Справа № 826/15757/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м.
Київ К/800/21554/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова ОВ..

за участю секретаря:
Іванова Д.О.

представників:

позивача: Карманнікова М.О.

відповідача: Перепелюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.04.2014 року

у справі № 826/15757/13-а

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Мега Авто Логістик»
доДержавної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві провизнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мега Авто Логістик»
(далі по тексту - позивач, ТОВ «Мега Авто
Логістик») звернулось з позовом до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві (далі по тексту -
відповідач, ДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.11.2013 року в задоволенні позовних
вимог ТОВ «Мега Авто Логістик»
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.04.2014 року
скасовано постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.11.2013 року. Прийнято нову постанову,
якою адміністративний позов
задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з
вищевказаним рішенням суду
апеляційної інстанції, оскаржив його у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ
«Мега Авто Логістик», посилаючись на
те, що суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального
та процесуального права, просить
касаційну скаргу ОДПІ залишити без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представників сторін, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОДПІ проведено
документальну планову виїзну
перевірку ТОВ «Мега Авто Логістик» з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 30.07.2011 року по 31.12.2012 року, за
результатами якої складено акт від
13.09.2013 року № 1021/26-56-22-03-09/37974430.

На підставі висновків, що викладені в
акті перевірки, ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення від
29.09.2013 року № , яким ТОВ «Мега Авто
Логістик» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму - 657338,00 грн., (за основним
платежем - 525870,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями -131468,00 грн.).

Суд апеляційної інстанції визнав
необґрунтованими такі висновки
податкового органу, з чим погоджується
суд касаційної інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) безповоротна фінансова
допомога - це, зокрема, сума процентів,
умовно нарахованих на суму поворотної
фінансової допомоги, що залишається
неповерненою на кінець звітного
періоду, у розмірі облікової ставки
Національного банку України,
розрахованої за кожний день фактичного
використання такої поворотної
фінансової допомоги. Поворотна
фінансова допомога - сума коштів, що
надійшла платнику податків у
користування за договором, який не
передбачає нарахування процентів або
надання інших видів компенсацій у
вигляді плати за користування такими
коштами, та є обов'язковою до
повернення.

Згідно пп. 135.5.5 п. 135.5 ст. 135 ПК України,
інші доходи включають: суми поворотної
фінансової допомоги, отриманої
платником податку у звітному
податковому періоді, що залишаються
неповерненими на кінець такого
звітного періоду, від осіб, які не є
платниками цього податку (в тому числі
нерезидентів), або осіб, які згідно із
цим Кодексом мають пільги з цього
податку, в тому числі право
застосовувати ставки податку нижчі,
ніж установлені пунктом 151.1 статті 151
цього Кодексу.

У разі якщо в майбутніх звітних
податкових періодах платник податку
повертає таку поворотну фінансову
допомогу (її частину) особі, яка її
надала, такий платник податку збільшує
суму витрат на суму такої поворотної
фінансової допомоги (її частини) за
наслідками звітного податкового
періоду, в якому відбулося таке
повернення.

Підпунктом 14.1.267 п. 14.1 ст. 267 ПК України
передбачено, що позика - грошові кошти,
що надаються резидентами, які є
фінансовими установами, або
нерезидентами, крім нерезидентів, які
мають офшорний статус, позичальнику на
визначений строк із зобов'язанням їх
повернення та сплатою процентів за
користування сумою позики.

Відповідно до вимог пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138
ПК України фінансові витрати, до яких
належать витрати на нарахування
процентів (за користування кредитами
та позиками, за випущеними облігаціями
та фінансовою орендою) та інші витрати
підприємства в межах норм,
встановлених цим Кодексом, пов'язані із
запозиченнями (крім фінансових витрат,
які включені до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку).

Таким чином, доходи такого платника
податку не збільшуються на суму умовно
нарахованих процентів, а податкові
зобов'язання особи, яка надала
поворотну фінансову допомогу, не
змінюються як при видачі, так і при її
зворотному отриманні.

Якщо для платника податку базовим
податковим (звітним) періодом є
календарний квартал, то до складу
доходу за звітний квартал включається
сума неповерненої фінансової допомоги
на кінець такого кварталу, та у
звітному періоді, коли здійснено її
повернення, включається до складу
витрат платника сума такого
повернення. Умовні проценти в такому
випадку не нараховуються.

Колегія суду приходить до висновку, що
саме за вищевказаних обставин справи,
суд апеляційної інстанції вірно
застосував норми матеріального права,
отже, прийняте податковим органом
спірне рішення є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом апеляційної
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги
не відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються
вищезазначеними нормами права, отже,
відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.04.2014 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.04.2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов