Справа № 804/18716/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 листопада 2014 р.
справа № 804/18716/14

Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Прудник С.В.,
перевіривши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Державної реєстраційної
служби України в особі Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
рішення № 10445923 від 29.01.2014 р. незаконним,
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

13 листопада 2014 року засобами поштового
зв'язку до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1, в якому позивач просить суд:

- визнати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно від
29 січня 2014 року № 10445923 незаконним;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу України зареєструвати за ОСОБА_1
право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1,
з видачею Витягу з реєстру.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи відповідає
позовна заява вимогам, встановленим
статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на
відповідність вимогам ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку, що
даний адміністративний позов подано з
порушенням вимог закону.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у позовній заяві зазначаються:
ім'я (найменування) відповідача, посада
і місце служби посадової чи службової
особи, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо такі відомі.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідач - суб'єкт владних
повноважень, а у випадках, передбачених
законом, й інші особи, до яких звернена
вимога позивача.

За змістом адміністративного позову
ОСОБА_1 зазначено відповідача: Державну
реєстраційну службу України в особі
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у позовній заяві зазначаються
зміст позовних вимог згідно з
частинами четвертою і п'ятою статті 105
цього Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів.

Судом встановлено, що першою позовною
вимогою позивач просить суд: визнати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно від 29 січня 2014 року №
10445923 незаконним. Отже, дана позовна
вимога заявлена саме до Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 2 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що на підтвердження
обставин, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, позивач надає докази, а
в разі неможливості - зазначає докази,
які не може самостійно надати, із
зазначенням причин неможливості
подання таких доказів.

Судом встановлено, що другою позовною
вимогою позивач просить суд:
зобов'язати Державну реєстраційну
службу України зареєструвати за ОСОБА_1
право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1,
з видачею Витягу з реєстру. Тобто,
вищезазначена позовна вимога заявлена
до Державної реєстраційної служби
України. Проте, позивач, в
обгрунтування зазначеної позовної
вимоги не зазначає яке саме рішення,
дії чи бездіяльність Державної
реєстраційної служби України, як
суб'єкта владних повноважень, порушили
права, свободи або інтереси позивача, а
також, не надає докази на підтвердження
обставин, якими обґрунтовується дана
позовна вимога.

Отже, в позовній заяві позивач зазначає
одного відповідача, а звертається
одночасно до декількох відповідачів, а
саме до Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції та Державної
реєстраційної служби України, проте,
Кодексом адміністративного
судочинства України передбачено
заявлення позовних вимог щодо кожного
з відповідачів окремо.

Тому, суд вважає за необхідне, позивачу
визначитись із належним відповідачем
по справі та змістом заявлених
позовних вимог, відповідно до ч. 4 ст. 105
Кодексу адміністративного судочинства
України, виклавши всі обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, та
наданням до суду належних доказів на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Із змісту позовних вимог вбачається, що
позивач оскаржує рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції № 10445923, яке
прийнято 29 січня 2014 року. Проте, ОСОБА_1
не зазначає коли вона дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Доказів, на підтвердження
встановленого шестимісячного строку
звернення до суду, з моменту, коли особа
дізналась про порушення свого права,
позивачем до матеріалів позовної заяви
не надано, що унеможливлює суд
встановити чи подано в межах строку
звернення до адміністративного суду
позовну заяву.

Отже, суд вважає за необхідне позивачу
також надати до суду письмові докази, з
яких можливо встановити, чи в межах
встановленого шестимісячного строку
позивачем звернуто до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовна заява не
відповідає вимогам ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначає недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлює строк,
достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 17, 99, 104 - 108, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної реєстраційної служби
України в особі Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
рішення № 10445923 від 29.01.2014 р. незаконним,
та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без руху.

Позивачу надати строк до 22 грудня 2014 р.
для усунення недоліків, шляхом надання
до суду позовної заяви з викладенням
тексту в новій редакції, із зазначенням
належного відповідача по справі, та
змісту позовних вимог з викладенням
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, а також, наданням до суду
письмових доказів, з яких можливо
встановити, чи в межах встановленого
строку позивачем звернуто до суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позивач повинен подати
примірник позовної заяви, її копії та
копії всіх документів, що приєднуються
до неї, відповідно до кількості
відповідачів і третіх осіб.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до п.
1. ч. 3, ч. 6 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позовна заява повертається
позивачеві, якщо позивач не усунув
недоліки позовної заяви, яку залишено
без руху. Повернення позовної заяви не
позбавляє права повторного звернення
до адміністративного суду в порядку,
встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної
заяви без руху невідкладно надіслати
особі, що звернулась із позовною
заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя С. В.
Прудник