Справа № 2а/0570/3484/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/60240/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Донецької області, Управління
Державної казначейської служби
України в м. Горлівці Донецької
області, третя особа: ОСОБА_5 про
визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 вересня
2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила: - визнати незаконними дії
відповідача щодо її звільнення за ч.1
ст.40 КЗпП України; - скасувати наказ
Горлівської ОДПІ №20-о від 06.03.2012 року
про її звільнення; поновити позивача на
роботі в Горлівській ОДПІ на раніше
займаній посаді; стягнути з
відповідача на її користь середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу за період з 07.03.2012 року по день
поновлення на роботі, завдану
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.,
витрати на правову допомогу у розмірі 1
500 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року відмовлено в задоволенні позову в
повному обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 вересня
2012 року залишено без змін постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року.

ОСОБА_4 не погодилась з постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року та ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07 вересня 2012 року і звернулась до
суду з касаційною скаргою, в який
просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 вересня
2012 року і постановити нову, якою
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

На підставі постанови КМ України від 21
вересня 2011 року №981 «Про утворення
територіальних органів державної
податкової служби», на виконання
наказу Державної податкової служби
України від 10 жовтня 2011 року №49 «Про
реорганізацію окремих територіальних
органів ДПС України», наказу Державної
податкової адміністрації у Донецькій
області від 13 жовтня 2011 року № 346 «Про
реорганізацію органів державної
податкової служби у Донецькій
області», наказом Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області від 24
жовтня 2011 року № 1830 розпочато
процедуру реорганізації Горлівської
ОДПІ у Донецькій області шляхом
перетворення у Горлівську об'єднану
державну податкову інспекцію
Донецької області.

Відповідно до наказу Державної
податкової адміністрації у Донецькій
області від 07 грудня 2011 року № 420
затверджена чисельність працівників
та тимчасові типові структури
державних податкових інспекцій
області.

У відповідності до додатку 1 до наказу
ДПА у Донецькій області від 07.12.2011 року
№ 420 загальна численність працівників
в Горлівській об'єднаній державній
податковій інспекції внаслідок
реорганізації склала 316 одиниць.

Із затвердженого тимчасового штатного
розпису Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Донецькій області Державної
податкової служби від 26.01.2012 року,
вбачається зменшення штатної
численності працівників на 56 одиниць,
зокрема, у відділі перевірок
фінансових установ, контролю за
операціями ЗЕД - на 2 одиниці.

Наказом Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції від 16
липня 2007 року № 94-о , позивач прийнята
на посаду головного державного
податкового ревізора - інспектора
відділу документальних перевірок
суб'єктів господарювання юридичних
осіб управління аудиту юридичних осіб,
як таку, що пройшла за конкурсом та
згідно наказу від 17 липня 2007 року
присвоєно спеціальне звання
«Інспектор податкової служби 1 рангу».

Як вбачається з копії трудової книжки
позивача, наявної в матеріалах справи,
відповідно до наказу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції № 67-о від 26.04.2011 року позивач
поновлена на посаді старшого
державного податкового ревізора -
інспектора відділу контролю за
фінансовими установами та операціями у
сфері ЗЕД.

Про звільнення 06 березня 2012 року з
посади старшого державного
податкового ревізора - інспектора
відділу контролю за фінансовими
установами та операціями у сфері ЗЕД
Горлівської ОДПІ згідно з пунктом 1
статті 40 Кодексу законів про працю
України позивач була попереджена 04
січня 2012 року, що не заперечується
позивачем.

Наказом Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції від 06
березня 2012 року № 20-о позивача
звільнено з посади старшого державного
податкового ревізора - інспектора
відділу контролю за фінансовими
установами та операціями у сфері ЗЕД
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції, у зв'язку з
реорганізацією та скороченням штатної
чисельності, згідно пункту 1 статті 40
Кодексу законів про працю України.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття вищевказаного
наказу Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився
Донецький апеляційний
адміністративний суд дійшов висновку,
що при прийнятті наказу від 06 березня
2012 року № 20-о, Горлівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
дотримана процедура звільнення,
відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України
визначеної статтями 40, 42, 49-2 цього ж
Кодексу.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, на
підставі наступного.

Відносини, пов'язані зі створенням
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу регулюються Законом України
"Про державну службу".

Згідно зі ч.1 ст.30 Закону України "Про
державну службу" державна служба особи
може бути припинена, як з підстав,
визначених цим законом, так і за
загальними підставами, визначеними
Кодексом законів про працю України.

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що
законодавство про працю регулює
трудові відносини працівників усіх
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, виду
діяльності і галузевої належності, а
також осіб, які працюють за трудовим
договором з фізичними особами.

На підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Як встановили суди, відповідач
передумовою для звільнення позивачки
визначив зміни в організації
виробництва і праці, що відбулись у
Горлівською об'єднаною державною
податковою інспекцією та полягали в
скороченні штатної чисельності,
зокрема, - посади старшого державного
податкового ревізора - інспектора
відділу контролю за фінансовими
установами та операціями у сфері ЗЕД
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції, яку обіймала
позивачка.

За змістом ч.1 ст.49-2 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше,
ніж за два місяці. При вивільненні
працівників у випадках зміни в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Судами встановлено, що відповідачем
дотримано вимоги статті 49-2 КЗпП
України щодо попередження працівника
про наступне вивільнення за два місяці,
оскільки позивачка була повідомлена
про наступне вивільнення 04 січня 2012
року, як вже вказувалось, її було
звільнено з займаної посади з 06
березня 2012 року.

Відповідно до частини 2 статті 40 КЗпП
України звільнення з підстав,
зазначених, зокрема, у пункті 1 цієї
статті, допускається, якщо неможливо
перевести працівника, за його згодою,
на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що
при вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством (частина друга).
Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно (частина третя).

За змістом статті 42 КЗпП України при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Листом від 18.01.2012 року за №956/10/10-013
Горлівська ОДПІ на звернення позивача
б/н від 13.01.2012 року щодо надання
вакантних посад у Горлівській ОДПІ
надала список вакантних посад станом
на 18.01.2012 року та додатково зазначила,
що лише після затвердження тимчасового
штатного розпису стануть відомі
фактично наявні посади у новій
структурі Горлівської ОДПІ.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 05 березня 2012 року
позивачу комісією з проведення
реорганізації Горлівської ОДПІ
запропоновані дві вакантні посади, а
саме: посада головного державного
податкового інспектора Калінінського
відділення Горлівської ОДПІ Донецької
області Державної податкової служби на
період соціальної відпустки основного
працівника та посаду державного
податкового інспектора Микитівського
відділення Горлівської ОДПІ Донецької
області Державної податкової служби,
від яких ОСОБА_4 відмовилась, що
підтверджується власноручно написаною
відмовою.

На підставі викладеного, суд
касаційної інстанції погоджується з
тим, що, звільняючи позивача з посади
старшого державного податкового
ревізора - інспектора відділу контролю
за фінансовими установами та
операціями у сфері ЗЕД Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції, у зв'язку з реорганізацією
та скороченням штатної чисельності,
згідно пункту 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України,
відповідачем дотримана процедура
звільнення, відповідно до п.1 ч.1 ст.40
КЗпП України визначеної статтями 40, 42,
49-2 цього ж Кодексу.

Оскільки право позивача при її
звільнення з публічної служби не
порушене, суд касаційної інстанції
погоджується з необґрунтованістю
вимоги ОСОБА_4 щодо поновлення її на
роботі в Горлівській ОДПІ на раніше
займаній посаді, стягнення з
відповідача на її користь середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу за період з 07.03.2012 року по день
поновлення на роботі, відшкодування
моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та
стягнення витрат на правову допомогу у
розмірі 1 500 грн.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції правильно встановили
обставини справи, повно дослідили
докази по справі та ухвалили рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи викладені
в касаційній скарзі не спростовують
висновків суду першої та апеляційної
інстанції, тому підстави для
скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 12
червня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07 вересня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець