Справа № 825/2082/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2082/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О.,
Карпушової О.В.,

за участю секретаря:
Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 24.12.2013 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління юстиції
у Чернігівській області, Відділу
державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції, треті особи: Головне
управління Державної казначейської
служби України у Чернігівській
області, Прилуцьке управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області за
участю Прокуратури м. Чернігова про
визнання неправомірними дій, визнання
неправомірною та скасування постанови,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,-

В С Т
А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Головного управління
юстиції у Чернігівській області,
Відділу державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції, треті особи: Головне
управління Державної казначейської
служби України у Чернігівській
області, Прилуцьке управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області про
визнання неправомірними рішення та дії
Відділу державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції щодо відкриття виконавчого
провадження, скасування постанови
Відділу державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції ВП № 31253562 від 21.07.2009 про
відкриття виконавчого провадження,
стягнення Державного бюджету України в
особі Головного управління Державної
казначейської служби України у
Чернігівській області та Відділу
державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції через Прилуцьке управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області та
через Головне управління Державної
казначейської служби України у
Чернігівській області на користь
позивача матеріальну шкоду в розмірі
2693, 48 грн та моральну шкоду в розмірі 3000
грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 24.12.2013 у
задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана постанова
суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог, однак колегія суддів не може
погодитись в повній мірі з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
06.08.2009 Прилуцький ВДАІ УМВС України в
Чернігівській області направлено до
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції на виконання Постанову ДАІ
відносно ОСОБА_2

25.11.2009 до відділу державної виконавчої
служби Прилуцького міськрайонного
управління юстиції надійшла на
примусове виконання постанова № 004851
від 21.07.2009 про стягнення з ОСОБА_2 850,00
грн штрафу за порушення Правил
Дорожнього Руху.

25.11.2009 винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження № 31253562 (а.с. 98).

В ході проведення виконавчих дій
встановлено, що згідно довідки
Прилуцького ВРЕР УДАІ УМВС України за
боржником зареєстровано транспортний
засіб.

18.03.2013 головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, якою накладено
арешт на автомобіль НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_2 (а.с. 99).

25.03.2013 головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції винесено постанову про розшук
майна боржника, якою оголошено розшук
транспортного засобу, а саме: TOYOTA RAV,
д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (а.с. 100).

28.03.2013 державним виконавцем направлено
на адресу ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 18.03.2013
вих. № 03-40/3258 та постанову про розшук
майна боржника від 25.03.2013 вих. № 03-40/3257
кур'єром ТОВ «Укркур'єр» з
повідомленням, відповідно до якого,
листа доставлено в поштову скриньку
після двох спроб вручення.

07.05.2013 позивач самостійно сплачено 850,00
грн штрафу за порушення ПДР, 85,00 грн
виконавчого збору та 30,00 грн витрат на
проведення виконавчих дій.

07.05.2013 державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження в зв'язку з фактичним
виконанням, згідно п. 8 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії якої вручено боржнику особисто.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до частини п'ятої статті 24
Закону України «Про виконавче
провадження», абзацу другого пункту 3.6.2
Інструкції про проведення виконавчих
дій», затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 74/5 від
15.12.1999, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158 (в
редакції чинній на час відкриття
виконавчого провадження) копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження не пізніше наступного дня
надсилається стягувачу, боржнику та
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Згідно з частиною першою статті 27
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції чинній на
момент прийняття спірної постанови від
25.11.2009) копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження, які повинні
бути доведені державним виконавцем до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією.

Пунктом 4.1.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства Юстиції України від 15.12.1999
№74/5 державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Однак на вимогу частини другої ст. 71 КАС
України, відповідачем не надано
доказів (журналу вихідної
кореспонденції, реєстру поштового
відправлення), які б підтверджували
надсилання боржнику постанови від
25.11.2009 про відкриття виконавчого
провадження ВП №31253562, що свідчить про
недотримання державним виконавцем
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», що призвело до
протиправної бездіяльності, яка
полягала у ненадісланні, зокрема
боржнику, копії постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми права, а
також беручи до уваги відсутність
доказів своєчасного отримання
позивачем спірної постанови, колегія
суддів вважає, що така постанова про
відкриття виконавчого провадження від
25.11.2009 підлягає скасування.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій Відділу державної
виконавчої служби Прилуцького
міськрайонного управління юстиції
щодо прийняття постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25.11.2009,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Позивач на власний розсуд визначає, чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте, ці рішення, дії або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин. Таким
чином, предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
реалізації.

Оскільки наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного права позивача,
то у разі незгоди з діями чи рішенням
контролюючого органу, вимога про
визнання протиправними дій
відповідача, в тому числі і по
прийняттю постанови про відкриття
виконавчого провадження, не буде мати
своїм правовим наслідком захист прав
позивача, адже таке право підлягає
захисту виключно шляхом пред'явлення
позову про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, обраний позивачем спосіб
захисту права шляхом визнання
протиправним дій, не відповідає його
змісту.

Відносно позовної вимоги позивача про
стягнення моральної шкоди внаслідок
протиправних дій відповідача, колегією
суддів, виходячи з положень пункту 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»,
визнаються необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не зазначено, з яких
міркувань виходив, заявляючи вимогу
про моральну шкоду, та якими доказами
це підтверджується.

Щодо позовних вимог про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
колегія суддів зазначає наступне.

Під матеріальною (майновою) шкодою
розуміють майнові та/чи грошові збитки,
завдані юридичній чи фізичній особі.

Під моральною шкодою, відповідно до
постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.95, слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.

В силу ст. 70 КАС України належних та
допустимих доказів завдання позивачу
матеріальної чи моральної шкоди у
матеріалах справи відсутні.

06.11.2014 позивачем подано клопотання про
витребування доказів та постановлення
окремої ухвали.

Колегія суддів вважає, що клопотання
про витребування доказів задоволенню
не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 75 КАС України у заяві про
забезпечення доказів повинні бути
зазначені докази, які необхідно
забезпечити; обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини,
які свідчать про те, що надання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази, або
з якою метою потрібно їх забезпечити.
До заяви про забезпечення доказів
додається документ про сплату судового
збору.

Однак, позивачем, не додано документ
про сплату судового збору, а також не
надано документального підтвердження
неможливості або ускладнених обставин
отримання потрібних доказів.

Щодо клопотання про постановлення
окремої ухвали, то воно також не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 166 КАС України, суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону, може постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону. Про вжиті заходи суд
повідомляється не пізніше одного
місяця після надходження окремої
ухвали.

Слід зазначити, що окрема ухвала є
формою реагування суду на порушення
норм права, причини та умови, що
спричинили (зумовили) ці порушення, з
метою їх усунення та запобігання таким
порушенням у майбутньому.

Окрема ухвала дає можливість суду
відреагувати на деякі порушення
закону, стосовно яких він не може
самостійно вжити заходів для усунення
цих порушень, причин та умов, що їм
сприяли, для встановлення винних осіб
та притягнення їх до юридичної
відповідальності. Тобто, окрема ухвала
є реакцією на ті порушення, що не
усуваються постановою, а також на
причини й умови вчинення порушень, щоб
запобігти їх повторенню.

Наведені в клопотанні підстави для
постановлення окремої ухвали є
безпідставними, а тому клопотання
задоволенню не підлягає.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 24.12.2013
скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження та ухвалити в
цій частині нову про задоволення цих
позовних вимог.

Скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Прилуцького
міськрайонного управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження від
25.11.2009.

В решті постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
24.12.2013 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено:
11.11.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Карпушова О.В.