Справа № 1570/4024/2012
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/4024/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Цховребової М.Г.

при секретарі судового засідання
- Воровіній Т.О.

за участю:

представника позивача -
Перейми Д.О.

представника відповідача -
Сокола Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі
адміністративну справу за позовом
Державного підприємства «Іллічівський
морський торговельний порт» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

Державне підприємство «Іллічівський
морський торговельний порт»
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Одесі
Державної податкової служби від 23
травня 2012 року № .

В судовому засіданні представник
позивача підтримав адміністративний
позов, просив суд задовольнити його в
повному обсязі з підстав, викладених в
адміністративному позові, письмових
запереченнях на доводи відповідача та
додаткових поясненнях по справі (т.1
а.с.3-8, а.с.172-176, т.3 а.с.3-9, 22-24).

Представник відповідача заперечував
проти позову, просив суд відмовити у
його задоволенні повністю, з підстав
викладених у запереченнях проти позову
та письмових поясненнях по справі (т.1
а.с.143-147, т.2 а.с.265-266, т.3 а.с.55-56).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, суд дійшов до
висновку, що даний адміністративний
позов підлягає задоволенню повністю, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.12.1993 року
Державне підприємство «Іллічівський
морський торговельний порт» (далі -
ІМТП / позивач) зареєстроване як
юридична особа, ідентифікаційний код:
01125672, місцезнаходження: 68001, Одеська
область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6. (т.2
а.с.267-268)

02.01.1992 року позивач узятий на облік в
органах державної податкової служби за
№ 1 та перебуває на обліку у
Спеціалізованій державній податковій
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів (далі -
СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУМ / відповідач).
(т.2 а.с.267зв.)

31.07.1997 року позивач зареєстрований як
платник податку на додану вартість. (т.1
а.с.81)

СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі на адресу
позивача надіслано запити про надання
інформації та її документального
підтвердження:

- від 03.01.2012 року № 105/10/15-3 47 (т.3
а.с.31-32) по господарських відносинах з
ТОВ ТД «Грекова», , за
січень, лютий 2011 року;

- від 04.01.2012 року № 216/10/15-3 47 (т.3 а.с.48)
по господарських відносинах з ТОВ ТД
«ОСА», , за вересень 2011
року.

Зазначені запити отримано позивачем
10.01.2012 року. (т.3 а.с.31, 48)

На вищезазначені запити листами
позивачем надано відповідну
інформацію з додатками:

- 17.01.2012 року за вих. № 61/19.6 210 (т.3
а.с.29-30) - на запит від 03.01.2012 року №
105/10/15-3 47 (вх. № 167 від 10.01.2012);

- 17.01.2012 року за вих. № 64/19.6 223 (т.3
а.с.46-47) - на запит від 04.01.2012 року №
216/10/15-3 47 (вх. № 163 від 10.01.2012).

З 11.04.2012 року по 03.05.2012 року службовими
особами СДПІ по роботі з ВПП у м.
Одесі, на підставі наказу від 09.04.2012
року № 11 (т.1 а.с.148), направлень на
перевірку № 4/25-0 та № 5/25-0 від 09.04.2012
року (т.1 а.с.149-150), керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1
ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.1 п. 78.1
ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ,
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ІМТП з питання
достовірності даних податкової
декларації з податку на додану
вартість за січень - лютий 2011 року,
сформованих за рахунок взаємовідносин
з ТОВ «Торговий дім «Грекова» () та з питання достовірності
даних податкової декларації з податку
на додану вартість за вересень 2011 року,
сформованих за рахунок взаємовідносин
з ТОВ ТД «ОСА» ().

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 10.05.2012 року №
29/25-0/01125672/3. (т.1 а.с.9-30)

Згідно акту перевірки, у ході перевірки
використані (т.1 а.с.19):

- декларація по податку на додану
вартість за січень, лютий, серпень та
вересень 2011 року;

- акт Ізмаїльської ОДПІ від 06.12.2011
року № 3570 25 «Про результати
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Торговий дім «Грекова» (), з питань підтвердження
відомостей, отриманих від ПП «Антре
Едвертайзінг», яке мало правові
відносини з платником податків ТОВ
«Торговий дім «Грекова» у січні та
лютому 2011 року;

- довідка ДПІ у Дарницькому районі
м. Києва від 21.11.2011 року
№ 80/2200/35995417 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «ТД ОСА» () щодо підтвердження господарських
відносин із платниками
податків-контрагентами за серпень 2011
року;

- видаткова накладна № РН-0000005 від
19.01.2011 року;

- податкова накладна № 6 від 19.01.2011
року;

- видаткова накладна № РН-0000007 від
25.01.2011 року;

- податкова накладна № 8 від 25.01.2011
року;

- видаткова накладна № РН-0000014 від
20.01.2011 року;

- податкова накладна № 11 від 20.01.2011
року;

- видаткова накладна № РН-0000017 від
03.02.2011 року;

- податкова накладна № 1 від 05.02.2011
року;

- договір поставки № 27/528-ОТ від
17.06.2010 року;

- договір поставки № 10/08 від 10.08.2011
року;

- податкова накладна № 23 від 10.08.2011
року;

- база даних АІС РПП СДПІ по роботі
з ВПП у м. Одесі.

Відповідно до висновку зазначеного
акта, перевіркою встановлено порушення
позивачем:

- ч. 1, 5 ст. 203, ст. 215, ст. 228 Цивільного
кодексу України від 16.01.2003 року №
435-IV зі змінами та доповненнями в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених
ДП «Іллічівський МТП» з ТОВ «Торговий
дім «Грекова» (), ТОВ ТД
«ОСА» () як наслідок не
спричиняють реального настання
правових наслідків, а отже - є
нікчемними по ланцюгу до
«вигодонабувача»;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.
188, пп. «ґ» п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
(із змінами та доповненнями), ДП
«Іллічівський МТП» занижено податок на
додану вартість, а саме на 2131,5 грн., в
тому числі: за лютий 2011 року - 1783 грн.; за
вересень 2011 року - 348,5 грн.

Згідно змісту акта перевірки,
вищенаведені порушення встановлені
відповідачем виходячи з наступного:

1) на підставі отриманого акту від
06.12.2011 року № 3570 25 Ізмаїльської
ОДПІ (т.1 а.с.155-162) встановлено, що згідно
отриманих актів ДПІ у Приморському
районі за № 1096/23-5 від 18.03.2011 року та за №
1327/23-5 від 15.04.2011 року за матеріалами
невиїзних документальних перевірок ПП
«Антре Едвертайзінг» за січень 2011 року
та лютий 2011 року встановлено, що у
підприємства ПП «Антре Едвертайзінг»
відсутні необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
основні фонди, технічний персонал,
виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби,
підприємство не знаходиться за
юридичною адресою та згідно з ч. 1, 5 ст.
203, п. 1.2 ст. 215, ст. 228 Цивільного кодексу
України угоди з контрагентами за
січень 2011 року та лютий 2011 року мають
ознаки нікчемності.

(Згідно висновку акту Ізмаїльської
ОДПІ від 06.12.2011 року № 3570 25 «Про
результати позапланової виїзної
документальної перевірки ТОВ
«Торговий дім «Грекова», код за , з питань підтвердження
відомостей, отриманих від ПП «Антре
Едвертайзінг», яке мало правовідносини
з ТОВ «ТД «Грекова» у січні 2011 р. та
лютому 2011 р.», перевіркою встановлено
порушення:

- ч. 1 ст. 203, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228
Цивільного кодексу України від 16.01.2003
року № 435-IV зі змінами та доповненнями в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ТОВ
«Торговий дім «Грекова», як наслідок не
спричиняють реального настання
правових наслідків, а отже - є
нікчемними по ланцюгу до
«вигодонабувача»;

- встановлена відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів, які підпадають під визначення
ст. 185, ст. 186, ст. 187, ст. 201 Податкового
кодексу України (зі змінами та
доповненнями), в результаті чого ТОВ
«Торговий дім «Грекова» завищено
податкові зобов'язання на суму 30316 грн.,
в тому числі: за грудень 2010 року в сумі
2241 грн., за січень 2011 року в сумі 11752 грн.,
за лютий 2011 року в сумі 12556 грн., за
березень 2011 року в сумі 2500 грн., за
квітень 2011 року в сумі 1267 грн. та
податковий кредит на суму 28592 грн. ( в
т.ч. за січень 2011 року в сумі 13275 грн., за
лютий 2011 року в сумі 15317 грн.) по
операціях поставок товарів
(будівельних матеріалів) від
контрагента-постачальника ПП «Антре
Едвертайзінг» платнику податків ТОВ
«ТД «Грекова» та відсутність поставок
ТОВ «ТД «Грекова» товарів (будівельних
матеріалів), умовно придбаних у ПП
«Антре Едвертайзінг» на адресу
платників податків - покупців.).

У ході позапланової виїзної
документальної перевірки ІМТП до
перевірки не надано
товарно-транспортні накладні та інші
документи, які б підтверджували факт
доставки та перевезення товарів.

Відсутні докази фактичного
відвантаження, транспортування та
отримання товарно-матеріальних
цінностей, немає можливості встановити
вид транспорту, розмір витрат, особу,
яка понесла такі витрати, а також
можливість здійснення таких операцій;

2) на підставі отриманої довідки
від 21.11.2011 року № 80/2200/35995417 ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва (т.1 а.с.151-154)
встановлено, що ТОВ «ТД «ОСА» (код за
) відповідно до АІС «Облік»
має стан 10 «Запит на встановлення
місцезнаходження (місце проживання)».

(Згідно висновку довідки ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва
№ 80/2200/35995417 від 21.11.2011 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ «ТД
«ОСА» () щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків-контрагентами
за серпень 2011 року»: провести зустрічну
звірку суб'єкта господарювання ТОВ «ТД
«ОСА» щодо підтвердження
господарських відносин із суб'єктами
господарювання-контрагентами за
серпень 2011 року не є можливим.);

3) згідно даних Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України, та даних додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість ТОВ
«Торговий дім «Грекова» у лютому 2011
року включило до податкового
зобов'язання по взаємовідносинам із
ІМТП суму ПДВ у розмірі 0 грн.

Згідно даних додатку 5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість ІМТП у лютому 2011 року включило
до податкового кредиту по
взаємовідносинам із ТОВ «Торговий дім
«Грекова» (), суму ПДВ у
розмірі 7252,87 грн. у тому числі по рядку:
10.1 підлягають оподаткуванню за ставкою
20 відсотків та нульовою ставкою - 5065,08
грн.; 10.2 не підлягають оподаткуванню (п.
3.2 Закону) або/та звільнені від
оподаткування (статті 5, 11 Закону, інші
нормативні правові акти) - 2187,79 грн.

Таким чином, ІМТП віднесено до складу
податкового кредиту - 5065,08 грн., у тому
числі по ПП «Антре Едвертайзінг» - 1783
грн.

Розбіжності дорівнюють 5469,87 грн.

Згідно даних Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України, та
даних додатку 5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість ТОВ «ТД «ОСА», у
вересні 2011 року включило до
податкового зобов'язання по
взаємовідносинам із ІМТП суму ПДВ у
розмірі 0 грн.

Згідно даних додатку 5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість ІМТП у вересні 2011 року
включило до податкового кредиту по
взаємовідносинам із ТОВ «ТД «ОСА» (код
за ), суму ПДВ у розмірі 500,00
грн. у тому числі по рядку: 10.1
підлягають оподаткуванню за ставкою 20
відсотків та нульовою ставкою - 348,5 грн.;
10.2 не підлягають оподаткуванню (п. 3.2
Закону) або/та звільнені від
оподаткування (статті 5, 11 Закону, інші
нормативні правові акти) - 151,5 грн.

Таким чином, ІМТП віднесено до складу
податкового кредиту - 348,5 грн.

Розбіжності дорівнюють 500,00 грн.

Позивачем на вищезазначений акт
перевірки були подані заперечення від
16.05.2012 року за вих. № 402/79.6 (т.1 а.с.48-50), які
відповіддю за № 2566/25-0 від 17.05.2012 року (т.1
а.с.51-63) залишені без задоволення, а
висновки акту перевірки - без змін.

Податковим повідомленням-рішенням
СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС від 23
травня 2012 року № (т.1 а.с.64)
позивача повідомлено, що згідно з пп.
54.3.2 п. 54.3 ст. 54, абз. 4 п. 123.1 ст. 123, п. 7
підр. ХХ Податкового кодексу України №
2755-VI від 02.12.2010 року зі змінами та
доповненнями, та відповідно до п. 185.1 ст.
185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, пп. «ґ» п.
201.1 ст. 201 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та
доповненнями, на підставі акта
перевірки № 29/25-0/01125672/3 від 10.05.2012 року,
встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п.187.1
ст. 187, п. 188.1 ст. 188, пп. «г» п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI із змінами та
доповненнями та відповідно абз. 4 п. 123.1
ст. 123 п. 7 підр. ХХ Податкового кодексу
України № 2755-VI від 02.12.2010 року зі
змінами та доповненнями, у зв'язку з чим
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг), на
загальну суму 2306,75 грн., в тому числі за
основним платежем - 2131,5 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 175,25 грн.

За результатами адміністративного
оскарження вищезазначеного
податкового повідомлення-рішення
скарга позивача від 31.05.2012 року за №
429/1962962 (т.1 а.с.65-70) рішенням Державної
податкової служби в Одеській області
від 20.06.2012 року № 15474/10/10-2007
(т.1 а.с.71-73) залишена без задоволення, а
податкове повідомлення-рішення - без
змін.

Не погоджуючись із податковим
повідомленням-рішенням СДПІ по роботі
з ВПП у м. Одесі ДПС від 23 травня 2012
року № , позивач оскаржив його у
судовому порядку.

В судовому засіданні також
встановлено, що 17.06.2010 року між ТОВ «ТД
«Грекова», як «Постачальником», та
позивачем, як «Покупцем», укладено
договір поставки № 27/528-ОТ (т.1 а.с.41-43),
відповідно до якого, з урахуванням
додаткової угоди № 1 до нього від 27.12.2010
року (т.1 а.с.45), зокрема:

- Постачальник зобов'язаний
поставити товар в асортименті та за
цінами, вказаними в Додатку № 1
(Специфікація № 1), який є невід`ємною
частиною данного договору, а Покупець
зобов'язаний прийняти та сплатити за
товар. Зазначена в Спеціфікації
кількість товару є орієнтованою та
може змінюватись в бік зменшення або
збільшення, залежно від виробничої
необхідності, без зміни загальної суми
договору;

- поставка товару здійснюється
Постачальником на умовах DDP - згідно з
міжнародними правилами ІНКОТЕРМС в
редакції правил 2000 року з урахуванням
особливостей внутрішнього характеру
поставки на склад Покупця за адресою -
Одеська область, м. Іллічівськ, вул.
Транспортна, 15;

- конкретна партія товару має бути
поставлена Постачальником Покупцеві
протягом 10 робочих днів, з дня
отримання Постачальником заявки
Покупця. Заявка Покупця оформляється
письмово і вручається Постачальникові
шляхом направлення її в його адресу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення і описом конверта, з
відміткою на ній поштової організації,
або вручається уповноваженій
посадовій особі Постачальника з
відміткою про вручення на копії заявки,
з розписом цієї посадової особи і
печаткою Постачальника;

- при передачі товару Постачальник
надає Покупцю: рахунок-фактуру,
товаро-транспортну накладну, податкову
накладну, сертифікат якості;

- товар, що поставляється за
договором, вважається за поставлений з
моменту оформлення передаточних
документів, передбачених чиним
законодавством для операцій по
передачі цінностей;

- ціни на позиції товару, зазначені
у Додатку № 1 (Специфікації № 1) до
договору та загальна ціна товару за
договором є фіксованими та змінам не
підлягають;

- Покупець здійснює оплату за
поставлену партію товару на підставі
рахунку Постачальника, виставленого
після поставки такої партії товару
протягом 30 календарних днів від дати
поставки товару;

- вид розрахунків - безготівковий;

- строк дії цього договору набуває
чинності з моменту його підписання
сторонами та скріплення його печатками
сторонами і діє до 31.12.2011 року, тощо.

10.08.2011 року між ТОВ «ТД «ОСА», як
«Постачальником», та позивачем, як
«Покупцем», укладено договір поставки
№ 10/08 (т.1 а.с.31-32), відповідно до якого,
зокрема:

- Продавець продає, а Покупець
купує продукти харчування, вказані в
накладних, рахунках-фактурах, що
складають невід`ємну частину, на
умовах, викладених у цьому договорі;

- загальна кількість продуктів
уточнюється перед кожною поставкою,
оформлюється окремим
рахунком-фактурою;

- доставка продуктів здійснюється
за адресою Покупця;

- термін отримання продуктів: не
пізніше трьох днів з дати отримання
повної їх вартості за цим договором на
поточний рахунок Постачальника.
Продукти передаються представнику
Покупця при наявності доручення на
отримання ТМЦ, вчиненного у належній
формі;

- Покупець здійснює попередню
оплату загальної вартості продуктів у
3-денний термін з дати виставлення
рахунку-фактури Постачальником. Оплата
здійснюється у розмірі повної вартості
продуктів шляхом безготівкового
переказу коштів на поточний рахунок
Постачальника, вказаний в
рахунку-фактурі;

- договір діє на протязі року з дня
укладання тощо.

На доведення обставин, на яких
ґрунтуються вимоги, в т.ч. на
підтвердження виконання умов
вищенаведених договорів поставки і
подальшого використання у власній
господарській діяльності придбаних у
ТОВ «ТД «Грекова» та ТОВ «ТД «ОСА»
товарно-матеріальних цінностей,
правильності декларування податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за спірними правовідносинами
за перевіряємий період позивачем суду
також надано копії, зокрема (т.1 а.с.33-40,
44, 46-47, 88-142, 177-251, т.2 а.с.1-38, 44-47, т.3 а.с.33-40,
49-54):

- накладних;

- рахунків-фактур;

- податкових накладних;

- платіжних доручень;

- видаткових накладних;

- вихідних ордерів (транспортних
документів) на отримання матеріалів,
устаткування, інвентарю на склад;

- карток складського обліку
матеріалів;

- Спеціфікації на поставку товару
Постачальником Покупцю;

- Протоколу оцінки та акцепту
тендерних пропозицій;

- реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних та доказів
отримання їх органом ДПС;

- податкових декларацій з податку
на додану вартість за спірний період із
додатками до них та доказами про
отримання їх органом ДПС;

- звітів про витрати основних
матеріалів в будівництві у
співставленні з виробничими нормами;

- видаткових накладних на відпуск
матеріалів зі складу;

- видаткових накладних на отримані
матеріали, обладнання, інвентар на
склад зі складу;

- витягу з журналу видачі
довіреностей;

- довіреностей;

- карток рахунків;

- роздруківки даних з веб-порталу з
питань державних закупівель;

- акту про закупівлю товарів;

- звіту по проводкам меморіального
ордеру;

- Положення про структурний
підрозділ Представництво ДП
«Іллічівський морський торговельний
порт» в м. Києві;

- виконання кошторису витрат по
Представництву ІМТП в м. Києві;

- вимоги на відпуск матеріалів зі
складу;

- прибуткових ордерів
(транспортних документів) на отримані
матеріали, обладнання, інвентар на
склад.

В судовому засіданні представник
позивача щодо надіслання заявок за
договором поставки № 27/528-ОТ від 17.06.2010
року з ТОВ «ТД «Грекова» пояснив, по
суті, що доказів надіслання
відповідних заявок
контрагенту-постачальнику у позивача
немає у зв'язку із закінченням строку
їх зберігання.

Згідно листа відділу діловодства та
контролю ІМТП від 28.10.2014 року (т.3 а.с.25),
згідно статті 128, затвердженого в
міністерстві інфраструктури України,
переліку типових документів, що
створюються під час діяльності органів
державної влади та місцевого
самоврядування, інших установ,
підприємств та організацій, із
зазначенням строків зберігання
документів, реєстри на відправлену
кореспонденцію зберігаються один рік.

Відповідно до службового листа
ремонтно-будівельного управління ІМТП
від 02.09.2014 року (т.3 а.с.41), на балансі РБУ
ІМТП числиться склад № 60, приміщення
розташоване на території бази РБУ,
площа, яка опалюється складає 252 кв. м,
склад придатний для зберігання виробів
з кераміки.

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 21.10.2014 року
(т.3 а.с.26-28), 25.06.2007 року проведено
державну реєстрацію юридичної особи -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Грекова» (скорочене найменування - ТОВ
«ТД «Грекова»), ідентифікаційний код:
34697905, станом на час укладання
вищенаведеного договору з позивачем
(17.06.2010 року) та виконання зобов'язань за
ним у перевіряємий період (січень -
лютий 2011 року), зокрема, 04.02.2010 та 31.03.2011:
підтверджено відомості про юридичну
особу.

02.07.2007 року ТОВ «ТД «Грекова»
видано Свідоцтво № 100049894 про
реєстрацію платника податку на додану
вартість, Серія НБ № 40550 (т.1 а.с.83).

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 21.10.2014 року
(т.3 а.с.42-45), 12.06.2008 року проведено
державну реєстрацію юридичної особи -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД ОСА» (скорочене
найменування - ТОВ «ТД ОСА»),
ідентифікаційний код: 35995417, станом на
час укладання вищенаведеного договору
з позивачем (10.08.2011 року) та виконання
зобов'язань за ним у перевіряємий
період (вересень 2011 року), зокрема:

- 12.07.2011: внесено зміни до
відомостей про юридичну особу, що не
пов'язані зі змінами в установчих
документах (зміна відомостей про
керівника юридичної особи); державна
реєстрація змін до установчих
документів юридичної особи (зміна
складу або інформації про засновників);

- 30.08.2011 та 14.09.2011: внесено зміни до
відомостей про юридичну особу, що не
пов'язані зі змінами в установчих
документах (зміна видів діяльності);

- 08.11.2011: підтверджено відомості
про юридичну особу.

03.07.2008 року ТОВ «ТД «ОСА» видано
Свідоцтво № 100125772 про реєстрацію
платника податку на додану вартість,
Серія НБ № 165271 (т.1 а.с.87).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Спірні правовідносини врегульовано
законодавством (чинним та у редакції
станом на момент виникнення
відповідних правовідносин): Податковим
кодексом України від 2 грудня 2010 року №
2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК
України встановлено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі:

- податкових декларацій
(розрахунків),

- фінансової, статистичної та
іншої звітності,

- регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом,

- первинних документів, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку і пов'язані з
нарахуванням і сплатою податків та
зборів, виконанням вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, а також

- отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, документальна позапланова
перевірка здійснюється за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначаються можливі порушення
цим платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Пунктом 83.1 статті 83 ПК України
встановлено, що для посадових осіб
контролюючих органів під час
проведення перевірок підставами для
висновків є:

- документи, визначені цим
Кодексом;

- податкова інформація;

- експертні висновки;

- судові рішення;

- інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Згідно з п. 73.5 ст. 73 ПК України, з метою
отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на

умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу;

в) ввезення товарів (супутніх послуг) на
митну територію України в митному
режимі імпорту або реімпорту (далі -
імпорт);

г) вивезення товарів (супутніх послуг) у
митному режимі експорту або реекспорту
(далі - експорт);

ґ) з метою оподаткування цим податком
до експорту також прирівнюється
постачання товарів (супутніх послуг),
які перебувають у вільному обігу на
території України, до митного режиму
магазину безмитної торгівлі, митного
складу або спеціальної

митної зони, створених згідно з
положеннями глав 35-37 Митного кодексу
України;

д) з метою оподаткування цим податком
до імпорту також прирівнюється
постачання товарів (супутніх послуг)
з-під митного режиму магазину
безмитної торгівлі, митного складу або
спеціальної митної зони, створених
згідно з положеннями глав 35-37 Митного

кодексу України, для їх подальшого
вільного обігу на території України;

е) постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України
встановлено, зокрема, що база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
з урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого
зв'язку).

Відповідно до пп. «ґ» п. 201.1 ст. 201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену
печаткою податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках, такі
обов'язкові реквізити:
місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Статтею 203 ЦК України передбачені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину:

- зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
держави.

На підставі встановлених в судовому
засіданні обставин та аналізу
вищенаведених вимог законодавства, які
регулюють спірні правовідносини, суд
дійшов до висновків про те, що:

- на порушення п. 83.1 ст. 83 ПК
України під час проведення даної
перевірки для відповідача підставами
для висновків про встановлені
порушення стала податкова інформація
щодо інших платників податків -
контрагентів позивача, викладена в
акті перевірки та довідці про
неможливість проведення зустрічної
звірки, зокрема, без аналізу та надання
оцінки: фінансової, статистичної та
іншої звітності позивача; регістрів
податкового та бухгалтерського обліку
позивача, ведення яких передбачено
законом, та первинних документів
позивача, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
відповідача.

При цьому слід
зазначити окремо, що як на підстави
встановлених порушень по
взаємовідносинам позивача з його
контрагентами відповідач посилається
на:

- ч.ч. 1, 5 ст. 203, ст. 215, ст. 228
Цивільного кодексу України від 16.01.2003
року № 435-IV, зі змінами та
доповненнями, та на акт Ізмаїльської
ОДПІ від 06.12.2011 року № 3570 25 «Про
результати позапланової виїзної
документальної перевірки ТОВ
«Торговий дім «Грекова», код за , з питань підтвердження
відомостей, отриманих від ПП «Антре
Едвертайзінг», яке мало правовідносини
з ТОВ «ТД «Грекова» у січні 2011 р. та
лютому 2011 р.», згідно висновку якого
перевіркою встановлено порушення,
зокрема: ч. 1 ст. 203, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228
Цивільного кодексу України від 16.01.2003
року № 435-IV зі змінами та доповненнями в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ТОВ
«Торговий дім «Грекова», як наслідок не
спричиняють реального настання
правових наслідків, а отже - є
нікчемними по ланцюгу до
«вигодонабувача».

Проте, перелік правочинів, які є
нікчемними як такі, що порушують
публічний порядок, визначений ст. 228 ЦК
України. Такими є правочини, що
посягають на суспільні, економічні та
соціальні основи держави, зокрема:
правочини, спрямовані на використання
всупереч закону комунальної, державної
або приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
публічний порядок.

З урахуванням того, що при
кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК
України має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін, - доказом вини
може бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

Відповідного вироку(-ів) суду немає.

Крім того, немає податкових
повідомлень-рішень, прийнятих на
підставі акту Ізмаїльської ОДПІ від
06.12.2011 року № 3570 25;

- не надання у ході позапланової
виїзної документальної перевірки ІМТП
товарно-транспортних накладних та на
відсутність доказів фактичного
відвантаження, транспортування та
отримання товарно-матеріальних
цінностей, можливості встановити вид
транспорту, розмір витрат, особу, яка
понесла такі витрати, а також
можливість здійснення таких операцій.

Проте, правова позиція відповідача, по
суті, що товарно-транспортні накладні є
обов'язковими документами, що доводять
зв'язок із фінансово-господарською
діяльністю саме за договором поставки,
- є помилковою, необґрунтованою та
законодавчо безпідставною.

При цьому також слід зазначити, що
наказ Міністерства транспорту України
та Міністерства статистики України
«Про затвердження типових форм
первинного обліку роботи вантажного
автомобіля» від 29.12.1995 року № 488/346, на
який в тому числі йде посилання у
спірному акті перевірки позивача, як на
правове обґрунтування позиції
відповідача щодо встановлених
порушень, - не зареєстрований в
Міністерстві юстиції України;

З урахуванням вищезазначеного та
наданих позивачем на доведення
обставин, на яких ґрунтуються вимоги, в
т.ч. на підтвердження виконання умов
вищенаведених договорів поставки і
подальшого використання у власній
господарській діяльності придбаних у
ТОВ «ТД «Грекова» та ТОВ «ТД «ОСА»
товарно-матеріальних цінностей,
правильності декларування податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за спірними правовідносинами
за перевіряємий період вищенаведених
документів, - спростована встановлена
відповідачем відсутність доказів
фактичного відвантаження,
транспортування та отримання
товарно-матеріальних цінностей, а
також можливості здійснення таких
операцій.

При цьому слід зазначити, що
доказів витребування у позивача в ході
перевірки, на виконання відповідачем
своїх повноважень, передбачених ПК
України, документів щодо фактичного
відвантаження, транспортування, в т.ч.
товарно-транспортних накладних, та
отримання товарно-матеріальних
цінностей, щодо виду транспорту,
розміру витрат, особи, яка понесла такі
витрати, а також щодо можливості
здійснення таких операцій, на
відсутність яких, як на підставу
встановлення порушень з боку позивача,
посилається відповідач, - відповідачем
суду не надано.

Згідно акту перевірки позивача,
будь-яких інших
претензій/зауважень/тощо до первинної
документації, наданої до перевірки
позивачем, або з приводу її ненадання
по взаємовідносинам з ТОВ «ТД
«Грекова» та ТОВ «ТД «ОСА», у
відповідача немає;

- довідку ДПІ у Дарницькому районі
м. Києва № 80/2200/35995417 від 21.11.2011 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ «ТД
«ОСА» () щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків-контрагентами
за серпень 2011 року».

Проте:

- згідно вищенаведеного
законодавства, зустрічні звірки не є
перевірками,

- вказана зустрічна звірка
фактично не проведена.

Крім того, станом на час укладання
договорів поставки та здійснення
позивачем спірних господарських
операцій із ТОВ «ТД «Грекова» та ТОВ
«ТД «ОСА», зазначені товариства:
зареєстровані відповідно до вимог
діючого законодавства, як юридичні
особи, як платники податків, в т.ч. ПДВ;
їх місцезнаходження не змінені;

- наявність розбіжностей у
податковій звітності позивача та його
контрагентів, зокрема, щодо складу
податкового кредиту.

Законодавцем визначений перелік
обставин-підстав, з настанням
(здійсненням) яких пов'язано виникнення
права платника податку на податковий
кредит.

Даний перелік є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.
При цьому з будь-якою залежністю із
правильністю (своєчасністю,
правомірністю тощо) декларування
податкових зобов'язань та формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість, сплатою податкових
зобов'язань
підприємствами-контрагентами платника
цього податку тощо - законодавець не
пов'язує.

За умови невстановлення податковим
органом наявності замкнутої схеми руху
грошових коштів, яка б могла свідчити
про узгодженість дій позивача та його
постачальників робіт (послуг) по
ланцюгу для одержання підприємством
незаконної податкової вигоди, останнє
не може зазнавати негативних наслідків
внаслідок діянь інших осіб, що
перебувають поза межами його впливу.

Поняття «добросовісний платник»,
яке вживається у сфері податкових
правовідносин, не передбачає
виникнення у платника додаткового
обов'язку з контролю за дотриманням
його постачальниками правил
оподаткування, а сам платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, а тому
не може володіти інформацією відносно
виконання контрагентами податкових
зобов'язань;

- інших доводів та/або доказів щодо
обґрунтування правомірності прийняття
оскарженого податкового
повідомлення-рішення відповідачем
суду не наведено та не надано;

- на виконання вимог ч. 1 ст. 71 КАС
України позивачем доведені обставини,
на яких ґрунтуються його вимоги;

тому:

- висновки відповідача про
порушення позивачем: п. 185.1 ст. 185, п. 187.1
ст. 187, п. 188.1 ст. 188, пп. «ґ» п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI, із змінами та доповненнями,
- є необґрунтованими та безпідставними;

відповідно:

- податкове повідомлення-рішення
від 23 травня 2012 року № - прийнято
СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі не на
підставі та не у спосіб, що передбачені
законодавством України;
необґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення; непропорційно,
зокрема без дотримання необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав та інтересів особи
і цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення, тому воно є протиправним та
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 11, 71, 86, 94, 158-162, 167,
184-186 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов Державного
підприємства «Іллічівський морський
торговельний порт» - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Одесі
Державної податкової служби від 23
травня 2012 року № .

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги на
постанову суду протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

В повному обсязі постанову
складено 4 листопада 2014 року.

Суддя
М.Г. Цховребова

Адміністративний позов Державного
підприємства «Іллічівський морський
торговельний порт» - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Одесі
Державної податкової служби від 23
травня 2012 року № .

04 листопада 2014 року.