Справа № 686/10672/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/10672/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

18 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 23 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради про
стягнення недоплаченої щомісячної
грощової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку ,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради про визнання дій
неправомірними, стягнення
недоплачених сум щомісячної державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 липня 2013 року позов
задоволено частково, а саме: визнано
дії Управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради щодо відмови нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на
підставі ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого ст.12 Закону
України «Про Державний бюджет на 2012
рік» та ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
неправомірними, зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 державну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на підставі ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого ст.12 Закону
України «Про Державний бюджет на 2012
рік» та ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» за
період з 08.11.2012 року по 30.04.2013 року
включно, з урахуванням фактично
виплачених сум та виплачувати таку
допомогу в подальшому.В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати вищезазначену
постанову та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, а
також на неповне з'ясування судом всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
судового розгляду справи в судове
засідання не з'явились.

У зв'язку з неприбуттям в судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату час і місце
судового засідання, та відсутності
клопотань від усіх осіб, що беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС
України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задоволити частково з наступних
підстав.

Як встановлено із матеріалів справи,
позивач є матір'ю дитини ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради. Позивачу виплачувалася
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн., що підтверджуються
виписками з рахунку позивача про
отримання коштів.

Позивач є застрахованою особою та
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років.

Посилаючись на положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", відповідно до
якого, допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом,
позивач звернулася до суду із даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, суд першої інстанції
виходив з того, що право застрахованої
особи в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
щодо не отриманої в повному обсязі
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного віку
регулюється положенням ст. 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням
".

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
розраховується, виходячи зі
встановленого законодавством розміру
прожиткового мінімуму в розрахунку на
місяць.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"
-правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40-44
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім"ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України №1751 від 27.12.2001 р. саме
на виконання Закону України "Про
державну допомогу сім"ям з дітьми".
Інший акт уряду на виконання Законів
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік", "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України "Про
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування у зв"язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" на
виконання Законів України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік", та
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" не визначались.

За змістом пункту 17 цього Порядку право
на виплату допомоги мають особи,
зазначені в статті 13 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
яка на час виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням Кабінет
Міністрів України не визначав.

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції вірно визначився з тим, що
для вирішення спору стосовно виплати
допомоги особі, яка застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, в даному
випадку такою особою є позивач, повинні
застосовуватися норми спеціального
закону (яким є Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"), а
тому, позовні вимоги позивача про
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, підлягають задоволенню, що і було
вірно вирішено судом першої інстанції.

Проте, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що суд першої
інстанції помилково зобов'язав
відповідача здійснювати подальшу
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
оскільки судове рішення повинно бути
наслідком чинного правового
регулювання та не може обмежувати волю
законодавчого органу в майбутньому
змінювати правове регулювання
суспільних відносин.

Враховуючи вищезазначене, положення
ст.ст.99 - 102 КАС України, а також те, що
позивач звернувся з адміністративним
позовом до суду 31.05.2013 року, колегія
суддів приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту, в межах
заявлених позовних вимог за період з
30.11.2012 року по день винесення рішення
судом першої інстанції, тобто по 23.07.2013
року.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоленню частково, а
постанова суду першої інстанції
скасуванню із прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргуУправління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради
задовольнити частково .

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради про стягнення
недоплаченої щомісячної грощової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
скасувати .

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради щодо відмови
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку на підставі ст. 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого ст.12 Закону
України «Про Державний бюджет на 2012
рік» та ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 державну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на підставі ст. 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого ст.12 Закону
України «Про Державний бюджет на 2012
рік» та ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» за
період з 30.11.2012 року по 23.07.2013 року
включно, з урахуванням фактично
виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.