Справа № 826/14391/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2014 року 09:48
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., при секретарі судового засідання
Сізих Х.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Хаммер
Маркет»доДержавної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпрозобов'язання вчинити дії,
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_1
від відповідача: Гамрецький Є.О.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 05
листопада 2014 року проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хаммер Маркет»
звернулось до Окружного
адміністративного м. Києва з позовом до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, в
якому просить:

1. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві вказати прізвище, ім'я і по
батькові посадової особи, яка
встановила відсутність за
місцезнаходженням ТОВ «Хаммер Маркет»
в серпні 2014 року, що дозволило
встановити стан № 9.

2. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві надати ТОВ «Хаммер Маркет»
належним чином завірену копію акту,
яким встановлено відсутність
місцезнаходження ТОВ «Хаммер Маркет» в
серпні 2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
представник позивача зазначив, що
відповідачем не надано обґрунтованої
відповіді на запит представника
позивача щодо особи, яка встановила
відсутність за місцезнаходженням
позивача, зокрема, не надано акту, яким
встановлено відсутність позивача за
місцезнаходженням. Просить
задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив та просив відмовити в їх
задоволенні, вважає їх
необґрунтованими та безпідставними з
огляду на те, що відповідь на запити
адвоката позивача надавалася вчасно.
Щодо змісту запиту, то інформація щодо
імені та по батькові особи, яка
встановила відсутність позивача за
місцезнаходженням є службовою, а тому у
відповідача були відсутні підстави для
її надання.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хаммер Маркет» не
змогло в передбаченому чинним
законодавством порядку зареєструвати
податкові документи у програмі
податкової електронної звітності.

Згідно інформації, наданої інспектором
ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, ТОВ «Хаммер
Маркет» було встановлено стан № 9,
тобто відсутність за
місцезнаходженням.

Як зазначає позивач, шляхом численних
звернень було відновлено можливість
ТОВ «Хаммер Маркет» проводити
господарську діяльність, оскільки
позивачу було повернуто належний
податковий стан.

Однак, залишилося не з'ясованим питання
щодо прізвища, ім'я та по батькові,
посади особи відповідача, яка
встановила місцезнаходження
відповідача.

ТОВ «Хаммер Маркет» в особі
представника - адвоката ОСОБА_1 (св.
НОМЕР_1 від 26.10.2010 р.) звернулось до ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві із запитом від 19.08.2014 р. № 19/08/14-1
з вимогою надати інформацію щодо
посадової особи, яка встановила
відсутність за місцезнаходженням ТОВ
«Хаммер Маркет», а також акту, яким
встановлено цей факт, який було
отримано відповідачем 19.08.2014 р. вх. №
12537, що підтверджується вхідним штампом
канцелярії.

За результатами розгляду
вищевказаного звернення, ДПІ було
направлено відповідь від 22.08.2014 р. №
8518/В/26-58-10-42, про що свідчить фіскальний
чек від 26.08.2014 р. №094.

Позивачем повторно надіслано до ДПІ
адвокатський запит ОСОБА_1 від 28.08.2014 р.
№ 28/08-14-1, який було зареєстровано в
податковому органі 29.08.2014 р. № 12948.

ДПІ у Солом'янському районі м. Києва
надано відповідь від 03.09.2014 р. №
8798/В/26-58-10-42, в якій вказано, що
запитувана інформація є службовою
інформацією, а тому підпадає в
категорії інформації з обмеженим
доступом, а, отже, розголошенню не
підлягає.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
від 13 січня 2011 року N 2939-VI (надалі -Закон
N 2939-VI), цей Закон визначає порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Частиною 1 ст. 1 Закону N 2939-VI
передбачено, що публічна інформація -
це відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 1
Закону N 2939-VI).

Відповідно до ст.6 Закону N 2939-VI
інформацією з обмеженим доступом є:
конфіденційна інформація; таємна
інформація; службова інформація.

В той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13
Закону N 2939-VI розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються, суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону N 2939-VI
розпорядники інформації зобов'язані:
оприлюднювати інформацію про свою
діяльність та прийняті рішення;
систематично вести облік документів,
що знаходяться в їхньому володінні;
вести облік запитів на інформацію;
визначати спеціальні місця для роботи
запитувачів з документами чи їх
копіями, а також надавати право
запитувачам робити виписки з них,
фотографувати, копіювати, сканувати їх,
записувати на будь-які носії
інформації тощо; мати спеціальні
структурні підрозділи або призначати
відповідальних осіб для забезпечення
доступу запитувачів до інформації;
надавати достовірну, точну та повну
інформацію, а також у разі потреби
перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

При цьому, в ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст.19 Закону N
2939-VI вказано, що запит на інформацію -
це прохання особи до розпорядника
інформації надати публічну інформацію,
що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту. Письмовий запит подається в
довільній формі. При цьому, п. 2 ч. 1 ст. 6
Закону N 2939-VI передбачено, що доступ до
інформації забезпечується шляхом
надання інформації за запитами на
інформацію.

Водночас, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Закону України «Про інформацію» від 2
жовтня 1992 року N 2657-XII (надалі - N 2657-XII)
інформація про фізичну особу
(персональні дані) - відомості чи
сукупність відомостей про фізичну
особу, яка ідентифікована або може бути
конкретно ідентифікована. Не
допускаються збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону N 2657-XII
право на інформацію забезпечується,
зокрема, створенням механізму
реалізації права на інформацію;
обов'язком суб'єктів владних
повноважень визначити спеціальні
підрозділи або відповідальних осіб для
забезпечення доступу запитувачів до
інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону N 2657-XII
суб'єктами інформаційних відносин є:
фізичні особи; юридичні особи;
об'єднання громадян; суб'єкти владних
повноважень.

Ніхто не може обмежувати права особи у
виборі форм і джерел одержання
інформації, за винятком випадків,
передбачених законом. Суб'єкт
інформаційних відносин може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на інформацію (ч. 2 ст. 7 цього Закону).

За змістом інформація поділяється на
такі види: інформація про фізичну
особу; інформація
довідково-енциклопедичного характеру;
інформація про стан довкілля
(екологічна інформація); інформація про
товар (роботу, послугу);
науково-технічна інформація; податкова
інформація; правова інформація;
статистична інформація; соціологічна
інформація; інші види інформації (ст. 10
Закону N 2657-XII).

Статтею 10 Закону N 2657-XII визначено, що
податкова інформація - сукупність
відомостей і даних, що створені або
отримані суб'єктами інформаційних
відносин у процесі поточної діяльності
і необхідні для реалізації покладених
на контролюючі органи завдань і
функцій у порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Правовий режим податкової інформації
визначається Податковим кодексом
України та іншими законами.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач зазначає, що надання
відомостей про особу, яка встановила
відсутність позивача за
місцезнаходженням є службовою, а тому у
відповідності до положень Закону N 2657-XII
така інформація не підлягає
розголошенню.

Частиною першою ст. 21 Закону N 2657-XII
визначено, що інформацією з обмеженим
доступом є конфіденційна, таємна та
службова інформація.

Разом з тим, Наказом Міндоходів України
від 14.01.2014 N 14 затверджено Перелік
відомостей, які містять службову
інформацію в органах Міндоходів
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин).

Аналіз вказаного Переліку відомостей
свідчить про те, що відомості про особу,
зокрема, її прізвище, ім'я та по
батькові, яка здійснює встановлення
місцезнаходження чи перевірку суб'єкта
господарювання не відноситься до
службової інформації.

Відповідно до п. 12.2 р. XII Порядку обліку
платників податків і зборів,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 09.12.2011 N 1588, в
редакції наказу Міністерства фінансів
України від 22.04.2014 N 462 «Про внесення
змін до Порядку обліку платників
податків і зборів» (далі - Порядок), при
призначенні чи проведенні будь-якого
виду перевірки платника податків чи
при виконанні інших службових
обов'язків працівниками контролюючих
органів здійснюється або може
здійснюватись перевірка
місцезнаходження платника податків. За
наслідками перевірки складається акт
перевірки місцезнаходження платника
податків. Якщо встановлено відсутність
платника податків за його
місцезнаходженням, то проводиться
робота із з'ясування фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків, відповідальних та
пов'язаних осіб.

У разі неможливості вручення платнику
податків довідки, свідоцтва, листа чи
будь-якого іншого документа,
надісланого контролюючим органом, у
зв'язку з відсутністю платника
податків за місцезнаходженням замість
акта перевірки місцезнаходження
платника податків оформляється
довідка про неможливість вручення
документа платнику податків із
зазначенням причин та додаванням
відповідних документів (за наявності).
Заміна акта довідкою не проводиться,
якщо іншими нормативно-правовими
актами передбачено складання акта.

Відповідно до Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 N 984 визначено, що акт - службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Акт (довідка) документальної перевірки
складається у двох примірниках та
підписується посадовими (службовими)
особами органу державної податкової
служби, які проводили перевірку, а
також посадовими особами платника
податків або його законними
представниками.

Аналіз вищенаведених правових норм
свідчить про те, що за результатами
перевірки, зокрема, неможливості
встановлення місцезнаходження
юридичної особи, складається акт або
довідка, в якій зазначається прізвище,
ім'я та по батькові особи (осіб), яка (і)
її здійснювали.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що отримання інформації під
час проведення перевірок суб'єкта
господарювання є податковою
інформацією, яка, зокрема, для
останнього є відкритою.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку, що відмова відповідачем у
наданні інформації про особу, яка
встановила відсутність позивача за
місцезнаходженням та акту, яким
встановлено цей факт є протиправною, а
позовні вимоги обґрунтованими,
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хаммер Маркет»
задовольнити.

2. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві вказати прізвище, ім'я і по
батькові посадової особи, яка
встановила відсутність за
місцезнаходженням ТОВ «Хаммер Маркет»
в серпні 2014 року, що дозволило
встановити стан № 9.

3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві надати ТОВ «Хаммер Маркет»
належним чином завірену копію акту,
яким встановлено відсутність
місцезнаходження ТОВ «Хаммер Маркет» в
серпні 2014 року.

4. Судові витрати в сумі 73,08 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Хаммер
Маркет» за рахунок Державного бюджету
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови складено 10.11.2014
р.