Справа № 250/1235/13-а (6а/250/26/13)
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м.
Київ К/800/35127/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Олексієнко М.М., Олендер
І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 16.05.2013р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.06.2013р.,
постановлених за її заявою ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі за її позовом
до управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
районної державної адміністрації
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити виплату компенсації
внаслідок смерті годувальника, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року позивач звернулась
до суду з позовом про визнання дій
протиправними та зобов'язання
відповідача провести виплату
одноразової компенсації у зв'язку із
втратою годувальника відповідно до ст.
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 60 мінімальних
заробітних плат.

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 14.12.2010р., яка залишена без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011р.,
позов задоволено. Зобов'язано
відповідача здійснити виплату на
користь позивача компенсації у зв'язку
із втратою годувальника в розмірі 53040
грн.

У квітня 2013р. позивач звернулась до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення суду першої
інстанції шляхом стягнення з
управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
районної державної адміністрації
Донецької області на її користь
недоотриманої компенсації у зв'язку зі
смертю годувальника в розмірі 53040 грн.

Ухвалою Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 16.05.2013р.,
яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.12.2013р., в
задоволенні заяви відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодилась
позивач, подала касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення питання
встановлення способу виконання
рішення. Просить скасувати
постановлені судами рішення та
ухвалити нове про задоволення заяви
про порядку і способу і порядку способу
виконання рішення суду.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних мотивів та передбачених
законом підстав.

Так, частиною першою статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Таким чином, суд
за наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту. При
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Судами першої та апеляційної інстанцій
в ході розгляду справи не встановлено
обставин, які б ускладнювали виконання
судового рішення.

Статтею 2 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
встановлено, що держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація;
юридична особа, примусова реалізація
майна якої забороняється відповідно до
законодавства.

Згідно зі статтею 7 цього Закону
виконання рішень суду про зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за якими є державний орган, державне
підприємство; юридична особа,
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що в даному випадку судовим
рішенням стягнення коштів з державного
органу не здійснювалось, а том підстав
для зміни і порядку способу виконання
рішення суду немає.

З такими висновками судів колегія
суддів погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки заявник
просить суд фактично змінити зміст
резолютивної частини постанови
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 14.12.2010р.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційним
судом правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької
області від 16.05.2013р. та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.06.2013р. у
даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Олексієнко

І.Я. Олендер