Справа № 804/4862/14
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2014 рокусправа № 804/4862/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційні скарги Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України та Міністерства доходів і
зборів України на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 29 квітня
2014р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Новопавлівський гранітний кар'єр» до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України та Міністерства
доходів і зборів України про визнання
дій протиправними та скасування
наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Новопавлівський гранітний
кар'єр» звернулось з позовом до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України та Міністерства
доходів і зборів України про визнання
дій протиправними та скасування
наказу.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2014р. позов задоволено.

Суд постановив визнати протиправними
дії Міністерства доходів і зборів
України щодо пропонуванню
Міністерству економічного розвитку і
торгівлі України в поданні від 25.11.2013
року № 18176/5/99-99-22-03-01-16 застосувати до
ПАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр»
спеціальних санкцій за порушення
Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність».

Визнати протиправним і скасувати наказ
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07.03.2014 року № 286 в
частині застосування до ПАТ
«Новопавлівський гранітний кар'єр»
спеціальної санкції - індивідуального
режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності.

Постанова обґрунтована тим, що що
перевищення передбачених
законодавством строків зарахування
виручки в іноземній валюті ПАТ
«Новопавлівський гранітний кар'єр»
допущено вперше, носить разовий
характер і ПАТ «Новопавлівський
гранітний кар'єр» ужив практичних
заходів для ліквідації порушення -
подав позов до господарського суду
Дніпропетровської області, за
результатами розгляду якого ухвалено
рішення про стягнення коштів.

Отже у Міністерства доходів і зборів
України були всі підстави для
пропонування Міністерству
економічного розвитку і торгівлі
України винести позивачу попередження,
а у Міністерства економічного розвитку
і торгівлі України - вказане
попередження винести, замість того, щоб
пропонувати та застосовувати
спеціальні санкції.

Суд першої інстанції дійшов
висновку, що пропонуючи Міністерству
економічного розвитку і торгівлі
України в поданні від 25.11.2013 року №
18176/5/99-99-22-03-01-16 застосувати до ПАТ
«Новопавлівський гранітний кар'єр»
спеціальних санкцій за порушення
Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
Міністерство доходів і зборів України
діяло в супереч нормам Порядку
взаємодії Міністерства економіки
України та

Державної податкової адміністрації
України з питань застосування
спеціальних санкцій, затверджений
спільним наказом Міністерства
економіки України та Державної
податкової адміністрації України від
09.11.2006 року № 340/672, та не пропорційно,
тобто без дотриманням необхідного
балансу між несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів позивача
і цілями, на досягнення яких спрямовані
ці дії, а тому вказані дії є
протиправними.

З вказаних обставин суд дійшов
висновку і про протиправність наказу
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07.03.2014 року № 286 в
частині застосування до ПАТ
«Новопавлівський гранітний кар'єр»
спеціальної санкції - індивідуального
режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності.

Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України подана апеляційна
скарга, просить оскаржену постанову
скасувати, в задоволенні позову
відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції не враховано те,
що отримавши подання, яке за змістом і
формою відповідало вимогам ч. 3 ст. 37
Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність», у
Мінекономрозвитку не було правових
підстав для незастосування
спеціальної санкції, вказаної у
поданні чи застосування іншої санкції.

Міністерством доходів і зборів України
також подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скасувати,
в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована
невідповідністю висновків суду першої
інстанції обставинам справи.

Представник Міністерства
доходів і зборів України апеляційну
скаргу підтримав.

Представник позивача проти
задоволення апеляційних скарг
заперечував.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
25.12.2012 року між ПАТ «Новопавлівський
гранітний кар'єр» та ТОВ «ЕкоСистема»
Російська Федерація, був укладений
контракт поставки № 25/12-12А на поставку
щебеню гранітного з природного каменю.

