2011
року в сумі 370980,00 грн, грудень 2011 року в
сумі 91550,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (ідентифікаційний
код 38742715) на користь Приватного
підприємства "Капітал - Гарант"
(ідентифікаційний код 33180776) судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
73,08 грн.

Позивач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014 року
по справі № 816/2425/14 в частині відмови в
задоволенні позовних вимог, прийняти в
цій частині нове рішення про
задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги стверджує, що господарські
відносини з надання позивачеві
логістичних послуг контрагентом ТОВ
«Онікс Компані ЛТД» належним чином
підтверджено наданими на перевірку
первинними документами (актами
приймання-передачі виконаних робіт,
товарно-транспортними накладними,
платіжними дорученнями, податковими
накладними, рахунками-фактурами,
схемами, касовими ордерами), копії яких
наявні в матеріалах справи, та до яких
були відсутні зауваження під час
перевірки. Вважає, що оплата наданих
послуг частинами та наявність
заборгованості перед контрагентом на
час розгляду справи не свідчить про
відсутність реального характеру даних
господарських операцій. Зазначив, що
прийняття рішення про отримання
логістичних послуг було прийнято
позивачем з метою оптимізації витрат
та налагодження робочого процесу, ТОВ
«Онікс Компані ЛТД» розроблена схема
раціональних маршрутів перевезень і
графіків у жовтні для використання в
подальшій роботі позивача, в
подальшому отримані послуги були
реалізовані позивачем іншим
споживачам, що мало відповідне
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку позивача. З огляду
на викладене, вважає господарські
операції з надання логістичних послуг
позивачеві вказаним контрагентом
такими, що безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю ПП
«Капітал-Гарант», а тому позивач цілком
правомірно відніс суми коштів за цими
господарськими операціями до складу
податкового кредиту та витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток.
Вказує, що акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Онікс Компані ЛТД" від 15.03.2013 року №
531/22.13/37817014 не є належною підставою для
висновку про порушення позивачем вимог
пп.135.5.4 п.135.4 ст.135, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4
ст.138, п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України та збільшення
позивачеві грошових зобов'язань з
податку на прибуток та ПДВ. Беручи до
уваги вищенаведене, наполягає на
необґрунтованості вказаних висновків
акту перевірки та вважає прийняті на їх
підставі податкові
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській
області від 01.10.2013 року № /555 та
/556 такими, що підлягають
скасуванню.

Представник відповідача в надісланих
до суду письмових запереченнях просив
суд апеляційної інстанції вимоги
апеляційної скарги залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014 року
по справі № 816/2425/14 - без змін. З
посиланням на акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Онікс Компані ЛТД" від 15.03.2013 року №
531/22.13/37817014, яким зафіксовано, зокрема,
відсутність у вказаного підприємства
об'єктів оподаткування при придбанні
та продажу товарів та інформації щодо
наявності основних фондів, відсутність
необхідних умов для здійснення
відповідної господарської,
економічної діяльності, технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів і транспортних засобів,
зазначив, що ПП «Капітал-Гарант»
завищено суми податкових зобов'язань
та податкового кредиту, занижено
податок на прибуток та занижено ПДВ за
наслідками взаємовідносин з вказаним
контрагентом. Вказує, що наданими
позивачем документами щодо відносин із
ТОВ "Онікс Компані ЛТД" не
підтверджується фактичне надання
позивачу логістичних послуг вказаним
контрагентом. Так, з наданих позивачем
актів прийому-передачі виконаних робіт
неможливо встановити обсяги виконаних
робіт, термін виконання робіт; ПП
«Капітал-Гарант» не надано документів
на підтвердження доцільності
розроблення схем маршрутів на коротку
дальність транспортування; оплата за
логістичні послуги здійснювалась
позивачем частинами, у готівковій
формі, та станом на час розгляду справи
не проведена в повному обсязі, що
суперечить умовам п.п.3.3, 3.4 договору; у
позивача відсутні документи, що дали б
змогу відстежити результат замовлених
робіт (послуг), а залучені до матеріалів
справи акти прийому-передачі мають
загальний характер та не містять
відомостей про конкретні результати
наданих послуг; надання логістичних
послуг по перевезенню вантажів
автомобільним транспортом не
відповідає основному виду діяльності
ТОВ «Онікс Компані ЛТД». Враховуючи
викладене, вважає вірними висновки
акту перевірки про порушення ПП
«Капітал-Гарант» вимог пп.135.5.4 п.135 ст.135,
пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4 ст.138, п.198.1, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України та не
вбачає підстав для скасування спірних
податкових повідомлень-рішень про
збільшення позивачеві грошових
зобов'язань з податку на прибуток та
ПДВ.

Представники сторін в судове
засідання, призначене на 20.11.2014 року, не
прибули, про дату, час та місце судового
розгляду справи повідомлені належним
чином.

20.11.2014 року через канцелярію суду від
представника позивача надійшло
клопотання, в якому останній просив суд
апеляційної інстанції провадження по
адміністративній справі № 816/2425/14 за
апеляційною скаргою ПП
«Капітал-Гарант» на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014 року
по справі № 816/2425/14 за позовом ПП
«Капітал-Гарант» до Кременчуцької ОДПІ
ГУ Міндоходів у Полтавській області
про скасування податкових
повідомлень-рішень, зупинити до
будь-якої прийнятної для суду дати
січня-лютого 2015 року для надання
позивачем (апелянтом) суду доказів
(обґрунтованих письмових пояснень за
апеляційною скаргою) по
адміністративній справі № 816/2425/14;
розгляд адміністративної справи за
відсутності уповноваженого
представника позивача не здійснювати.

Колегія суддів зауважує, що позивач,
будучи належним чином повідомленим про
дату, час та місце судового розгляду
справи, не забезпечив явку свого
представника в судове засідання, у
поданому до суду письмовому клопотанні
жодних причин для неприбуття до суду не
зазначив.

За змістом ч.4 ст.196 Кодексу
адміністративного судочинства України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи. Відкладення розгляду
справи у випадку неприбуття в судове
засідання осіб, які беруть участь у
справі, є правом суду апеляційної
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.195-1 КАС України
апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції має бути розглянута
протягом одного місяця з дня
постановлення ухвали про відкриття
апеляційного провадження, а апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
- протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про відкриття
апеляційного провадження.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.156 КАС України суд
зупиняє провадження у справі в разі: 1)
смерті або оголошення в установленому
законом порядку померлою особи, яка
була стороною у справі, якщо спірні
правовідносини допускають
правонаступництво, а також ліквідації
органу, злиття, приєднання, поділу,
перетворення юридичної особи, які були
стороною у справі, - до встановлення
правонаступника; 2) необхідності
призначення або заміни законного
представника сторони чи третьої особи -
до вступу у справу законного
представника; 3) неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, адміністративного,
цивільного, господарського чи
кримінального судочинства, - до
набрання законної сили судовим
рішенням в іншій справі; 4) звернення
обох сторін з клопотанням про надання
їм часу для примирення - до закінчення
строку, про який сторони заявили у
клопотанні; 5) звернення із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави - до надходження відповіді на
доручення.

Суд має право зупинити провадження у
справі в разі: 1) захворювання особи, яка
бере участь у справі, підтвердженого
медичною довідкою, що перешкоджає
прибуттю до суду, якщо її особиста
участь буде визнана судом обов'язковою,
- до її одужання; 2) знаходження особи,
яка бере участь у справі, у відрядженні,
якщо її особиста участь буде визнана
судом обов'язковою, - до повернення з
відрядження; 3) призначення судом
експертизи - до одержання її
результатів; 4) наявності інших причин
за обґрунтованим клопотанням сторони
або третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, - до
терміну, встановленого судом.

Слід відмітити, що судом першої
інстанції позивачеві надавалась
можливість надати усі необхідні
докази, для чого ухвалою суду
провадження у справі було зупинено, і
позивач таким правом скористався, у
зв'язку з чим, з огляду на те, що
наведені позивачем обґрунтування не є
обов'язковою підставою для зупинення
провадження у розумінні ст.156 КАС
України, колегія суддів не вбачає
підстав для повторного зупинення
провадження у справі.

При цьому, засідання суду апеляційної
інстанції по розгляду апеляційної
скарги ПП «Капітал-гарант», призначене
на 20.11.2014 року, не є першим, отже, позивач
мав можливість надати до судового
засідання необхідні докази та
пояснення, однак, не знайшов для цього
можливості. Зазначені обставини, на
думку колегії суддів, свідчать про
зловживання позивачем своїми
процесуальними правами та обов'язками.

Колегія суддів, враховуючи те, що
позивач не навів доказів поважності
причин неприбуття в судове засідання, з
метою дотримання строків розгляду
адміністративної справи, вважає, що
клопотання задоволенню не підлягає, а
розгляд справи слід провести у
відсутність представника позивача.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, отже,
перегляду підлягає рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
у відповідності до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (том 1 а.с.
24-25) ПП "Капітал-Гарант"
(ідентифікаційний код 33180776)
зареєстроване як юридична особа 21.10.2004.
Види діяльності за КВЕД-2010: будівництво
житлових і нежитлових будівель;
вантажний автомобільний транспорт;
діяльність посередників у торгівлі
паливом, рудами, металами та
промисловими хімічними речовинами;
діяльність у сфері інжинірингу,
геології та геодезії, надання послуг
технічного консультування в цих
сферах; підготовчі роботи на
будівельному майданчику; діяльність
посередників у торгівлі товарами
широкого асортименту. Позивач є
платником ПДВ, на підтвердження чого
Кременчуцькою ОДПІ видано свідоцтво
№100111350 (том 1 а.с. 26).

В період з 02.09.2013 р. по 06.09.2013 р.
працівниками Кременчуцької ОДПІ
проведено позапланову документальну
виїзну перевірку ПП "Капітал-Гарант" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ "Виробнича фірма "Колорит" та ТОВ
"Онікс Компані ЛТД" за період з 01.10.2011 р.
по 31.12.2011 р., результати якої оформлено
актом від 13.09.2013 р. №1877/16-03-22-02-12/33180776 (том
1 а.с. 24-92).

Зазначеним актом зафіксовано
порушення підприємством, зокрема:

- п.п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
суму податкового кредиту в період, що
перевірявся на загальну суму 462 530,00 грн.
(в тому числі за жовтень 2011 року - 370 980,00
грн., за грудень 2011 року - 91 550,00 грн.);

- пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на суму 39 982,00 грн. (за ІІ-IV
квартал 2011 року);

- п.п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено ПДВ
всього на загальну суму 34 767,00 грн. (в
тому числі за листопад 2011 року на суму 8
717,00 грн. та за грудень 2011 року на суму 26
050,00 грн).

На підставі наведених висновків акту
перевірки Кременчуцькою ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області 01.10.2013
р. були винесені податкове
повідомлення-рішення №/555 (том 1
а.с. 72), яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 39 982,00 грн. (за основним
платежем) та податкове
повідомлення-рішення №/556 (том 1
а.с. 73), яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі
43 458,00 грн. (34 767,00 грн. - за основним
платежем, 8 691,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями).

Не погодившись з вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями, а також з
діями Кременчуцької ОДПІ по
коригуванню показників податкового
кредиту та податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 462 530,00
грн. за період жовтень, грудень 2011 року
в АС "Податковий блок" в підсистемі АІС
"Аудит", позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання протиправними дій
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області щодо коригування показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість ПП "Капітал - Гарант" на суму
462530,00 грн., в тому числі за жовтень 2011
року в сумі 370980,00 грн., грудень 2011 року в
сумі 91550,00 грн., в АІС "Податковий блок" в
підсистемі "Аудит", та зобов'язання
відповідача відновити ці показники в
АІС "Податковий блок" в підсистемі
"Аудит", суд першої інстанції виходив з
обґрунтованості позову в цій частині.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 01.10.2013 р.
№/555 та №/556, суд першої
інстанції виходив з недоведеності
фактичного вчинення ТОВ «Онікс Компані
ЛТД» на користь позивача спірних
операцій з надання логістичних послуг,
відсутність видимих розумних
економічних та
організаційно-адміністративних причин
для укладання договору про надання
таких послуг, та, як наслідок, з
відсутності у позивача правових
підстав для формування витрат та
податкового кредиту за
вищезазначеними господарськими
операціями.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що фактичною підставою для
винесення оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень взято висновок
перевірки про заниження позивачем ПДВ
та податку на прибуток по
взаємовідносинам з ТОВ "Онікс Компані
ЛТД".

Колегія суддів вважає такі висновки
відповідача вірними, з наступних
підстав.

За визначенням п. 138.4 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподілених постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. 138.8, п. 138.6 ст. 138 Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну). Собівартість придбаних та
реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу.

Пунктом 138.2. статті 138 ПК України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

При цьому згідно з підпунктом 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 цього ж Кодексу не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

У відповідності до абзацу першого
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України передбачено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Із системного аналізу вказаних вище
правових норм, можливо дійти до
висновку, що для отримання права на
формування податкового кредиту із сум
ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг), платник повинен мати
податкові накладні, первинні
бухгалтерські документи, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначені для використання у
власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
частини другої статті 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів для цілей
ведення податкового обліку лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

За визначенням абзацу 11 вищезазначеної
статті Закону первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

У відповідності до вимог п.1.2 ст. 1, п.2.1
ст.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за № 168/704, первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивачем у листопаді,
грудні 2011 року віднесено до складу
податкового кредиту суму ПДВ в
загальному розмірі 34767,00 грн. та
включено до витрат операційної
діяльності суму витрат у загальному
розмірі 173833,33 грн. за наслідками
здійснення господарської операції з
придбання у ТОВ "Онікс Компані ЛТД"
логістичних послуг по перевезенню
вантажів автомобільним транспортом на
загальну суму 208600,00 грн. згідно з
договором б/н від 01.11.2011р., предметом
якого є забезпечення мінімізації
витрат на вантажоперевезення (том 2
а.с.18-21).

На підтвердження реальності
здійснення вказаної господарської
операції та використання придбаних
послуг у своїй господарської
діяльності ПП "Капітал-Гарант" були
надані до матеріалів справи копії
податкових накладних, актів
здачі-прийняття робіт, бухгалтерська
довідка, договору підряду №923 від 23.09.2011
р., актів про виконані роботи,
рахунків-фактур, накладних на відпуск
палива, рахунків на оплату палива,
платіжних доручень, договору №254 на
експедиційно-транспортні послуги від
28.10.2011 р., видаткових накладних,
банківських виписок, квитанцій до
прибуткових касових ордерів, схеми
оптимального маршруту на об'єкті,
договору про наміри щодо співпраці від
03.10.2011, документів, що підтверджують
наявність транспортних засобів,
товарно-транспортні накладні (том 1 а.с.
151-189, 206-216, том 2 а.с. 22-26, 31-39, 74, 86-250, том 3
а.с. 1-250, том 4 а.с. 1-250, том 5 а.с. 1-83).

З наявних в матеріалах справи копій
актів здачі-приймання виконаних робіт
№15/12 від 15.12.2011 р. та №15/11 від 15.11.2011 р.
(том 2 а.с. 22-23) вбачається, що у вказаних
актах, складених на виконання умов
договору про надання логістичних
послуг від 01.11.2011 р., відображено
виконання ТОВ "Онікс Компані ЛТД" у
листопаді та грудні 2011 року на користь
позивача наступних видів робіт: 1) по
розробці оптимальних схем
раціональних маршрутів перевезень і
графіків роботи (автоматизація робіт
по розподілу замовлень по автомобілях,
автоматизований розрахунок маршрутів
у листопаді, грудні 2011 року); 2) по
організації застосування Систем GPS
моніторингу транспорту у грудні 2011
року; 3) роботи по оренді сервера
оснащеного Системою "TopLogistic"; 4) по
контролю за оформленням первинної
документації по вантажоперевезенням у
грудні 2011 року.

Згідно з поясненнями, наданими
представником позивача до суду першої
інстанції, логістичні послуги по
перевезенню вантажів автомобільним
транспортом придбавалися ПП
"Капітал-Гарант" у ТОВ "Онікс Компані
ЛТД" з метою виконання своїх
зобов'язань перед ТОВ "Єристівський
ГЗК" відповідно до умов договору
підряду №923 від 23.09.2011 (том 1 а.с. 151-157) та
перед ТОВ "Феррошлях" згідно умов
договору №254 на
експедиційно-транспортні послуги від
28.10.2011 р. (том 1 а.с. 168-174). Предметом
вказаних договорів є виконання робіт
по навантаженню та розвантаженню
піщано-гравійної сировини всередині
кар'єрів підприємств ТОВ "Єристівський
ГЗК" та ТОВ "Феррошлях" (дальність
транспортування до 4,5 км). Про те, що
роботи по навантаженню та
розвантаженню піщано-гравійної
сировини відбувалися саме всередині
кар'єрів зазначених підприємств
свідчить також зміст долучених до
матеріалів справи
товарно-транспортних накладних.

Разом з тим, представником ПП
"Капітал-Гарант" ані до суду першої, ані
до суду апеляційної інстанції не було
представлено документів, які б
підтверджували доцільність
розроблення схем маршрутів на таку
коротку дальність транспортування.

Надана позивачем до матеріалів справи
схема оптимального маршруту на об'єкті
(том 1 а.с. 74) колегією суддів не береться
до уваги, оскільки вона датована
жовтнем 2011 року, тобто, складена раніше
укладення договору про надання послуг
між позивачем та ТОВ «Онікс Компані
ЛТД» - 01.11.2011 року, та виконання
обумовлених ним робіт по розробці
оптимальних схем раціональних
маршрутів перевезень і графіків
роботи, які, як зазначено в актах
прийому-передачі робіт, виконувались
ТОВ "Онікс Компані ЛТД" у листопаді та
грудні 2011 року.

Згідно з поясненнями представника ПП
"Капітал-Гарант", наданими до суду
першої інстанції та підтвердженими в
апеляційній скарзі, оплата за
логістичні послуги по перевезенню
вантажів автомобільним транспортом
здійснювалася позивачем частинами у
зв'язку з погодженням між ним та ТОВ
"Онікс Компані ЛТД" розстрочки на
погашення боргу у розмірі 208600,00 грн. за
роботи, виконані згідно договору від
01.11.2011р., про що свідчить переписка між
підприємствами та квитанції до
прибуткового касового ордера (том 2 а.с.
27-39). Станом на момент розгляду справи
заборгованість позивача перед ТОВ
"Онікс Компані ЛТД" становить близько
83000,00 грн.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, в актах здачі-приймання
виконаних робіт №15/12 від 15.12.2011 р. та
№15/11 від 15.11.2011 р. сторонами (ПП
"Капітал-Гарант" та ТОВ "Онікс Компані
ЛТД") підтверджено здійснення повної
оплати за виконані роботи, що не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Крім того, як відстрочення погашення
заборгованості, так і здійснення
оплати готівкою суперечать умовам
пунктів 3.3, 3.4 договору, відповідно до
яких термін оплати не може
перевищувати 30 банківських днів з дня
виставлення рахунку, податкової
накладної, акту виконаних робіт, оплата
послуг виконавця проводиться
замовником на розрахунковий рахунок
виконавця на підставі рахунку,
податкової накладної, акту виконаних
робіт.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що надані позивачем
первинні документи, оформлені в рамках
виконання договору від 01.11.2011 року між
позивачем та ТОВ «Онікс Компані ЛТД»,
не підтверджують факту надання
останнім позивачу логістичних послуг
по перевезенню вантажів автомобільним
транспортом та ставлять під сумнів
реальність спірних господарських
операцій.

З приводу документального оформлення
господарських операцій придбання ПП
"Капітал-Гарант" у грудні 2011 року в ТОВ
"Онікс Компані ЛТД" робіт по оренді
серверу оснащеного Системою "TopLogistic",
колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до положень статей 759, 760
Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Предметом
договору найму може бути річ, яка
визначена індивідуальними ознаками і
яка зберігає свій первісний вигляд при
неодноразовому використанні
(неспоживна річ).

Відтак, оренда серверу оснащеного
Системою "TopLogistic" по своїй суті не
передбачає виконання будь-яких робіт
виконавцем, а лише відображає передачу
серверу в оренду, що передбачає сплату
орендних платежів.

Окрім того, у долучених до матеріалів
справи документах не визначено
собівартість виконаних логістичних
послуг, що виключає будь-яку можливість
визначити, яким чином формувалась
вартість таких послуг виконавцем.
Відсутність наведених відомостей, у
свою чергу, унеможливлює визначення
розміру витрат, понесених ТОВ "Онікс
Компані ЛТД" у зв'язку з ймовірним
наданням логістичних послуг та
підтвердження економічної
обґрунтованості вартості таких послуг,
виставленої до сплати позивачу.

Крім того, позивачем ані до суду першої,
ані до суду апеляційної інстанції не
надано документів, що дали б змогу
чітко відстежити результат замовлених
робіт (послуг), а залучені до матеріалів
справи копії актів здачі-приймання
робіт мають загальний характер та не
містять відомостей про конкретні
результати наданих послуг.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до положень підпункту 14.1.36 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу.

Мета отримання доходу, як кваліфікуюча
ознака господарської діяльності,
кореспондує з вимогою щодо наявності
розумної економічної причини (ділової
мети) під час здійснення господарської
діяльності. Оскільки господарська
діяльність складається із сукупності
господарських операцій платника
податку (які є формою здійснення
господарської діяльності), то розумна
економічна причина має бути наявною в
кожній господарській операції. Лише в
такому разі та чи інша операція може
вважатися вчиненою в межах
господарської діяльності платника
податків. І лише за таких умов платник
податків має право на врахування у
податковому обліку наслідків
відповідних господарських операцій.

Відповідно до положень підпункту 14.1.231
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України розумна економічна причина
(ділова мета) - причина, яка може бути
наявна лише за умови, що платник
податків має намір одержати
економічний ефект у результаті
господарської діяльності.

Згідно з положеннями абзацу другого
пункту 2.1 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за № 168/704, господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Таким чином, лише господарські
операції, здійснені за наявності
розумних економічних причин (ділової
мети) є такими, що вчинені в межах
господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної
економічної причини (ділової мети)
передбачає обов'язкову спрямованість
будь-якої операції платника податків
на отримання позитивного економічного
ефекту. Із загального розуміння
характеру економічної діяльності
можна дійти висновку, що економічний
ефект - це приріст (збереження) активів
платника податків та/або їх вартості, а
так само створення умов для такого
приросту (збереження) в майбутньому.

Таким чином, з визначеного у
Податковому кодексі України поняття
ділової мети випливає, що обов'язково
повинен мати місце намір платника
податків отримати відповідний
економічний ефект, тобто господарська
операція (за умови досягнення
поставлених завдань) має передбачати
можливість приросту або збереження
активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена
розумними економічними причинами
(позбавлена ділової мети), то такі
операції не є вчиненими в межах
господарської діяльності, а відтак,
первинні документи, складені з метою
відображення таких господарських
операцій, не є підставою для
податкового обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Між тим, як встановлено частиною 1
статті 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

У свою чергу, у відповідності до ст.72
КАС України, підставами для звільнення
від доказування певних обставин є лише
встановлення цих обставин судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили; визнання судом цих
обставин загальновідомими; визнання
цих обставин сторонами, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не
може самостійно надати докази, то вона
повинна зазначити причини, через які ці
докази не можуть бути надані, та
повідомити, де вони знаходяться чи
можуть знаходитися (ч.3 ст.72 КАС
України).

При цьому, якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів (ч.6 ст.72 КАС
України).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів, не спростовуючи наявності у
відповідача як суб'єкта владних
повноважень обов'язку доведення
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності, вказує на те, що позивач
не звільнений від доказування
обставин, які покладено ним в основу
позовних вимог. В даному випадку такими
обставинами є саме реальність
господарських операцій між ПП «Капітал
Гарант» та ТОВ «Онікс Компані ЛТД», яка
в силу приписів п.44.1 ст.44 ПК України,
ст.ст.1, 2, 3, 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» повинна бути
підтверджена виключно належним чином
оформленими первинними документами, у
тому числі й тими, що підтверджують
зв'язок вчинених господарських
операцій із господарською діяльністю
платника податків.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
ані до суду першої, ані до суду
апеляційної інстанції не було надано
документів на підтвердження наявності
розумних економічних причин для
укладення між ПП "Капітал-Гарант" та
його контрагентом - ТОВ "Онікс Компані
ЛТД" договору про надання логістичних
послуг по перевезенню вантажів
автомобільним транспортом б/н від
01.11.2011, при дальності їх
транспортування до 4,5 км., а також
належних пояснень з приводу
розбіжностей в оформленні первинних
документів.

Слід відмітити, що суд першої
інстанції, зупинивши провадження у
справі за клопотанням представника
позивача для надання первинних
документів щодо відносин ПП
«Капітал-Гарант» та ТОВ "Онікс компані
ЛТД", зокрема, доказів на підтвердження
реальності придбання у
листопаді-грудні 2011 року позивачем
робіт (послуг) у ТОВ "Онікс компані ЛТД"
(платіжні доручення, банківські
виписки, податкові накладні, акти
приймання виконаних робіт, довідки про
вартість виконаних робіт, тощо),
інформації щодо використання
придбаних позивачем робіт (послуг) у
своїй господарській діяльності,
бухгалтерської довідки щодо отримання
позивачем економічної вигоди в
результаті здійснення операцій з
придбання у ТОВ "Онікс компані ЛТД"
робіт (послуг), надав позивачеві
можливість належним чином підтвердити
реальність господарських операцій між
позивачем та вищевказаним
контрагентом, а також наявність зв'язку
між спірними господарськими
операціями та господарською
діяльністю позивача, однак, останній
таку можливість належним чином не
використав.

Враховуючи недоведеність фактичного
вчинення на користь позивача спірних
операцій з надання логістичних послуг,
відсутність видимих розумних
економічних та
організаційно-адміністративних причин
для укладання договору про надання
таких послуг, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність у позивача
правових підстав для формування витрат
та податкового кредиту за
вищезазначеними господарськими
операціями на підставі наданих
позивачем первинних документів.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правомірним висновок
Кременчуцької ОДПІ про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, наслідком чого є
заниження останнім зобов'язання зі
сплати податку на прибуток в розмірі
39982,00 грн. та ПДВ в розмірі 34767,00 грн.

З приводу тверджень позивача про те, що
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Онікс Компані
ЛТД" від 15.03.2013 року № 531/22.13/37817014 не є
належною підставою для збільшення
позивачеві грошових зобов'язань з
податку на прибуток та ПДВ, колегія
суддів, не спростовуючи
обґрунтованості таких доводів,
зазначає, що відсутність у позивача
належних доказів зв'язку господарських
операцій між ПП "Капітал-Гарант" та
вказаним контрагентом із
господарською діяльністю позивача,
неточності у документальному
оформленні спірних господарських
операцій дають достатні підстави для
висновку Кременчуцької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області про
порушення позивачем вимог пп.135.5.4 п.135.4
ст.135, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4 ст.138, п.198.1, п.198.3
ст.198 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень від
01.10.2013 року № /555 та №/556, діяв
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Податковим
кодексом України, з дотриманням вимог
ч.3 ст.2 КАС України, а відтак, підстави
для їх скасування відсутні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі в частині відмови у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Капітал-Гарант" залишити
без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014р. по
справі № 816/2425/14 в частині відмови у
задоволенні позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.