Справа № 2а-6082/12/2670
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року м. Київ
К/800/14762/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2014

у справі № 2а-6082/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
компанія МСУ»

до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби

про скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
компанія МСУ» звернулось до суду з
позовом про скасування податкового
повідомлення-рішення №
від 11.04.2012 Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06.12.2013 в задоволенні позовних вимог
відмовлено, з мотивів правомірності
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2014
рішення суду першої інстанції
скасовано; прийнято нову постанову про
задоволення позовних вимог; визнано
протиправним та скасовано спірне
податкове повідомлення-рішення, з
підстав обґрунтованості позовних
вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної документальної планової
виїзної перевірки ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2008 по 30.09.2011, складено акт №
79/22-20/03449901 від 19.03.2012, в якому
зафіксовано порушення: ст. ст. 203, 215, 216,
228, 236 Цивільного кодексу України, в
результаті чого правочини між
позивачем та ПП
«Проектрембудкомплекс» є нікчемними;
пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. п. 198.2, 198.3 ст. 198, п.
200.1 ст. 200 ПК України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
червень 2011 року в сумі 262 500 грн.

На підставі результатів проведеної
перевірки, 11.04.2012 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 262 501 грн., у т.ч.: 262 500
грн. основного платежу та 1 грн.
штрафних санкцій.

Матеріалами справи встановлено, що в
червні 2011 року позивач мав
фінансово-господарські відносини з ПП
«Проектрембудкомплекс» на підставі
договору від 01.06.2011 № 27/04-11, відповідно
до умов якого постачальник (ПП
«Проектрембудкомплекс»)
зобов'язується поставити покупцю (ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ») товар
визначений договором, а покупець
зобов'язаний на умовах та в порядку,
визначених договором, прийняти
названий товар і оплатити його.
Предметом поставки є: труби
електрозварювальні, прямошовні,
одношарові, торцовані, очищені від
ізоляції, труби б/у, діаметром 720х10,0 мм,
довжиною 10,6-11,7 м. Обсяг поставки - 1081 м.

Відповідач в акті перевірки зробив
висновок про те, що правочини укладені
між позивачем та ПП
«Проектрембудкомплекс» є нікчемними
та недійсними, посилаючись на: довідку
від ГВ ПМ ДПІ від 19.09.2011 про
невстановлення місцезнаходження ПП
«Проектрембудкомплекс» за податковою
адресою; акт ДПІ від 08.11.2011 № 280/23-50/34259092
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП
«Проектрембудкомплекс» щодо
підтвердження взаємовідносин з ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ», згідно
з яким постачальником ПП
«Проектрембудкомплекс» було ПП
«Ферзь-Транс»; акт ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Ферзь-Транс» за період з 05.02.2009 по
01.11.2011, у зв'язку з відсутністю
підприємства за своїм
місцезнаходженням та відсутністю в
управлінні податкового контролю
юридичних осіб первинних документів.
Перевіркою ПП «Ферзь-Транс» (акт ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
07.03.2012 № 11/3-22-30/36285433) встановлено
відсутність поставок товарів або
надання послуг на користь ПП
«Проектрембудкомплекс» у червні 2011
року, а правочини між ПП «Ферзь-Транс»
та ПП «Проектрембудкомплекс»
здійснені без настання реальних
наслідків, а отже відповідно до п. п. 1, 2
ст. 215, п. 5 ст. 203 ЦК України є нікчемними,
та як наслідок недійсними по всьому
ланцюгу постачання.

На підтвердження поставки товару ПП
«Проектрембудкомплекс» на користь
позивача до суду надано та досліджено
судами попередніх інстанцій: договір
поставки товару, рахунки-фактури, акти
прийому-передачі товарів, податкові
накладні, платіжні доручення про
здійснення позивачем оплати придбаних
товарів згідно виписаних
рахунків-фактур, банківські виписки,
які підтверджують факт оплати
позивачем поставленого товару.

Придбання труб 720х10 мм здійснювалося
позивачем для подальшого улаштування
буроін'єкційних паль на будівництві
житлового будинку №4 з паркінгом по
вул. Ушакова, 4 в м. Києві на виконання
зобов'язань згідно договору підряду №4
від 24.03.2011р. між ТОВ «Будівельна
компанія «Місто» (Генпідрядник) та ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ»
(підрядник).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що правомірними є висновки
податкового органу, викладені в акті
перевірки, про те, що правовідносини
позивача з контрагентом ПП
«Проектрембудкомплекс» мали паперовий
характер та не були спрямовані на
реальне настання правових наслідків.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, апеляційний адміністративний
суд мотивував своє рішення тим, що
відповідачем не доведено, а судом не
встановлено наявності мети, завідомо
суперечної інтересам держави і
суспільства, а також існування умислу у
позивача чи його контрагентів, як
обов'язкової ознаки для визнання
правочинів недійсними та застосування
адміністративно-господарських
санкцій; відповідачем не було
обґрунтовано належним чином і доведено
у встановленому законом порядку, що
угоди порушують публічний порядок,
суперечать моральним засадам
суспільства та спрямовані на
заволодіння майном держави; реальність
придбання позивачем товарів
підтверджується первинними
документами, пов'язаними з
господарською діяльністю позивача та
подальшому їх використанню; реальність
здійснення господарських операцій між
ТОВ «Мостобудівельна компанія МСУ» та
ПП «Проектрембудкомплекс» в період
червня, липня 2011 року на підставі
договору поставки від 01.06.2011 № 27/04-11
підтверджена постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.09.2012 у справі № 2а-5894/12/2670, постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 31.07.2012, у справі
№2а-540/12/2670 та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.10.2012 у справі № 2а-540/12/2670; договір
фінансового лізингу №374-LD від 28.01.2008,
укладений між ТОВ «УніКредит Лізинг»
(лізингодавець) та ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ»
(лізингоодержувач) та додатки №№1, 2, 3, 4,
а також свідоцтво від 21.03.2008 КІ №Т 4672 КІ
про реєстрацію за ТОВ «УніКредит
Лізинг» технічного транспортного
засобу бурової установки R940, 2007 р.в.,
двигун №5DZXL159002, шасі (рама) № 2524,
підтверджують наявність у
використанні позивача самопідйомної
бурової установки на гусеничному ходу
R940, яка необхідна для забезпечення
виконання бурильних робіт на
будівельному майданчику по вул.
Ушакова; товарно-транспортні накладні
підтверджують перевезення ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ» труб із
вул. Жмеринської, 22 на будівельний
майданчик по вул. Ушакова власними
транспортними засобами, про наявність
яких свідчать свідоцтва про реєстрацію
транспортних засобів.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновком апеляційного
адміністративного суду, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як встановлено матеріалами справи, у
відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України
реальність здійснення господарських
операцій між ТОВ «Мостобудівельна
компанія МСУ» та ПП
«Проектрембудкомплекс» на протязі
червня, липня 2011 року на підставі
договору поставки від 01.06.2011 № 27/04-11
підтверджена постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.09.2012 у справі № 2а-5894/12/2670, постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 31.07.2012 у справі 2а-540/12/2670
та ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2012 у
справі № 2а-540/12/2670.

Таким чином суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог та скасування спірного
податкового повідомлення-рішення.

Зважаючи на вказані обставини,
відсутність порушень норм
матеріального та процесуального права,
висновок суду апеляційної інстанції
про задоволення позовних вимог є
вірним, а касаційна скарга відповідача
- необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2014
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний