Справа № К/9991/64401/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/64401/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Вінниці на по-станову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Вінниці про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд
з адміністративним позовом в якому
зазначала, що їй на підставі статей 54, 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» призначена пенсія по
інвалідності та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю. Відповідач в
порушення вимог вказаного Закону
обчислював їх без урахування
мінімальних пенсій за віком та
прожиткового мінімуму, встановленого
законами України на відповідні роки.

Просила суд визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
здійснити перерахунок пенсії з 22
травня 2008 року.

Постановою Ленінського районного суду
міста Вінниці від 10 березня 2011 року
позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2011 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким
позовні вимоги з 22 травня 2008 року по 27
липня 2010 року залишено без розгляду.
Зобов'язано нараховувати та
виплачувати державну пенсію та
щомісячну додаткову пенсію як особі,
постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інваліду ІІ групи відповідно до статей
54, 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з розрахунку не нижче 8
мінімальних пенсій за віком та 75% від
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру пенсії, встановленої статтею 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 28 липня 2010 року з
урахуванням проведених виплат.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, відповідач
ставить питання про скасування рішення
апеляційного суду та ухвалення нового
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є інвалідом
другої групи, учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії відноситься до першої
категорії постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, їй
призначено пенсію по інвалідності на
підставі статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі статті 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи спір суд першої інстанції
виходив з того, що суми пенсій, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком, а тому
позовні вимоги про перерахунок пенсії
підлягають задоволенню з 22 травня 2008
року.

Скасовуючи рішення районного суду та
ухвалюючи нове апеляційний суд виходив
з того, що позовні вимог з 22 травня 2008
року по 27 липня 2010 року підлягають
залишенню без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду, а
право позивача на виплату пенсії
відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
підлягає захисту з 28 липня 2010 року.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 Кодексу визначені наслідки
пропущення строків звернення до
адміністративного суду.
Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Районний суд, задовольняючи позовні
вимоги, помилково керувався статтею 87
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та прийшов до висновку
по необхідність виплати пенсії за
минулий час без обмеження не більше як
за 3 роки перед зверненням за
одержанням пенсії.

Апеляційний суд виправив дану правову
помилку та керуючись статтями 99, 100
Кодексу адміністративного судочинства
України залишив без розгляду позовні
вимоги з 22 травня 2008 року по 27 липня 2010
року у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду та відсутністю
клопотання про його поновлення.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника.
Частиною 4 зазначеної статті визначено,
що в усіх випадках розміри пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими по ІІ групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком. Виплата
додаткової пенсії відповідно до статті
53 зазначеного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком. Мінімальний розмір пенсії за
віком згідно статті 8 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до частини 3 статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю. Перерахунок
пенсії здійснюється з дня встановлення
нового прожиткового мінімуму.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною 1 цієї
статті, тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, на думку колегії суддів, не
є перешкодою для застосування даної
величини мінімального розміру пенсії
за віком до обрахування інших пенсій чи
доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актам, вирішуючи спір
суди першої та апеляційної інстанцій
прийшли до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, що
встановлений в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Пунктом 7 Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», який набрав
чинності 19 червня 2011 року, Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення, зокрема,
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» 06
липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, пунктами 1 та 3
якої визначено інші розміри основної
та додаткової пенсії пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Таким чином, з 23 липня 2011 року чинним
законодавством встановлено інші, ніж
передбачені статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
розміри державної та додаткової пенсій
інвалідам, щодо яких встановлено
зв'язок із Чорнобильською катастрофою.

Апеляційний суд, переглядаючи у
вересні 2011 року рішення суду першої
інстанції не звернув увагу на
відповідні зміни у законодавстві щодо
пенсійного забезпечення осіб,
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та не зазначив кінцеву дату
проведення перерахунку пенсії у 2011
році, внаслідок чого судове рішення
підлягає зміні в цій частині.

За правилами статті 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

У частині залишення позовних вимог без
розгляду апеляційним судом не допущено
порушень норм процесуального права у
зв'язку з чим на підставі статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення в цій частині
підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 225, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Вінниці задовольнити
частково.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2011 року змінити, абзаци шостий-сьомий
резолютивної частини постанови
викласти в такій редакції: «Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Вінниці
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_4 щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю та пенсії по
інвалідності відповідно до статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру восьми
мінімальних пенсій за віком та 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з 28 липня 2010 року по 22 липня 2011 року».

У решті судове рішення залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарження не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/