Справа № 808/4888/14
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/4888/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2014 року

справа № 808/4888/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Баранник Н.П. Малиш Н.І. розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ойл 2012» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року по справі за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ойл 2012» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс- Ойл 2012» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року позов задоволено.

Суд постановив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ойл 2012» адміністративно – господарські санкції та пеню за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році у розмірі 29 522 грн. 99 коп.

Постанова обґрунтована тим, що відповідачем не вжито всіх залежних від нього заходів для працевлаштування інвалідів.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Держава, в особі уповноважених органах, повинна сприяти та допомагати підприємствам у пошуках осіб-інвалідів, наданні та забезпеченні на підприємстві місць для їх працевлаштування. Відповідач неодноразово звертався до Центру зайнятості з проханням в сприянні пошуку осіб – інвалідів, але допомоги ні з боку Центру зайнятості, ні з боку позивача підприємству надано не було.

Також, відповідач зазначає, що основним видом його діяльності є реалізація нафтопродуктів через мережу АЗС, тобто, робота з небезпечними та шкідливими умовами, робота на вулиці, робота з вибухонебезпечними речовинами, тому не кожний інвалід за станом здоров’я може працювати на такому виробництві.

В силу пункту 1 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі підстави.

Матеріалами справи встановлені наступні фактичні обставини:

Відповідачем подано Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2013 рік за формою № 10-ПІ, в якому середньооблікова чисельність штатних працівників у відповідача у 2013 році становила 39 осіб, кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 2 особи, штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність – 0 осіб.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Ч. 1 ст. 19 зазначеного Закону передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів, з огляду і на приписи Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року N 70, роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно до частини 1 статті 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний.

В силу частини 3 статті 18-1 цього Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Наказом Державного комітету статистики № 420 від 19.12.2005 року затверджена форма статистичної звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», а також наказом Міністерства соціальної політики України № 316 від 31.05.2013 року затверджена форма статистичної звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», яка подається підприємствами, установами та організаціями на адресу державної служби зайнятості.

В матеріалах справи є лист Запорізького міського центру зайнятості №2052/04-12 від 29.05.2014 де вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс- Ойл 2012» не надавало звітності форми – 3-ПН, про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів за період з грудня 2012 року по грудень 2013 року.

У зв’язку з тим, що відповідачем не надано доказів того, що ним було вжито заходи для працевлаштування інвалідів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс- Ойл 2012» – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш