Справа № 601/504/14-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 р.
Справа № 876/5249/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Кременецькому районі
Тернопільської області на постанову
Кременецького районного суду
Тернопільської області від 05 травня 2014
року по справі № 601/504/14-а за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Кременецькому районі
Тернопільської області про визнання
неправомірними дій та зобов"язання
провести поновлення виплати раніше
призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом, яким просила визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області щодо відмови у поновленні
виплати їй раніше призначеної пенсії
та зобов'язати відповідача поновити їй
виплату раніше призначеної пенсії
починаючи з 11 лютого 2014 року.

Постановою Кременецького районного
суду Тернопільської області від 05
травня 2014 року адміністративний позов
задоволено: визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області, виражених у відмові поновити
виплату раніше призначеної пенсії
позивачу та зобов'язати відповідача
поновити виплату раніше призначеної
пенсії позивачу починаючи з 11 лютого 2014
року з дня подачі заяви до Управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області.

Управління Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області постанову суду першої
інстанції оскаржило, подало апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що поновлення виплати
пенсії здійснюється при зверненні
особисто пенсіонера з заявою та
паспортом. Особа, яка звертається за
пенсією за минулий час повинна
пред'явити паспорт або інший документ,
що засвідчує її особу, місце постійного
проживання та вік. Оскільки, позивач не
написала заяву встановленого зразка та
не зявилась особисто з паспортом
громадянина України, то і не має
підстав для поновлення виплати раніше
призупиненої пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
громадянином України, що
підтверджується копією закордонного
паспорта серії ЕК №357853 виданого 22
липня 2009 року. З даної копії паспорта
також вбачається, що термін його дії до
22 липня 2019 року.

30 грудня 2009 року позивачу була
призначена пенсія за віком та на
підставі її заяви була виплачена їй
пенсія за 6 місяців наперед перед
виїздом на постійне місце проживання в
Сполучені Штати Америки по 30 квітня 2011
року.

Позивач виїхала на постійне місце
проживання до Сполучених Штатів
Америки, в зв'язку з чим було припинено
виплату пенсії на підставі пункту 2
частини 1 статті 49 та другого речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якими передбачено, що
«виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду припиняється на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачене міжнародним
договором України згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

11 лютого 2014 року представник позивача
звернувся з письмовою заявою до
відповідача про поновлення раніше
призначеної пенсії (а.с.10).

Управління Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області своїм листом від 14 лютого 2014
року відмовив у поновленні раніше
призначеної пенсії позивачу, оскільки
їй було виплачено пенсію наперед (а.с.9).

Суд вважає такі дії відповідача
неправомірними з наступних підстав.

Відповідно до ст.8 Конституції України
норми Конституції України є нормами
прямої дії. Вони застосовуються
незалежно від того, чи прийнято на їх
розвиток відповідні закони чи інші
нормативно-правові акти.

Ст. 46 Конституції України закріплено
право громадян на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у
старості. А ст.24 Конституції України
визначено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками
місця проживання. Також ст.25
Конституції України передбачено, що
Україна гарантує піклування та захист
своїх громадян, які перебувають за її
межами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсії припиняється на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Статтею 51 вказаного Закону
передбачалось, що у разі виїзду
пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Однак, рішенням Конституційного Суду
України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року
положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення
ст. 51 Закону №1058-ІV визнані
неконституційними, втратили чинність з
дня ухвалення рішення Конституційним
Судом, рішення суду є обов'язковим до
виконання на всій території України.
Також в даному рішенні було звернуто
увагу Верховної Ради України на
необхідність приведення у
відповідність до Конституції України
положень інших законів, зокрема ст. 92
Закону №1788-ХІІ.

Частиною 2 статті 152 Конституції
України встановлено, що закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Отже, дані
положення вищезгаданого закону
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

Таким чином дані норми закону
застосуванню не підлягають з дня
прийняття рішення Конституційним
Судом України, а саме з 07 жовтня 2009 року,
що передує даті виходу позивача на
пенсію та даті звернення із заявою про
поновлення раніше призначеної пенсії.

Згідно підпункту 3.3 Рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року №25-рп/2009 зазначено, що
виходячи із правової, соціальної
природи пенсій право громадянина на
одержання призначеної йому пенсії не
може пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні; держава
відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа, якій призначена пенсія, - в
Україні чи за її межами.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Виплата пенсії
поновлюється в порядку, передбаченому
частиною третьою статті 35 та статтею 46
вказаного Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що дії
відповідача щодо відмови у поновленні
виплати пенсії позивачу є
неправомірними, а тому суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку щодо зобов'язання відповідача
здійснити поновлення раніше
призначеної пенсії позивачу з дня
подачі заяви про поновлення такої
виплати до Управління Пенсійного фонду
України в Кременецькому районі, а саме
з 11 лютого 2014 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області - залишити без задоволення, а
постанову Кременецького районного
суду Тернопільської області від 05
травня 2014 року по справі № 601/504/14-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич