Справа № 826/13476/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.Б.М.-Україна" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.Б.М.-Україна" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування рішення про коригування
митної вартості товару № 100270000/201330161/2
від 24.07.2013 та картки відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску товарів від 24.07.2013 р. №
100270000/2013/01395,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.Б.М.-Україна" (далі
по тексту - ТОВ "Т.Б.М.-Україна")
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товару № 100270000/2013/300161/2
від 24.07.2013р. та картку відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску товарів №
100270000/2013/01395 від 24.07.2013р.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 вересня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просять скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов
в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ТОВ "Т.Б.М.-Україна" на митну територію
України було ввезено товар -
поворотно-відкидну фурнітуру для
пластових вікон та дверей, двірні
замки, пневмоножиці, лінійки для
пневмоножиць, шаблони, зразки та
рекламний матеріал.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів, на
підставі спрацювання критерію ризику
АС АУР (автоматизована система аналізу
та управління ризиками), відповідачем
було виявлено, що митна вартість
поданого до митного оформлення товару
є заниженою з порівнянням до подібних
товарів.

В результаті вищевказеного контролю
митним органом встановлено, що
документи, надані позивачем на
підтвердження заявленої митної
вартості товару, не містять всіх даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості.

З цих підстав, Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів з
метою недопущення недоплати
відповідних митних платежів та податку
на додану вартість до Державного
бюджету, враховуючи не надання
позивачем додаткових документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару та наявності
інформації з бази даних цінової
інформації ЄАІС ДМСУ щодо розмитнення
за останні 90 днів, що передували
митному оформленню задекларованого
позивачем товару, за аналогічними
кодами згідно з УКТЗЕД, за ціною, що є
вищою ціни товару, визначеної
позивачем в митній декларації, було
прийнято оскаржуване рішення про
коригування митної вартості товарів №
100270000/2013/300161/2 від 24.07.2013р. та складено
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені випуску
товару № 100270000/2013/01395 від 24.07.2013р.

Заперечуючи законність вищевказаного
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформлені випуску товару, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини 1 ст. 49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 51 Митного
кодексу України, митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 ст. 52 Митного кодексу
України, заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

В силу ст. 53 Митного кодексу України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари даних відповідно до обраного
декларантом методу визначення митної
вартості, декларант або уповноважена
ним особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу
України, митний орган з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 58 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо щодо продажу оцінюваних
товарів або їх ціни відсутні будь-які
умови або застереження, які
унеможливлюють визначення вартості
цих товарів.

В силу ч. 1 ст. 59 Митного кодексу України,
у разі якщо митна вартість оцінюваних
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Дослідженням матеріалів справи
колегією суддів встановлено, що між ТОВ
«Т.Б.М.-Україна» (Покупець) та фірмою
«Interplast Plastik Dograma Aksesurlari San. Ve Dis Tic. A.S.»
(Продавець) було укладено
зовнішньоекономічний договір № 06/2013
від 01.01.2013 р. (далі контракт), згідно з
яким Продавець продавав а Покупець
купував поворотно-відкидну фурнітуру
для пластових вікон та дверей, двірні
замки, пневмоножиці, лінійки для
пневмоножиць, шаблони, зразки та
рекламний матеріал.

Поставка товару здійснювалася на
умовах FОВ - Стамбул.

При митному оформлені зазначеного
товару, 24 липня 2013 року до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
позивачем була подана ВМД №
100270000/2013/171390 для митного оформлення
вантажу у режимі імпорт, разом із
доданими до неї документами, а саме:
контрактом, додатком до контракту,
накладною, рахунком-фактурою, тощо.
Митна вартість товару була визначена
декларантом відповідно до ціни угоди.
На підтвердження зазначеної у
декларації митної вартості товару
позивачем було також надано митному
органу документи, перелік яких
наведений у митній декларації.

Митна вартість товарів була заявлена
позивачем за основним методом, тобто за
ціною контракту, та склала:

- 4,28 євро/кг.: фурнітура з
поворотно-відкидною ступкою;

- 3,63 євро/кг.: вироби з недорогоцінних
металів для вікон та дверей.

Того ж дня, Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів декларанта було
повідомлено про те, що згідно вимог ст.
53 Митного кодексу України документи, що
були надані позивачем до митного
оформлення товару, містять неповні
відомості (у наданих декларантом
документах містяться розбіжності), що
позбавляє можливості застосувати
обраний декларантом метод визначення
митної вартості.

У зв'язку з цим, позивачу було
запропоновано надати додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товару, а саме:
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) виробника товару, висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, митну декларацію країни
відправлення.

Однак, витребувані митним органом
додаткові документи декларантом у
визначений для цього строк надані не
були.

Вказане стало підставою для винесення
відповідачем рішення про корегування
митної вартості товарів № 100270000/201330161/2
від 24.07.2013р., яким позивачу визначено
митну вартість товару за резервним
методом згідно вимог ст. 64 Митного
кодексу України у загальній сумі 3 253,91
Євро із розрахунку 0,0500 Євро за одиницю
товару.

Крім того, відповідачем було прийнято
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
100270000/2013/01395 від 24.07.2013р., згідно якої ТОВ
"Т.Б.М.-Україна" відмовлено у митному
оформленні (випуску) товарів за митною
декларацією № 100270000/201330161/2 від 24.07.2013р.

У якості вимоги, виконання якої
забезпечує можливість прийняття
митної декларації, митного оформлення,
випуску чи пропуску товарів у вказаній
картці відмови зазначено скорегувати
митну вартість згідно рішення про
корегування митної вартості товарів №
100270000/201330161/2 від 24.07.2013р.

Таким чином, аналізуючи обставини
даної справи та оцінюючи наявні в ній
докази, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що оскільки документи, які подавалися
позивачем разом з митною декларацією №
100270000/2013/171390 від 24 липня 2013 року на
підтвердження заявленої митної
вартості товару і обраного методу її
визначення, містили певні розбіжності,
перелік яких наведений у рішенні
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товару № 100270000/201330161/2 від
24.07.2013р., у відповідача, згідно приписів
ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, були
всі підстави для надання декларанту
письмової вимоги про надання
додаткових документів.

Отже, враховуючи інформацію митного
органу відносно митної вартості
товарів з ідентичними
характеристиками, що продаються на
експорт в Україну з тієї ж країни за
значно вищою вартістю (визначена митна
вартість товару ґрунтується на митній
вартості товару, подібного за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого уже здійснене за митними
деклараціями від 27.03.2013р. № 807100001/2013/1799;
від 14.05.2013р. № 100250000/2013/56465), колегія
суддів приходить до висновку, що
декларантом невірно було визначено
митну вартість товару, а тому підстав
для визнання протиправними та
скасування рішення про коригування
митної вартості товару № 100270000/2013/300161/2
від 24.07.2013р. та картки відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску товарів №
100270000/2013/01395 від 24.07.2013р., не вбачається.

Таким чином, апелянтом не було надано
доказів на підтвердження заявлених ним
вимог, а тому доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що постановлене у справі
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Т.Б.М.-Україна" - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків Л.П.
Борисюк І.Й. Петрик

Повний текст ухвала виготовлено - 03.11.14
р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.