Справа № 295/9686/14-а
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9686/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 року
м. Житомир

Суддя Богунського районного суду
м. Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Департаменту соціального захисту
постраждалих від Чорнобильської
катастрофи та інших категорій
Міністерства соціальної політики
України про надання статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, -

встановив:

17.06.2014 року позивач звернувся із
зазначеним адміністративним позовом. В
обґрунтування своїх вимог послався на
те, що його було тимчасово переведено
на базу попереднього утримання худоби
Житомирського м'ясокомбінату на
цілодобове чергування за професією
дозиметрист згідно наказу № 490-к від
06.05.1986 року. Житомирський м'ясокомбінат
був призначеним у 1986-87 роках
підприємством, на якому виконувалися
роботи, пов'язані із ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС, зі
знешкодження та утилізації
опроміненої внаслідок аварії на ЧАЕС
худоби, евакуйованої із тридцяти
кілометрової зони відчуження. Вказав,
що 23 січня позивачу було надано статусу
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_1
звернувся до відповідача із вимогою
змінити свій статус на учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
зв'язку з тим, що приймав безпосередню
участь у роботах зі знешкодження та
ліквідації худоби, котра внаслідок
аварії на ЧАЕС була опромінена
величезною дозою радіації, проте дані
вимоги задоволені не були. У зв'язку із
чим просив суд визнати позивача
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та зобов'язати
відповідача надати йому статус
учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та
відповідних пільг.

Відповідачем були надані письмові
заперечення на адміністративний позов,
на підставі яких, просив в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Послався на те, що підставою для
визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами. Натомість ОСОБА_1 у 1986 - 1987
роках працював за межами зони
відчуження, а відтак правових підстав
для визначення ОСОБА_1 статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС немає.

Суддя за результатами розгляду справи
в порядку скороченого провадження,
оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини справи, вважає
їх достатніми для прийняття рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, категорії 1,
що підтверджується відповідною копією
посвідчення. Із експертного висновку
Центральної міжвідомчої експертної
комісії МОЗ та МНС України вбачається,
що позивач отримав захворювання,
пов'язане із впливом аварії на ЧАЕС.

Суддею встановлено, що відповідно до
наказу Житомирського м'ясокомбінату №
490-к від 06.05.1986 року ОСОБА_1 було
тимчасово переведено на один місяць на
базу попереднього утримання худоби на
цілодобове чергування за професією
дозиметрист.

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28
лютого 1991 року N 796-XII особами, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС - громадяни, які
брали безпосередню участь у ліквідації
аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської
катастрофи - громадяни, включаючи
дітей, які зазнали впливу
радіоактивного опромінення внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, згідно
статті 10 цього Закону, вважаються
громадяни, які безпосередньо брали
участь у будь-яких роботах, пов'язаних з
усуненням самої аварії, її наслідків у
зоні відчуження у 1986 - 1987 роках
незалежно від кількості робочих днів, а
у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних
днів, у тому числі проведенні евакуації
людей і майна з цієї зони, а також
тимчасово направлені або відряджені у
зазначені строки для виконання робіт у
зоні відчуження, включаючи
військовослужбовців, працівники
державних, громадських, інших
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві.

Перелік цих пунктів визначається
Кабінетом Міністрів України, зокрема,
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР "Про організацію
виконання постанов Верховної Ради
Української РСР про порядок введення в
дію законів Української РСР "Про
правовий режим території, що зазнала
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23 липня
1991 року № 106.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що підставами для
визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами.

Стаття 2 цього Закону надає визначення
терміну «зона відчуження», якою є
територія, з якої проведено евакуацію
населення в 1986 році. Рішенням
Конституційного Суду України від 25.10.2000
р. за № 12-рп/2000 дано офіційне тлумачення
даного словосполучення, згідно з яким
зоною відчуження є територія, що з 26
квітня 1986 року охоплює ту частину
радіаційно небезпечних земель, рівень
забруднення яких зумовив необхідність
евакуації населення у 1986 році на
підставі відповідних актів органів
державної влади, незалежно від часу
прийняття цих актів та проведення
евакуації.

Із наданих позивачем копій документів
вбачається, що ОСОБА_1 працював за
межами зони відчуження, а тому відсутні
правові підстави для визнання позивача
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та надання йому
відповідного статусу з точки зору
законодавства України, а відтак і
задоволенні його позовних вимог в
цілому. Окрім цього суддею приймається
до уваги те, що позивач фактично сам
визнає факт виконуваних ним робіт за
межами зони відчуження оскільки вони
полягали у знешкодженні та утилізації
опроміненої внаслідок аварії на ЧАЕС
худоби, евакуйованої з тридцяти
кілометрової зони відчуження.
Постановою № 1391 Кабінету Міністрів
України від 15 листопада 1996 року, на яку
посилається позивач, був затверджений
переліків видів робіт і місць за межами
зони відчуження, де за урядовими
завданнями у 1986 - 1987 роках виконувались
роботи в особливо шкідливих умовах (за
радіаційним фактором), пов'язаних із
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи. Зазначені обставини також
підтверджується наявністю у позивача
посвідчення громадянина, який
тимчасово працював на території зони
безумовного (обов'язкового) відселення
у 1986-1987 роках, копія якого була додана
ним до позовної заяви.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 10, 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2, 7-11,
71, 158-163, 183-2 КАС України, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Богунський районний суд м. Житомира
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цієї постанови. Постанова суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя