Справа № 822/3263/14
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3263/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
А.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

13 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

за участю секретаря судового
засідання: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Чопюка М.Д.

відповідача - Ткачук М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Термопласт" на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 01 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Термопласт" до
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про визнання дій протиправними
та зобов'язанняч чинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Термопласт» звернулося до суду з
позовом до Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області в якому просило
визнати протиправними дії
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області щодо коригування показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ у АІС співставлення сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань у розрізі контрагентів за
період з 01.11.2013 р. по 31.01.2014 р., на
підставі акту перевірки від 13.05.14 р.
№348/15/34323508, а також зобов'язати
відповідача - Хмельницьку об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, відновити
показники у АІС співставлення сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань у розрізі контрагентів за
період з 01.11.2013 р. по 31.01.2014 р.; стягнути з
Державного бюджету України судові
витрати на користь позивача.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 01.09.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
01.09.2014 року та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити, посилаючись
при цьому на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник
позивача (апелянта) апеляційну скаргу
підтримав у повному обсязі за обставин,
викладених у ній, просив постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 01.09.2014 року
скасувати, надав пояснення, аналогічні
доводам, викладеним в апеляційній
скарзі.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнала
у повному обсязі, проти її задоволення
заперечила, вважаючи рішення суду
першої інстанції законним,
обґрунтованим і таким, що відповідає
фактичним обставинам справи. Просила
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України визначено, що
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. При цьому в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Частиною 1 ст.195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, в період з 16.04.2014
року по 12.05.2014 року проведено
документальну позапланову перевірку
ТОВ "Термопласт" з питань
взаємовідносин з ТОВ "Торенія" за
період з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року та з
ТОВ "Білдінг Контракт" за період з 01.01.2014
року по 31.01.2014 року. Результати
проведеної перевірки оформлено актом
№348/15/34323508 від 13.05.2014 року.

Не погоджуючись із прийнятим актом
позивач 21.05.2014 року подав заперечення
на вказаний акт, але у відповіді від
29.05.2014 року №3216/10/22-18-22-1-019 на
заперечення зазначено, що висновки
акту перевірки є обґрунтованими та
правомірними.

21.07.2014 року ТОВ "Термопласт" звернулося
до відповідача з листом про отримання
інформації про винесення податкових
повідомлень-рішень та про коригування
показників податкової звітності за
актом позапланової перевірки від 13.05.2014
року № 348/15/34323508.

У відповідь отримано лист від 29.07.2014
року №2240/9/22-11-15-018 в якому вказано, що
податковим органом виявлено завищення
податкового кредиту у періоді з 01.11.2013
року по 31.01.2014 року по контрагентам ТОВ
"Торенія" та ТОВ "Білдінг Контракт", а
також податкових зобов'язань по
операціям поставки товару контрагенту
ТОВ "КПД" у тому ж періоді, цю інформацію
внесено до бази даних податкової
служби, а також податковий орган
зазначив про відсутність податкових
повідомлень-рішень.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що відповідачем правомірність своїх
дій доведена, останній діяв в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
Конституцією та законами України, а
позивачем не надано жодного доказу
порушення його законних прав у спірних
правовідносинах, які підлягають
судовому захисту, а тому позовні вимоги
позивача не підлягають до задоволення.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України
визначено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

В п.78.1 ст.78 ПК України визначені
обставини за яких здійснюється
документальна позапланова перевірка.

Зокрема, п.п. 78.1.1, 78.1.7 ст.78 ПК України
визначено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин: за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом
10 робочих днів з дня отримання запиту;
розпочато процедуру реорганізації
юридичної особи (крім перетворення),
припинення юридичної особи або
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, порушено
провадження у справі про визнання
банкрутом платника податків або подано
заяву про зняття з обліку платника
податків.

Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України встановлено,
що про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

Пунктом 86.1 ст.86 Податкового кодексу
України передбачено, що результати
перевірок (крім камеральних)
оформляються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Порядком оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
Наказом ДПА України від 22.12.2010 N 984 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 12 січня 2011 р. N 34/18772,
визначено, що акт - службовий документ,
який підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Отже, акт перевірки, який оскаржує
позивач, є наслідком проведення
перевірки та здійснення наданих
законом функцій суб'єктом владних
повноважень та не містить будь-яких
обов'язків для платника податків.

Тому, акт перевірки та викладені у
ньому факти та висновки не можна
розглядати як рішення суб'єкта владних
повноважень, що породжує для суб'єкта
господарювання певні правові наслідки.
Акт є виключно носієм доказової
інформації про виявлені податковим
органом під час проведення перевірки
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання, обов'язковим
документом, на підставі якого
приймається відповідне рішення
контролюючого органу. Апеляційний суд
погоджується із висновком про те, що
податковий орган у даному випадку не
позбавлений права викладати в акті
перевірки власні суб'єктивні висновки
щодо зафіксованих обставин, та в
подальшому, у разі виникнення спору
щодо рішень, що приймаються на підставі
такого акту, обґрунтовувати ними
власну позицію щодо наявності певних
допущених платником податку порушень.

Визначаючись щодо позовної вимоги про
зобов'язання відповідача відновити
показники податкової звітності ТОВ
«Термопласт» суд першої інстанції
керувався тим, що відповідно до ст. 63 ПК
України облік платників податків
ведеться з метою створення умов для
здійснення контролюючими органами
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю і повнотою сплати
податків, нарахованих фінансових
санкцій, дотримання податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Взяттю на
облік або реєстрації в органах
державної податкової служби
підлягають всі платники податків.
Взяття на облік в органах державної
податкової служби юридичних осіб, їх
відокремлених підрозділів, а також
самозайнятих осіб здійснюється
незалежно від наявності обов'язку щодо
сплати того або іншого податку та
збору.

Податковому органу відповідно до ст.66
ПК України надано право вносити зміни
до облікових даних платника податків
на підставі інформації органів
державної реєстрації; інформації
банків та інших фінансових установ про
відкриття (закриття) рахунків
платників податків; документально
підтвердженої інформації, що надається
платниками податків; інформації
суб'єктів інформаційного обміну,
уповноважених вчиняти будь-які
реєстраційні дії стосовно платника
податків; рішення суду, що набрало
законної сили; даних перевірок
платників податків. Внесення змін до
облікових даних платників податків
здійснюється у порядку, встановленому
центральним органом державної
податкової служби.

Таким чином, внесення до електронної
бази даних податкової інформації,
отриманої внаслідок проведення
перевірки, є одним із заходів щодо
збору, опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
покладених на відповідача функцій та
завдань.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом пе6ршої
інстанції, рішення про визначення
позивачеві суми грошових зобов'язань,
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість за
наслідками проведеної зустрічної
звірки, відповідачем не приймалось.

Отже, обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер.

Дії відповідача щодо внесення до
електронної бази даних інформації,
отриманої внаслідок проведення
перевірки позивача, в даному випадку,
не породжують для позивача
обов'язкових юридичних наслідків.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо відмови у
задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Термопласт" залишити без задоволення,
а постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 01 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
20 листопада 2014 року .

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар