Справа № 820/11730/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 р. Справа №
820/11730/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2014 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В с т а н о в и л а:

19.06.2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про
скасування податкового
повідомлення-рішення відповідача -
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області (далі
- ДПІ, контролюючий орган) № 1251-15 від
06.06.2014 року, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
земельний податок з фізичних осіб, в
розмірі 3.092,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив про те, що посадові
особи відповідача, використовуючи своє
службове положення, свідомо
перекрутили данні земельного кадастру
та безпідставно нарахували земельний
податок за неіснуючу земельну ділянку,
площею 160 кв.м., за адресою - АДРЕСА_1.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 22
вересня 2014 року адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволений частково.

Судовим рішенням скасовано
податкове повідомлення-рішення
відповідача № 1251-15 від 06.06.2014 року, в
частині визначення суми податкового
зобов'язання за платежем: земельний
податок з фізичних осіб, в розмірі 485,08
грн. В задоволені решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись із судовим
рішенням, в апеляційній скарзі ДПІ,
посилаючись фактично на неповне
з'ясування судом обставин справи, що
мають значення для справи, на порушення
судом норм матеріального права, що
призвело до неправильного справи,
просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2014 року в повному обсязі з прийняттям
нового судового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку про те, що
відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) апеляційна
скарга ДПІ підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що нежитлові
приміщення літ. «А-2» 1-го поверху
двоповерхового жилого дому АДРЕСА_1
№№: 2-1, 2-6, 307, 3-15, загальною площею 160
кв.м., по праву приватної власності
належать позивачу ОСОБА_1 (а.с. 21, 33).

При цьому, рішенням 17 сесії Харківської
міської ради 5 скликання від 25.12.2007 року
№ 292/07 позивачу для обслуговування
будівель і споруд надана в строкове
платне користування земельна ділянка,
площею 0,0029 га., яка знаходиться в
АДРЕСА_1. Договір оренди цієї земельної
ділянки 09.02.2010 року зареєстрований у
ХРФ ДП «Центр земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах», № по р. 1.
Фактично, це земельна ділянка на якій
розташовано приміщення 2-1, хол, площею
25,1 кв.м. (а.с. 67-77).

06.06.2014 року ДПІ прийняте податкове
повідомлення-рішення № 1215-15, яким
позивачу з підстав, встановлених п.п.
54.3.3, п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: земельний
податок з фізичних осіб, в розмірі -
3.092,11 грн.

Відповідно до статті 206 Земельного
кодексу України використання землі в
Україні є платним.

Згідно із статтею 269 ПК України
платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.

У статті 270 ПК України зазначено, що
об'єктами оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні, та земельні частки
(паї), які перебувають у власності.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру.

Згідно із п. 287.2 ст. 287 ПК України облік
фізичних осіб - платників податку і
нарахування відповідних сум
проводяться щороку до 1 травня.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України
нарахування фізичним особам сум
податку проводиться органами
державної податкової служби, які
видають платникові до 1 липня поточного
року податкове повідомлення-рішення
про внесення податку за формою,
встановленою у порядку, визначеному
статтею 58 цього Кодексу.

При переході права власності на
будівлю, споруду (їх частину) податок за
земельні ділянки, на яких розташовані
такі будівлі, споруди (їх частини), з
урахуванням прибудинкової території
сплачується на загальних підставах з
дати державної реєстрації права
власності на нерухоме майно (п. 287.6 ст. 287
ПК України).

Пунктом 286.6 ст. 286 ПК України
встановлено, що за земельну ділянку, на
якій розташована будівля, що перебуває
у користуванні кількох юридичних або
фізичних осіб, податок нараховується
кожному з них пропорційно тій частині
площі будівлі, що знаходиться в їх
користуванні, з урахуванням
прибудинкової території.

Ця частка визначається
співвідношенням загальної площі
приміщення до спільної площі усіх
квартир і нежитлових будівель у
будинку.

Судом встановлено, що в алгоритмі
розрахунку земельного податку, розмір
якого визначений відповідачем
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням, не прийняли
участі данні щодо власників інших
приміщень, а саме, приміщень другого
поверху жилого будинку АДРЕСА_1.
Доказів відсутності таких
співвласників судам першої та
апеляційної інстанцій відповідачем не
надано.

Разом з тим, судом першої інстанції
зазначені обставини залишені поза
увагою, що призвело до неправильного
вирішення справи в частині позовних
вимог ОСОБА_1, а саме в тій частині, в
задоволені яких позивачу відмовлено
(2.607,03 грн.).

Також, колегія суддів зазначає, що
згідно із ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до ПК України).

Згідно з п. 288.1 ПК України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Як передбачено п. 288.4
ПК України, розмір та умови внесення
орендної плати встановлюються у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем.

За висновками Верховного Суду України,
викладеними в постанові від 11.06.2013 року
по справі 21-166а13, договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується із висновком суду про
незаконність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
відповідача в частині збільшення
податкового зобов'язання за платежем:
податок на землю з фізичних осіб, в
розмірі 485,08 грн.

З урахуванням вимог апеляційної
скарги, встановлених порушень,
допущених контролюючим органом при
прийнятті оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування постанови Харківського
окружного адміністративного суду від 22
вересня 2014 року і в тій частині, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1
ст. 202 КАС України підставами для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги на
висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд справи відбувся за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 41 ч. 1, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 1,4,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області - задовольнити
частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 22вересня 2014
року - скасувати в частині відмови в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
06.06.2014 року № 1215-15 в частині, якою
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: земельний
податок з фізичних осіб, в розмірі 2.607
(дві тисячі шістсот сім) грн. 03 коп. з
прийняттям нового судового рішення про
задоволення цих позовних вимог та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
06.06.2014 року № 1215-15 в частині, якою ОСОБА_1
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: земельний
податок з фізичних осіб, в розмірі 2.607
(дві тисячі шістсот сім) грн. 03 коп.

В іншій частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 22
вересня 2014 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання постанови у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 24
листопада 2014 року