Справа № 826/17278/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2014 року 15:30
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Катющенка В.П., за участю секретаря
судового засідання Бабич Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
За позовом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві про скасування постанов від
09.09.2014 та від 13.10.2014 у ВП № 44679829
від позивача - Косинська О.М.;
від відповідача - Федоріна А.М.
Державна архітектурно-будівельна
інспекція України звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, в якому просить суд:
скасувати постанову начальника
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Вольф О.Л. від 13.10.2014
у виконавчому провадженні №
44679829; скасувати постанову головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренка С.В. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа),
винесену 09.09.2014 за виконавчим
провадженням № 44679829.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що постанови начальника
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Вольф О.Л. від 13.10.2014
ВП № 44679829 та головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві Макаренка С.В. про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 09.09.2014
підлягають скасуванню, оскільки
позивачем було направлено відповідачу
постанову від 27.05.2014 № 148/14/7/26-4/2705/02/2
(виконавчий документ) у строки,
передбачені чинним законодавством
України, а відтак у відповідача не було
підстав відмовляти позивачу у
відкритті виконавчого провадження.
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.11.2014 відкрито
провадження у справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду у судовому
засіданні.

Представник позивача у судовому
засіданні 18.11.2014 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні 18.11.2014 проти задоволення
позовних вимог заперечувала у повному
обсязі, зазначивши, що оскаржувані
постанови винесені відповідачем у
межах повноважень та у спосіб,
передбачений чинним законодавством
України.

У судовому засіданні 18.11.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов до наступних
висновків.

27.05.2014 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві винесено постанову №
148/14/7/26-4/2705/02/2 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, якою Споживче товариство
«ІНБУД» визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого пунктом
6 частини 3 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 21924 грн.

Постанова № 148/14/7/26-4/2705/02/2 від 27.05.2014 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
набрала законної сили 11.06.2014.

Вказану постанову Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві направлено на
адресу відповідача 26.08.2014, згідно листа
позивача вих. № 7/26-24/2608/05 та отримано
відповідачем 08.09.2014, що підтверджується
матеріалами справи.

09.09.2014 постановою головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві Макаренко С.В. відмовлено
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві у відкритті виконавчого
провадження (відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа) -
постанови № 148/14/7/26-4/2705/02/2 від 27.05.2014 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, у
зв'язку із пропущенням строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, передбаченого пунктом 1
частини 1 статті 22 Закону України «Про
виконавче провадження».

Не погоджуючись з вищевказаною
постановою, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві звернулась до начальника
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві зі скаргою від
30.09.2014 №7/26-29/3009/05 на постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа), в
якій просила скасувати постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа),
винесену головним державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві Макаренко С.В. за виконавчим
провадженням № 44679829 та прийняти
постанову про прийняття виконавчого
документа до провадження та відкриття
виконавчого провадження.

Постановою начальника Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Вольф О.Л. від 13.10.2014 у
задоволенні скарги Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві щодо скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 09.09.2014 №
44679829 відмовлено.

Вважаючи оскаржувані постанови такими,
що підлягають скасуванню, позивач
звернувся до суду з даним позовом за
захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року
№606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Статтею 1 Закону № 606-XIV передбачено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
№ 606-XIV державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-XIV
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Згідно частини 1 статті 17 Закону № 606-XIV
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 Закону № 606-XIV, зокрема, за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення (пункт
1 частини 1 статті 19 Закону №
606-XIV).

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону
№ 606-ХІV виконавчі документи можуть
бути пред'явлені до виконання в такі
строки: посвідчення комісій по
трудових спорах, постанови судів у
справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби (частина 1 статті 25
Закону № 606-ХІV).

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №
606-ХІV встановлено, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 27.05.2014 № 148/14/7/26-4/2705/02/2
накладено на Споживче товариство
«ІНБУД» штраф за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
передбачений пунктом 6 частини 3 статті
2 Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» від 14.10.1994 №
208/94-ВР (далі - Закон № 208/94-ВР).

За визначенням вищевказаного Закону
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами (частина 1
статті 1 Закону № 208/94-ВР).

Вчинення суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України (частина 2
статті 1 Закону № 208/94-ВР).

У свою чергу, статтею 9 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
встановлено, що адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків
(стаття 10 Кодексу України про
адміністративні правопорушення).

Аналіз наведених норм свідчить, що
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності не є адміністративним
правопорушенням, а накладення штрафу
на підставі Закону № 208/94-ВР не
є адміністративним стягненням.

Аналогічна правова позиція стосовно
того, що накладення штрафу на підставі
Закону № 208/94-ВР не є адміністративним
стягненням, викладена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України у
справі № К/800/37241/13 за позовом ОСОБА_5 до
Інспекції про визнання незаконними та
скасування припису та постанови про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Як зазначалось вище, стаття 22 Закону №
606-ХІV встановлює, що виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

При цьому, частиною 2 статті 22 Закону №
606-ХІV встановлено, що строки, зазначені
у частині першій цієї статті,
встановлюються для: виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення; виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; інших виконавчих
документів з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом.

Як вбачається з постанови Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві від 27.05.2014 №
148/14/7/26-4/2705/02/2, зазначений документ
набрав законної сили 11.06.2014 та
підлягає до виконання відповідно до
вимог Закону № 606-ХІV - протягом року.

За загальним правилом, перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Отже, річний строк для пред'явлення
постанови Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 27.05.2014 № 148/14/7/26-4/2705/02/2
починається з наступного дня після
набрання нею законної сили, а саме з
12.06.2014.

Таким чином, Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві пред'явлено до виконання
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 27.05.2014 № 148/14/7/26-4/2705/02/2
у межах річного строку, встановленого
Законом № 606-ХІV.

За таких обставин та з урахуванням
пред'явлення Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 27.05.2014 №
148/14/7/26-4/2705/02/2 у межах встановленого
Законом № 606-ХІV річного строку, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для скасування постанови головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В. від 09
вересня 2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) у виконавчому провадженні №
44679829 та задоволення позовних вимог у
цій частині.

Стосовно позовної вимоги Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України про скасування постанови
начальника Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
від 13 жовтня 2014 року у виконавчому
провадженні № 44679829, суд зазначає
наступне.

Відповідно до частин 1, 3, 8 статті 82
Закону № 606-XIV рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду. Скарга на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
подається начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець. Скарга, подана у
виконавчому провадженні начальнику
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
розглядається у десятиденний строк з
дня її надходження. За результатами
розгляду скарги начальник відділу
виносить постанову про її задоволення
чи відмову, яка в десятиденний строк
може бути оскаржена до вищестоящого
органу державної виконавчої служби або
до суду.

Судом встановлено, що за результатами
розгляду скарги Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 30.09.2014 на постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документу),
начальником Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Вольф О.Л. 13.10.2014 винесено постанову,
якою у задоволенні скарги відмовлено.

Разом з тим, начальником Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Вольф О.Л. при
винесенні постанови від 13.10.2014, також не
було враховано, що постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмови в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
09.09.2014 винесена головним державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Макаренко С.В. всупереч вимогам Закону
№ 606-XIV.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
скасування постанови начальника
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 13.10.2014 у
виконавчому провадженні №
44679829.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини
справи, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України задовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 13 жовтня 2014 року у
виконавчому провадженні № 44679829.

Скасувати постанову головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В. від 09
вересня 2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) у виконавчому провадженні №
44679829.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України.

Суддя
В.П.
Катющенко