Справа № 2а/0470/8590/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/1612/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Дніпропетровської митниці Міндоходів

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2013 року

по справі № 2а/0470/8590/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Джонатан»

до Дніпропетровської митниці
Міндоходів

про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Джонатан»
звернулось до суду з позовом до
Дніпропетровської митниці про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень №84 від 28.04.2012
року про зобов'язання зі сплати мито в
сумі 121641,50 грн.; №85 від 28.04.2012 року про
зобов'язання зі сплати тимчасової
цільової надбавки до ставок ввізного
мита в сумі 28505,83 грн.; №86 від 28.04.2012 року
про зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 273312,46 грн.; №94 від 15.05.2012
про зобов'язання зі сплати мита в сумі
666077,57 грн.; №95 про зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 1302539,85
грн.; №103 від 23.05.2012 року про
зобов'язання зі сплати мита в сумі
1547819,28 грн.; №104 від 23.05.2012 року про
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 3397302,47 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
жовтня 2012 року позов задоволено.
Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2013 року скасовано
рішення суду першої інстанції та
прийнято нове рішення про задоволення
позову з мотивів обґрунтованості
позовних вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно висновків
невиїзної документальної перевірки
ТОВ «Джонатан», проведеної
Дніпропетровською митницею, в 2008-2009
роках декларувалась м'ясна продукція,
яка ввозилась за контрактом №07 від
20.12.2006 року з кіпрською компанією «Miyoshi
Precision Limited». Відправником вказана
німецька компанія «BOMA Food GmbH». Митними
органами Німеччини надані копії
інвойсів, згідно до яких експорт
м'ясної продукції здійснювався за
ціною, вищою ніж заявлено у вантажних
митних деклараціях

Крім того, згідно висновків невиїзної
документальної перевірки ТОВ
«Джонатан», проведеної
Дніпропетровською митницею, в 2009 році
декларувалась м'ясна продукція, яка
ввозилась за контрактом №07 від 20.12.2006
року з кіпрською компанією «Miyoshi Precision
Limited». Відправником вказана німецька
компанія «BOMA Food GmbH». Згідно наданих
інвойсів, вартість м'яса свинини
охолодженого 3,81 гривень за 1кг, м'яса
мороженого свійських свиней обвалене
4,19-4,25 гривень за 1кг. Однак згідно
інформації з бази даних цін ЄАІС ДМСУ,
заявлена митна вартість значно нижча
митної вартості аналогічної продукції,
оформленої іншими митними органами.
Будь-яка інформація про реєстрацію
кіпрської компанії відсутня, на
інвойсах, наданих митним органам,
відсутні печатки та службові позначки
іноземних митних органів за маршрутом
перевезення, що може свідчити про їх
недостовірність. Згідно інформації
німецької компанії «BOMA Food GmbH», вартість
аналогічної м'ясної продукції складає:
м'ясо свинини охолоджене 1,55-1,57 євро за
1кг, м'ясо морожене свійських свиней
обвалене 1,56-2,71 євро за 1кг. На думку
податкового органу, обчислення
податкових зобов'язань під час митного
оформлення здійснені на підставі
неправдивих відомостей про цінові
характеристики товару.

За наслідками вказаних перевірок
прийняті спірні податкові
повідомлення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 259 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Відповідно до статті 266 МК України
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного. Основним є
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартість операції).
Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів. При цьому, кожний наступний
метод застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу. Методи на основі
віднімання та додавання вартості
(обчислена вартість) можуть
застосовуватися у будь-якій
послідовності на розсуд декларанта. У
разі, якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, установлених
статтею 273 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 267 МК
України митною вартістю за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, є вартість операції,
тобто ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті за товари, якщо
вони продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби відповідно
до частини другої цієї статті. Ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або які
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів на користь продавця
та/або на користь продавця через третіх
осіб, та/або на пов'язаних з продавцем
осіб. Такі платежі можуть бути
здійснені прямо або опосередковано
шляхом переказу грошей, акредитиву,
інкасування або за допомогою інших
розрахунків (вексель, передача цінних
документів тощо). Термін «ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті»
стосується тільки ціни оцінюваних
товарів. Дивіденди або інші платежі
покупця на користь продавця, не
пов'язані з оцінюваними товарами, не є
частиною митної вартості. Додавання до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, згідно з цією статтею,
робляться лише на основі об'єктивних
даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

Колегія суддів погоджує висновок судів
стосовно обґрунтованості визначення
митної вартості товарів саме за
контрактом №07 від 20.12.2006 року між ТОВ
«Джонатан» і кіпрською компанією «Miyoshi
Precision Limited». Ціна, зазначена у вантажних
митних деклараціях, відповідає
загальній перерахованій сумі
постачальнику. А тому, у митних органів
немає приводів визначати будь-яку іншу
ціну, тому що вона не підтверджена
реальною сплатою грошей.

Відповідно до частини 1 статті 268 МК
України у разі, якщо митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
267 цього Кодексу, за митну вартість
береться вартість операції з
ідентичними товарами, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Як правильно зазначено судами, при
митному оформлені у митних органів не
виникало сумнівів щодо дійсності
заявленої митної вартості.
Необґрунтованим є посилання
податкового органу на відсутність
інформації про реєстрацію кіпрської
компанії. В матеріалах справи наявне
свідоцтво про реєстрацію компанії
«Miyoshi Precision Limited» та інші документи про
її діяльність, видані компетентними
органами Республіки Кіпр. Відтак,
безпідставним є визначення вартості
поставленої продукції за цінами
німецької компанії «BOMA Food GmbH», адже
вона не є стороною
зовнішньоекономічного контракту та до
країни постачальника Кіпру не має
відношення. В матеріалах справи
достатньо доказів того, що ціна товарів
формувалась безпосередньо в
взаємовідносинах між ТОВ «Джонатан» і
безпосереднім постачальником -
кіпрською компанією «Miyoshi Precision Limited».
Німецька компанія «BOMA Food GmbH» кошти за
товар не отримувала та ніяким чином не
має відношення до визначення його ціни.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на великий обсяг імпорту
м'ясної продукції за контрактом №07 від
20.12.2006 року з кіпрською компанією «Miyoshi
Precision Limited», митницею не надано доказів
того, що інформація з митних органів
Німеччини та надані копії інвойсів
стосуються саме того товару, який
вказаний у вантажних митних
деклараціях ТОВ «Джонатан» при ввезені
м'яса на Україну.

Порядком декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженим Постановою КМУ №1766 від
20.12.2006 року, передбачався перелік
документів, які подає декларант для
підтвердження митної вартості товару.
Відповідно до пункту 11 цього Порядку,
для підтвердження митної вартості
товарів на вимогу митного органу
декларант зобов'язаний подати
додаткові документи. Посадова особа
митного органу у графі «Для відміток
митниці» декларації митної вартості
робить запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом, зазначає під ним дату,
прізвище та ставить свій підпис.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, митними органами додаткові
документи для підтвердження митної
вартості товару у ТОВ «Джонатан» не
вимагались.

Відповідно до частини 3 статті 265 МК
України, якщо митний орган дійшов
висновку, що визначена декларантом
митна вартість нижча, ніж прямі витрати
на виробництво цього товару, в тому
числі сировини, матеріалів або
комплектуючих, які входять до складу
товару, митний орган має право
зобов'язати декларанта визначити митну
вартість іншим способом, ніж він
використав для її визначення.

Встановлено, що позивачу не
пропонувалось визначити митну
вартість іншим способом, передбаченим
статтею 266 МК України.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102
Податкового кодексу України
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів, що митні органи не
можуть пред'являти вимоги за
вантажними митними деклараціями, після
подання яких пройшло більше 1095 днів.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Дніпропетровської митниці Міндоходів
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2013 року по справі №
2а/0470/8590/12 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.

Ухвала складена у повному обсязі 17.10.2014
р.