На виконання умов контракту ПАТ
«Новопавлівський гранітний кар'єр»
було відвантажено на експорт щебінь
гранітний на загальну суму 24 096 680
руб., за який нерезидентом було
сплачено лише 21 250 000,00 руб. Залишок
коштів у розмірі 2 846 680,00 руб. у
передбачений законом 90-денний строк на
розрахунковий рахунок позивача не
надійшов (1 157 600,00 руб. - контрольна
дата 25.08.2013 року, 829 200,00 руб. -
контрольна дата 29.08.2013 року, 859 880,00 руб.
- контрольна дата 19.09.2013 року).

26.09.2013 року господарським судом
Дніпропетровської області винесено
ухвалу про порушення провадження у
справі № 904/7376/13 про стягнення з ТОВ
«ЕкоСистема» заборгованості у розмірі
697 436,60 грн. (2 846 680 руб.). Розгляд
справи призначався на 07.11.2013 року, 19.12.2013
року, 25.12.2013 року, 19.02.2014 року, 26.02.2014 року,
17.04.2014 року, 23.04.2014 року.

23.04.2014 року господарським судом
Дніпропетровської області у справі №
904/7376/13 винесено рішення, яким стягнуто
з ТОВ «ЕкоСистема» на користь ПАТ
«Новопавлівський гранітний кар'єр»
заборгованість у розмірі 2 846 680
російських рублів та судовий збір у
розмірі 13 948,73 грн.

15.10.2013 року Нікопольською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПАТ «Новопавлівський
гранітний кар'єр» з питання дотримання
вимог валютного законодавства по
зовнішньоекономічному контракту від
25.12.2012 року № 25/12-12А, за результатами
якої складено акт № 739/228.00292304 від 15.10.2013
року.

25.11.2013 року Міністерством доходів і
зборів України направлено на адресу
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України подання «Про
застосування спеціальних санкцій» №
18176/5/99-99-22-03-01-16, яким пропонується
застосувати спеціальні санкції у
відповідності із статтею 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» до шістдесяти українських
суб'єктів господарської діяльності, у
яких за результатами проведених
перевірок встановлено наявність
простроченої дебіторської
заборгованості за здійсненими
зовнішньоекономічними операціями, та
до ста семи іноземних суб'єктів
господарської діяльності (додаток 1).

07.03.2014 року Міністерством економічного
розвитку і торгівлі України винесено
наказ № 286, пунктом 1 якого передбачено,
що за порушення, пов'язаних із Законом
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність», законів України, що
встановлюють порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті, а саме:
статтей 1 і 2 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», у 40-денний строк з
дня набрання чинності цим наказом
застосувати спеціальну санкцію -
індивідуальний режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності - до
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності України, зазначених у
додатку до цього наказу. В пункту 11
додатку зазначено ПАТ
«Новопавлівський гранітний кар'єр».

Частиною першою статті 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» передбачено, що за
порушення цього або пов'язаних з ним
законів України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності або
іноземних суб'єктів господарської
діяльності можуть бути застосовані
спеціальні санкції, у тому числі:
застосування до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземних суб'єктів господарської
діяльності індивідуального режиму
ліцензування у випадках порушення
такими суб'єктами цього Закону та/або
пов'язаних з ним законів України, що
встановлюють певні заборони, обмеження
або порядок здійснення
зовнішньоекономічних операцій;
тимчасове зупинення
зовнішньоекономічної діяльності у
випадках порушення цього Закону або
пов'язаних з ним законів України,
проведення дій, які можуть зашкодити
інтересам національної економічної
безпеки.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 37 зазначеного Закону санкції,
зазначені у цій статті, застосовуються
центральним органом виконавчої влади з
питань економічної політики за
поданням органів доходів і зборів та
контрольно-ревізійної служб,
правоохоронних органів, органів
Антимонопольного комітету України,
національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, та Національного
банку України або за рішенням суду.
Санкції, зазначені у цій статті, можуть
бути застосовані до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності або
іноземних суб'єктів господарської
діяльності протягом трьох років з дня
виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій
повинно містити такі дані:
найменування та реквізити суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності (для
іноземних суб'єктів господарювання -
мовою країни їхнього
місцезнаходження), відомості про зміст
порушення з посиланням на конкретні
положення законодавства України, вид
спеціальної санкції, яку пропонується
застосувати, найменування та реквізити
контрагента, при виконанні контракту з
яким порушено законодавство, іншу
доцільну інформацію.

Відповідно п. 1.2. Положення про порядок
застосування до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності
України та іноземних суб'єктів
господарської діяльності спеціальних
санкцій, передбачених статтею 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» санкції застосовуються
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності, що
порушили Закон України «Про
зовнішньоекономічну діяльність» та
пов'язані з ним закони України, зокрема
в разі порушення суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності
валютного, митного, податкового, іншого
законодавства, що встановлює певні
заборони, обмеження або порядок
здійснення зовнішньоекономічних
операцій, та в разі проведення ними дій,
які можуть зашкодити інтересам
національної економічної безпеки.

Згідно п. 2.1 Положення, затвердженого
наказом Міністерства економіки
України від 17 квітня 2000 року № 52,
індивідуальний режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності
українських суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземних суб'єктів господарської
діяльності передбачає здійснення
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України індивідуального
ліцензування кожної окремої
зовнішньоекономічної операції певного
виду зовнішньоекономічної діяльності,
що зазначена в статті 4 Закону України
«Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відповідно до пункту 2.3 Положення
індивідуальний режим ліцензування діє
до моменту усунення порушень
законодавства України або
застосування практичних заходів, що
гарантують виконання Закону України
«Про зовнішньоекономічну діяльність»
та/або пов'язаних з ним законів України,
і скасовується Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
України.

Подання щодо застосування санкцій
повинно містити такі дані:
найменування та реквізити суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності (для
іноземних суб'єктів господарювання -
мовою країни їхнього
місцезнаходження), відомості про зміст
порушення з посиланням на конкретні
положення законодавства України, вид
спеціальної санкції, яку пропонується
застосувати, найменування та реквізити
контрагента, при виконанні контракту з
яким порушено законодавство, іншу
доцільну інформацію.

При цьому відповідно до частини 16
статті 37 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
відповідальність за недостовірність
інформації, зазначеної в поданнях, щодо
застосування (скасування, зміни виду,
тимчасового зупинення дії) санкцій, на
підставі яких приймаються відповідні
рішення центрального органу
виконавчої влади з питань економічної
політики, несе ініціатор подання у
порядку, передбаченому законом.

Матеріали справи не містять
доказів того, що у Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України були наявні підстави для
відмови у задоволенні подання
Міністерства доходів і зборів України
і прийнятті оспорюваного наказу.

В той же час, згідно п. 2.3 Порядку
взаємодії Міністерства економіки
України та Державної податкової
адміністрації України з питань
застосування спеціальних санкцій,
затвердженого наказом Міністерства
економіки України, Державної
податкової адміністрації України від 9
листопада 2006 року N 340/672, вид
спеціальної санкції, яку пропонується
застосувати, визначається Державною
податковою адміністрацією в
залежності від змісту правопорушення
згідно з вимогами статті 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність».

На час розгляду справи,
заборгованість не погашена, що
представником позивача визнається.

Враховуючи те, що що позивачем не
було вжито необхідних та достатніх
заходів для повернення валютної
виручки на територію України, та те, що
визначення виду спеціальної санкції є
виключною компетенцією Міністерства
доходів і зборів України, висновки суду
першої інстанції про протиправність
дій Міністерства доходів і зборів
України щодо пропонуванню
Міністерству економічного розвитку і
торгівлі України в поданні від 25.11.2013
року № 18176/5/99-99-22-03-01-16 застосувати до
ПАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр»
спеціальних санкцій за порушення
Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність» є
помилковими.

Таким чином, оскаржена постанова
підлягає скасуванню, в задоволенні
позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України та Міністерства доходів і
зборів України задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2014р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Новопавлівський гранітний кар'єр» до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України та Міністерства
доходів і зборів України про визнання
дій протиправними та скасування наказу
скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш