Справа № 822/4237/14
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4237/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А. за
участі:позивача, представника позивача
та представників
відповідачіврозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області , Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання
протиправними, скасування податкових
повідомлень-рішень та наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суду із позовом
до Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання
неправомірним та скасування
податкових повідомлень-рішень від
10.06.2014 року № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 8500
грн., № про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 1300,1 грн.,
№ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 487 грн. та
наказу №427 від 19.05.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до
неї неправомірно застосовано штрафну
(фінансову) санкцію за не зберігання в
книзі обліку розрахункових операцій 3-х
фіскальних звітних чеків, так як Закон
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачає двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за таке порушення, а не
відповідальність за кожен не
збережений фіскальний чек. Крім того,
вважає, що штрафні санкції за
відсутність марки акцизного збору на
пляшці вина «Каберне» є порушенням п.
226.9 ст. 226 Податкового кодексу України і
п. 20 Положення про виготовлення,
зберігання, продаж марок акцизного
податку та маркування алкогольних
напоїв і тютюнових виробів,
затвердженого постановою КМ України
від 27.12.2010 року № 1251. Також, вказує, що
наказ Головного управління Міндоходів
у Хмельницькій області N9427 від 19.05.2014
року про проведення перевірки був
виданий безпідставно та з порушенням
норм чинного законодавства.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі і просили суд їх
задовольнити.

Представники відповідача позовні
вимоги не визнали посилаючись на
обставини викладені письмових
запереченнях. В задоволенні позову
просили відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача,
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши належність
та допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності , суд прийшов до висновку, що
позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, працівниками
відділу контролю за проведенням
розрахункових операцій ГУ Міндоходів у
Хмельницькій області проведено
фактичну перевірку господарської
одиниці - магазину, який належать ФОП
ОСОБА_3, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, з питань дотримання вимог
Податкового кодексу України, Законів
України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері громадського харчування та
послуг" від 06.07.95 року №265/95-ВР, "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" від 19.12.95 року,
№481/95-ВР та інших законодавчих актів.

За результатами перевірки складено акт
від 28.05.14 року №0242/22/01/22//0135.

Перевіркою встановлено наступні
порушення:

-не забезпечено зберігання фіскальних
звітних чеків (Z-звітів) протягом
встановленого законодавством терміну
їх зберігання (3 роки), а саме: 2-звіт за
№0064, 2-звіт за №0065, 2-з віт за №0066 - не
збережені;

-порушено порядок ведення обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації і зберігання, а саме,
встановлено нестачу товарів на
загальну суму 139,55 грн.;

-не забезпечено відповідність
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, що зазначена в
денному Х-звіті, невідповідність
становить 4,45 грн.;

-порушено порядок використання
торгового патенту, а саме, не
забезпечено розміщення оригіналу або
нотаріально засвідченої копії
торгового патенту на видному для
огляду місці;

-встановлено факт зберігання
алкогольного напою - вино „Каберне",
0,75л., із вмістом спирту 9,5-13 %об.,
виробництва ТОВ „КД Коктебель" в
кількості 1 шт. без марки акцизного
податку встановленого зразка. Як
свідчать фотоматеріали, надані до акту
фактичної перевірки, будь-які відбитки
клею на пляшці вина «Каберне», які б
свідчили про прикріплення марки
акцизного податку до алкогольного
напою, відсутні.

За наслідками розгляду акту перевірки
ДПІ у м. Хмельницькому ГУ Міндоходів у
Хмельницькій області податковим
повідомленням-рішенням від 28.05.2014
№ застосовані до ФОП ОСОБА_3
штрафні (фінансові) санкції у сумі 1300,1
грн., у тому числі 1020,0 грн. (340,0 грн.хЗ) за
не зберігання трьох фіскальних звітних
чеків в книзі обліку розрахункових
операцій - двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; 1 грн. за не
забезпечення відповідності готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті реєстратора розрахункових
операцій-вчинене вперше-1 гривня, 279,10
грн. (139,55 грн.х2) за здійснення
реалізації товарів, які не обліковані у
встановленому порядку; податковим
повідомленням-рішенням ДПІ у м.
Хмельницькому ГУ Міндоходів у
Хмельницькій області від 28.05.2014 №
застосовано до підприємця штрафну
(фінансову) санкцію у сумі 487 грн. за
порушення порядку використання
торгового патенту; податковим
повідомленням-рішенням ДПІ у м.
Хмельницькому ГУ Міндоходів у
Хмельницькій області від 10.06.2014 №
застосовано до підприємця фінансову
санкцію у сумі 8500 грн. за реалізацію
алкогольних напоїв без марок акцизного
податку встановленого зразку.

Позивачкою вказані податкові
повідомлення рішення були оскарженні у
адміністративному порядку. За
наслідками розгляду скарг податковим
органом винесено рішення, яким
податкові повідомлення-рішення від
10.06.2014 року № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 8500
грн., № про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 1300,1 грн.,
№ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 487 грн.
залишенні без змін.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд звертає увагу на
наступне.

Щодо правомірності проведення
перевірки та прийняття оскаржуваного
наказу, суд приходить до наступних
висновків.

Підставою для прийняття наказу №427 від
19.05.2014 року про проведення фактичної
перевірки СГФО ОСОБА_3 слугував лист
начальника відділу внутрішньої
безпеки ГУ Міндоходів у Хмельницькій
області.

На підставі п.п.20.1.10. п.20.1, ст.20, п.75.1. ст.75,
п.п.80.2.2, п.п.80.2.5., п.80.2 ст.80 ПК України та
наказу №427 проведено фактичну
перевірку ФОП ОСОБА_3

Згідно положень пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України
документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

За змістом пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин ) посадові особи
органу державної податкової служби
вправі приступити до проведення
документальної виїзної перевірки за
наявності підстав для її проведення,
визначених цим Кодексом, і фактичної
перевірки, яка проводиться з підстав,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення направлення на проведення
такої перевірки, в якому зазначаються
дата видачі, найменування органу
державної податкової служби, реквізити
наказу про проведення відповідної
перевірки, найменування та реквізити
суб'єкта (об'єкта), перевірка якого
проводиться (прізвище, ім'я, по батькові
фізичної особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби.

Відповідно до ст.80 фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи).

Пунктом 80.2.2 визначено, що у разі
отримання в установленому
законодавством порядку інформації від
державних органів або органів
місцевого самоврядування, яка свідчить
про можливі порушення платником
податків законодавства, контроль за
яким покладено на контролюючі органи,
зокрема, щодо здійснення платниками
податків розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
патентів, ліцензій та інших документів,
контроль за наявністю яких покладено
на контролюючі органи, виробництва та
обігу підакцизних товарів;

Згідно п. 80.2.5. отримання в
установленому законодавством порядку
інформації про порушення вимог
законодавства в частині виробництва,
обліку, зберігання та транспортування
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів та цільового
використання спирту платниками
податків, а також здійснення функцій,
визначених законодавством у сфері
виробництва і обігу спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Непред'явлення платнику податків (його
посадовим (службовим) особам або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) направлення на
проведення перевірки або пред'явлення
направлення, оформленого з порушенням
вимог, установлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
другому цього пункту, не дозволяється.

Так, згідно позиції Верховного Суду
України, висловленій в постанові від 24
грудня 2010 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом не допуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Як підтверджується матеріалами справи
та встановлено судом позивач, допустив
посадових осіб ДПІ до проведення
перевірки, а відтак позовні вимоги щодо
скасування наказу №427 від 19.05.2014 року не
підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 9 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (надані послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій ( за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій.

В судовому засіданні позивачка визнала
факт порушення вимог законодавства у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, але не
погоджується із розміром застосованої
фінансової санкції.

Суд вважає, що відповідачем
неправомірно застосована до ФОП ОСОБА_3
фінансова санкція у розмірі двадцяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян ( 340грн. ) за кожен з трьох
випадків незбереження в книзі обліку
розрахункових операцій фіскальних
звітних чеків виявлених під час
проведення перевірки.

Згідно пункту 4 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішення
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його не зберігання.

Зазначена норма Закону не передбачає
застосування до суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги) штрафних санкцій за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимог пункту 9 статті 3 цього Закону за
кожен випадок невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку, а тому
відповідач повинен застосувати до ФОП
ОСОБА_3 фінансової санкції в розмірі 340
грн., як за одне порушення, а не по 340
грн., за кожен з 3 випадків
зафіксованого порушення.

Оцінюючи наведене, суд приходить до
висновку, що в цій частині вимоги
підлягають до задоволення.

Щодо порушення законодавства щодо
відсутності патенту, суд зазначає
наступне.

Згідно підпункту 267.6.1 пункту 267.6
Податкового кодексу України оригінал
торгового патенту повинен бути
розміщений: на фронтальній вітрині
магазину, а за її відсутності - біля
реєстратора розрахункових операцій; на
фронтальній вітрині малої
архітектурної форми; на табличці в
автомагазинах, на розвозках та інших
видах пересувної торговельної мережі,
а також на лотках, прилавках та інших
видах торговельних точок, відкритих у
відведених для торговельної
діяльності місцях; у пунктах обміну
іноземної валюти; у приміщеннях для
надання платних послуг, а також у
приміщеннях, в яких проводяться
розважальні ігри.

Підпунктом 267.6.2 Кодексу визначено, що
торговий патент повинен бути відкритий
та доступний для огляду.

Для запобігання пошкодженню торгового
патенту (вигорання на сонці, псування
внаслідок затікання дощової води,
псування сторонніми особами тощо)
дозволяється розміщувати нотаріально
засвідчені копії торгових патентів у
визначених цією частиною місцях. При
цьому оригінал такого патенту повинен
зберігатися у відповідальної особи
суб'єкта господарювання або
відповідальної особи відокремленого
підрозділу, яка зобов'язана надавати
його для огляду уповноваженим законом
особам (пп.267.6.3).

Пунктом 125.1 Податкового кодексу
України за порушення порядку
використання торгового патенту,
передбаченого підпунктами 267.6.1 - 267.6.3
пункту 267.6 статті 267 цього Кодексу
суб'єкти господарювання, що проводять
торговельну діяльність, сплачують
штраф у розмірі збору на один
календарний місяць (для діяльності у
сфері розваг - у розмірі збору на один
квартал).

В судовому засіданні позивачка визнала
вказане порушення.

Щодо порушення законодавства за
відсутність марки акцизного збору, суд
встановив.

Частиною четвертою ст.11 Закону № 481/95-ВР
визначено, що алкогольні напої та
тютюнові вироби, які виробляються в
Україні, а також такі, що імпортуються в
Україну, позначаються марками
акцизного податку в порядку,
визначеному законодавством.
Відповідно до п.226.2 ст.226 Податкового
кодексу України наявність наклеєної в
установленому порядку марки акцизного
податку встановленого зразка на пляшці
(упаковці) алкогольного напою та пачці
(упаковці) тютюнового виробу є однією з
умов для ввезення на митну територію
України і продажу таких товарів
споживачам, а також підтвердженням
сплати податку та легальності ввезення
товарів.

Як передбачено пунктами 20, 21 Положення
про виготовлення, зберігання, продаж
марок акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, затверджених постановою КМУ
від 27.12.10 № 1251, у разі виробництва на
митній території України алкогольних
напоїв і тютюнових виробів чи ввезення
таких товарів на митну територію
України покупці марок зобов'язані
забезпечити їх маркування марками
встановленого зразка у такий спосіб,
щоб марка розривалася під час
відкупорювання (розкривання) товару.
Для прикріплення марок
використовується клей (дисперсійний,
дескрин тощо), який не дає змоги зняти
їх з виробів без пошкодження і
змивається у разі потреби в митті
пляшок для повторного їх використання.
Марки наклеюються на пляшку П- чи
Г-подібним способом через горловину.

Відповідно до п.12 Правил роздрібної
торгівлі алкогольними напоями,
затверджених Постановою КМ України від
30.07.96, № 854, зберігання та реалізація
алкогольних напоїв, крім алкогольних
напоїв з вмістом спирту етилового від
122 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць,
вироблених в Україні, дозволяється
тільки за наявності марки акцизного
податку на пляшці або на іншій тарі
згідно із законодавством.

Пунктом 228.9 ст.228 Податкового кодексу
України передбачено, що
відповідальність за недодержання
порядку маркування, продажу
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
несуть виробники (замовники),
імпортери, продавці таких товарів та їх
посадові особи відповідно до закону.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
твердження позивачки що пляшка
алкогольного напою на якій марка
акцизного податку відклеїлась в силу
різних причин, не може вважатися такою,
що реалізовується без марки акцизного
податку не знаходить свого
підтвердження. Оскільки, як свідчать
фотоматеріали, надані до акту
фактичної перевірки, будь-які відбитки,
які б свідчили про прикріплення марки
акцизного податку до алкогольного
напою - вина «Коктебель; Каберне»
відсутні, що також підтверджено
поясненням ОСОБА_3

Проведеною під час перевірки
інвентаризації товарно-матеріальних
цінностей встановлю що згідно
накладної від 28.12.2013 ЦБ - №0093234, від ПрАТ
«Фірми «Бакалія»» отримано "Каберне"
0,75 л, в кількості 3 пляшок, з яких 1 -
реалізована (контрольна стрічка від
03.03.201- інша - розбита продавцем, після
виявлення відсутності марки акцизного
податку, про зазначено у поясненні до
акту.

Суд не бере до уваги твердження
позивачки про необхідність проведення
експертизи, оскільки вона не може бути
проведена через те, що пляшка була
розбита під час проведення перевірки,
що унеможливлює проведення перевірки.

Відповідно до ст.17 Закону №481/95-ВР до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі виробництва,
зберігання, транспортування,
реалізації фальсифікованих
алкогольних напоїв чи тютюнових
виробів; алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів без марок акцизного
податку встановленого зразка або з
підробленими марками акцизного
податку - 200 відсотків вартості товару,
але не менше 8500 гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ДПІ у м.Хмельницькому правомірно
застосовано до ФОП ОСОБА_3 штрафи у
розмірах 487 грн. та 8500 грн. а тому
позовні вимоги в цій частині не
підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, суд вважає,
що позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 підлягають до
часткового задоволення.

Керуючись ст. ст.158-163 КАС України , суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому від 10.06.2014 року №
щодо стягнення штрафних (фінансових
санкцій) в сумі 1300,1 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07
листопада 2014 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань"Згідно з
оригіналом" Суддя Г.В. Лабань