Справа № 826/11727/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Григорович
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Інспекції
державного-архітектурно будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправними та скасування постанови,
припису, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Інспекції
державного-архітектурно будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправними та скасування постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 11 липня 2013 року № 272/13 та
припису про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 01
липня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 вересня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Інспекцією державного-архітектурно
будівельного контролю у м. Києві
проведено позапланову перевірку
дотримання фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил на
об'єкті: реконструкція нежилих
приміщень (літ. А), надбудованих над
бойлерною на АДРЕСА_1.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт від 01 липня
2013 року.

Перевіркою встановлено, що станом на 01
липня 2013 року Інспекція не видавала
дозволу та не реєструвала інших
документів, які б давали право на
виконання будівельних і підготовчих
робіт та не приймала в експлуатацію
об'єкт - реконструкцію нежилих
приміщень (літ. А), надбудованих над
бойлерною на АДРЕСА_1.

Також, перевіркою встановлено, що за
вказаною адресою будівельні роботи не
виконуються, будівельники відсутні,
будівельної техніки немає. На
земельній ділянці по АДРЕСА_1
господарським способом в 2002-2013 роках
(за інформацією замовника) самовільно
реконструйовано нежитлові приміщення
(літ. А), надбудовані над бойлерною,
загальна площа яких складає 108,5 кв. м.,
без документа, що дає право на
виконання будівельних робіт, чим
порушено вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

Крім того, встановлена експлуатація
самовільно реконструйованих
нежитлових приміщень у якості: клініка
ветеринарної допомоги «Лессі»,
зоомагазин, ветеринарна аптека, без
прийняття їх в експлуатацію в
установленому законодавством порядку,
чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та Порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року № 461.

01 липня 2013 року Інспекцією
державного-архітектурно будівельного
контролю у м. Києві складено протокол
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Також, 01 липня 2013 року відповідачем
винесено припис про усунення
порушення, яким позивачу з 02 липня 2013
року заборонено експлуатацію
самовільно реконструйованих
нежитлових приміщень, надбудованих над
бойлерною, загальна площа яких складає
108,5кв.м, які експлуатуються в якості:
клініка ветеринарної допомоги «Лессі»,
зоомагазин, ветеринарна аптека, без
прийняття їх в експлуатацію в
установленому законом порядку.

Крім того, приписом зобов'язано
позивача у термін до 01 вересня 2013 року
усунути порушення вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності в
установленому законодавством порядку.

На підставі Акта перевірки та
протоколу, 11 липня 2013 року відповідачем
прийнято постанову про накладення
штрафу №272/13, якою позивача визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф в сумі 51
615 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з постановою про
накладення штрафу та з приписом про
усунення порушення, позивач звернувся
до суду з даним позовом.

Так, приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції посилався на те, що у період з
2003 року по липень 2013 року позивач не
вчинив дій по введенню спірного об'єкту
в експлуатацію, внаслідок чого і поніс
негативні наслідки у формі
оскаржуваної постанови про накладення
штрафу та припису про усунення
порушень.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

В силу ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від 14
жовтня 1994 року № 208/94-ВР,
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Відповідно до п. 1 Положення про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного
замовлення, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 05
серпня 1992 року № 449, закінчені
будівництвом (реконструкцією,
реставрацією) та підготовлені до
експлуатації згідно із затвердженим
проектом об'єкти державного замовлення
пред'являються замовником
(забудовником) та підрядчиком для
прийняття їх в експлуатацію державним
приймальним комісіям.

Прийняття робочими комісіями
зазначених об'єктів в експлуатацію
оформляється відповідними актами, які
передаються на розгляд державної
приймальної комісії.

Пунктом 4 Положення № 449 передбачено, що
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів (крім об'єктів
житлово-цивільного призначення)
проводиться державними приймальними
комісіями, які призначаються органами,
що затвердили проектно-кошторисну
документацію, а об'єктів
житлово-цивільного призначення -
державними приймальними комісіями, які
призначаються районними, районними
міста Києва, Севастопольською міською
державними адміністраціями та
виконкомами місцевих Рад народних
депутатів.

Згідно п. 8 Положення № 449, прийняття
державними приймальними комісіями
закінчених будівництвом об'єктів в
експлуатацію оформляється актами. Акт
про прийняття об'єктів в експлуатацію
підписується головою і всіма членами
комісії. При наявності у члена комісії
заперечень вони повинні бути
розглянуті з участю органу,
представником якого він є.

Розгляд акта про прийняття в
експлуатацію об'єкта, прийняття рішень
за наслідками розгляду заперечень
окремих членів комісії та затвердження
акта органом, що призначив комісію,
провадиться в строк не більше місяця
після підписання акта по об'єктах
виробничого призначення і не більше 7
днів - по об'єктах житлово-цивільного
призначення. Не дозволяється вводити в
експлуатацію об'єкти без підпису акта
представниками органів державного
нагляду.

Датою введення об'єкта в експлуатацію є
дата підписання акта державною
приймальною комісією.

Таким чином, введення об'єктів у
експлуатацію здійснювалось державними
приймальними комісіями шляхом
підписання Акта про прийняття об'єктів
в експлуатацію.

Як вбачається з листа директора
філіалу "Теплові розродільчі мережі"
АЕК "Київенерго" від 24 січня 2002 року №
02/383, будівля бойлера, на якому була
зроблена надбудова другого поверху по
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ФТРМ та
відповідає технічному звіту
підприємства "Київгеоінформатика" №
0411/1 від 26 квітня 2001 року (а.с. 134).

На земельній ділянці Дніпровського
району на АДРЕСА_1 розміщена розміщені
будівлі та споруди загальною площею 168,9
кв.м., з яких на внутрішньому балансі
філіалу «Теплові розподільчі мережі
Київенерго» знаходиться - 55,6 кв.м. (а.с.
135).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нежиле приміщення Серія
НП № 010001695, виданого Київською міською
державною адміністрацією 15 липня 1998
року та зареєстрованого в Бюро
технічної інвентаризації м. Києва за №
2770-П від 17 серпня 1998 року, ОСОБА_3
належить частина нежилих надбудованих
над бойлерною приміщень загальною
площею 69, 7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.
23 зв.).

15 січня 2005 року між позивачем
(Орендодавцем) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено
Договір оренди № 01/01/05 про передачу у
платне користування нежилого
приміщення загальною площею 69,7 кв. м.
(а.с. 24).

З матеріалів справи вбачається,
зокрема, з фотознімків, що в даних
нежилих приміщеннях розташовані:
клініка ветеринарної допомоги «Лессі»,
зоомагазин, ветеринарна аптека.

Як слідує з Додаткової угоди № 8 від 15
січня 2013 року до Договору оренди № 01/01/05
від 15 січня 2005 року, сторони вирішили
продовжити строк дії Договору до 15
січня 2015 року.

Згідно розпорядження Київської
міської державної адміністрації від 19
вересня 1997 року № 1452, ОСОБА_5 надано
дозвіл на здійснення надбудови
другого поверху бойлерної для
розміщення майстерні по ремонту взуття
та перукарні на АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Пунктом 2 даного Розпорядження
зобов'язано позивача виконати умови
архітектурно-планувального завдання
Головкиївархітектури та технічні
умови експлуатуючих організацій на
приєднання об'єкта до інженерних мереж
міста, а також отримати дозвіл на
виконання будівельних робіт у
встановленому порядку.

Так, надбудова другого поверху
бойлерної для розміщення майстерні по
ремонту взуття та перукарні на АДРЕСА_1
була прийнята в експлуатацію, що
підтверджується актом про приймання в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта, зареєстрованим в Управлінні
Держархбудконтролю м. Києва 18 лютого 1998
року за № 73 (а.с. 38).

Згідно розпорядження Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації від 04 вересня 2003 року №
1000, вирішено дозволити приватному
підприємцю ОСОБА_5 замінити плоску
покрівлю на двухскатну над нежилою
спорудою по АДРЕСА_2 та влаштувати
додаткове приміщення під послуги
населенню. Загальна площа всієї
споруди, згідно проектної
документації, складатиме 113,3 кв. м. (а.с.
31).

Розпорядженням Дніпровської районної
в місті Києві державної адміністрації
від 06 лютого 2003 року № 78, пунктом 4
вирішено надати згоду на надання
поштової адреси нежилому приміщенню
приватного підприємця ОСОБА_3.,
надбудованому над бойлерною - АДРЕСА_1.
(а.с. 39).

Як вбачається з листа Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації від 11 травня 2005 року №
5-14-2274/4, Дніпровська районна в місті
Києві державна адміністрація не
заперечує проти надання дозволу на
реконструкцію об'єкта - нежитлових
приміщень надбудованих над бойлерною
загальною площею 69,7 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1, за умови розробки проектної
документації та її погодження у
відповідних органах (а.с. 106).

Також, в матеріалах справи наявний
лист-дозвіл Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від 21
квітня 2008 року № 002-582, в якому позивачу
надається дозвіл на виконання
проектно-вишукувальних робіт на
реконструкцію нежилих приміщень ,
надбудованих над бойлерною під
перукарню та майстерню по ремонту
взуття на АДРЕСА_1 (а.с. 122).

На підставі вищевказаного, Головним
управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища КМДА 11 липня 2008 року
затверджено архітектурно-планувальне
завдання № 08-0336 на проектування
реконструкції нежилих приміщень (а.с.
116-121).

Так, перевіркою встановлено, що на
земельній ділянці по АДРЕСА_1,
господарським способом в 2002-2003 роках
самовільно реконструйовано нежитлові
приміщення (літ. А), надбудовані над
бойлерною, загальна площа яких складає
108,5 кв.м., які установленому порядку в
експлуатацію не прийнято.

З приводу доводів відповідача в акті
перевірки на факт експлуатації
позивачем самовільно реконструйованих
нежитлових приміщень у якості: клініка
ветеринарної допомоги «Лессі»,
зоомагазин, ветеринарна аптека, без
прийняття їх в експлуатацію в
установленому законодавством порядку,
колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що вищевказані
приміщення розташовані на другому
поверсі бойлерної.

При цьому, як було вищезазначено, факт
самовільного реконструювання даних
приміщень спростовується тим, що
згідно розпорядження Київської
міської державної адміністрації від 19
вересня 1997 року № 1452, ОСОБА_5 надано
дозвіл на здійснення надбудови
другого поверху бойлерної для
розміщення майстерні по ремонту взуття
та перукарні на АДРЕСА_1.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
надбудова другого поверху бойлерної
була належним чином прийнята в
експлуатацію, згідно акту приймання в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що даний документ - акт
приймання в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта підтверджував
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, у відповідності
до вимог законодавства, чинного на
момент такого прийняття.

Як вбачається з технічного паспорту
від 19 вересня 2013 року на приміщення за
адресою АДРЕСА_1., загальна площа
приміщень становить 108,5 кв. м., всього по
І поверсі - 9,6 кв. м., всього по ІІ поверху
- 55,2 кв. м., всього по мансарді - 43,7 кв. м.

Так, під час перевірки відповідачем
встановлено, що позивачем в
установленому порядку не прийнято в
експлуатацію 108,5 кв.м., тобто, загальну
площу всього приміщення, яким володіє
позивач.

Абзац 3 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
встановлює відповідальність за
експлуатацію або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію.

Так, матеріали справи дійсно
підтверджують факт експлуатації
приміщень, що розташовані на другому
поверсі будівлі, однак відповідачем не
надано доказів експлуатації чи
використання позивачем приміщення, яке
розташоване на другому поверсі (згідно
технічного паспорта - мансарда).

При цьому, в суді апеляційної інстанції
позивач заперечував факт експлуатації
або використання приміщення, яке
розташоване на ІІ поверсі (згідно
технічного паспорта - мансарда).

З огляду на те, що відповідачем не
доведено правомірності своїх дій під
час прийняття постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 11 липня
2013 року № 272/13 та припису про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
01 липня 2013 року, колегія суддів дійшла
висновку про обґрунтованість позовних
вимог ОСОБА_3.

Аналізуючи обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, а тому постанова
суду підлягає скасуванню із винесенням
нового рішення задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, спростовують
висновки суду першої інстанції та
знайшли своє належне підтвердження в
суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
по справі, допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 вересня 2013 року -
скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 11 липня 2013 року № 272/13.

Визнати протиправним та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 01
липня 2013 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено
05.11.2014 року.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Бєлова Л.В.

Міщук М.С.