Справа № 629/3851/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 р.Справа №
629/3851/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області на постанову
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 14.10.2014р. по
справі № 629/3851/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області

про визнання протиправним рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

05.09.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулась до Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області (далі по
тексту - УПФУ в Лозівському районі
Харкывської області, відповідач), в
якому просила суд :

1) визнати протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області щодо не включення при
перерахунку пенсії суми індексації,
матеріальних допомог на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань на загальну суму 16455 грн. 80 коп., з
яких проводилися відрахування
страхових внесків до Пенсійного фонду,
починаючи з 07.09.2011 року;

2) зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області провести з 07.09.2011
року перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням сум виплат, зазначених у
довідці про складові заробітної плати
за останні 24 календарні місяці роботи,
що подається для перерахунку пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачені
страхові внески, з урахуванням
фактично отриманих сум, відповідно до
Закону України «Про державну службу» в
розмірі 87% від заробітної плати.

Постановою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 14.10.2014
року по справі № 629/3851/14-а, прийнятою у
відкритому судовому засіданні, позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області про відмову
з 01.09.2014 року здійснити ОСОБА_1
перерахунок пенсії державного
службовця, призначеної на підставі ст.37
Закону України «Про державну службу», з
урахуванням довідки управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області від 24.07.2014
року № 6830/04-19.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області з 01.09.2014 року
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії
державного службовця, призначеної на
підставі ст.37 Закону України «Про
державну службу», виходячи із розміру 87
% від сплаченої заробітної плати з
урахуванням нарахованих та виплачених
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексації заробітної плати згідно
довідки Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області від 24.07.2014 року №
6830/04-19 та провести відповідні виплати.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 73,08 грн.

Відповідач, не погодившись із
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 14.10.2014
року по справі № 629/3851/14-а, постановити
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги з посиланням на п.1 Постанови
Кабінету Міністрів України № 865 від
31.05.2000 року зазначив, що матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати не
відносяться до структури заробітної
плати, носили одноразовий,
несистематичний характер, а тому не
враховуються при обчисленні пенсії
позивача. Крім того, з вказівкою на ч.3
ст.37 Закону України «Про державну
службу» стверджує, що чинним
законодавством передбачено
перерахунок пенсії у розмірі 70%
заробітної плати працюючого
державного службовця, а тому відсутні
підстави для нарахування пенсії ОСОБА_1
у розмірі 87% від заробітної плати.
Вважає, що висновок суду першої
інстанції про перерахунок пенсії
позивачці з 01.09.2014 року (без зазначення
кінцевої дати перерахунку) є
задоволенням позовних вимог на
майбутнє та порушенням норм
процесуального права. Вказує, що лист
УПФУ в Лозівському районі Харківської
області від 24.07.2014 року № 6830/04-19 не є
належною підставою для проведення
перерахунку пенсії ОСОБА_1 З огляду на
викладене, вважає безпідставним
висновок суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії у розмірі 87%
заробітної плати з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, а також індексації заробітної
плати з 01.09.2014 року.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
загальний страховий стаж ОСОБА_1
становить 35 років 07 місяців 2 дні, стаж
державної служби складає 17 років 06
місяців 8 днів.

Позивач з 07.09.2011 року перебуває на
обліку в УПФУ в Лозівському районі
Харківської області та отримує пенсію
державного службовця відповідно до
Закону України «Про державну службу» в
розмірі 87% заробітної плати працюючого
державного службовця.

При цьому, розрахунок пенсії позивача
відповідачем здійснювався без
включення у розмір заробітної плати
позивача матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та сум індексації заробітної
плати.

26.08.2014 року позивач звернулась до УПФУ в
Лозівському районі Харківської
області із заявою, в якій просила
провести перерахунок пенсії, включивши
до заробітної плати суми індексації,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань на загальну суму 16455 грн. 80 коп.
(а.с.15).

Як вбачається зі змісту протоколу УПФУ
в Лозівському районі Харківської
області № 2041 від 26.08.2014 року, позивачеві
було відмовлено у проведенні
перерахунку пенсії з урахуванням сум
матеріальної допомоги та індексації
згідно зі ст.33 Закону України «Про
державну службу», про що позивачку було
повідомлено листом № 8408/06-19 від 29.08.2014
року (а.с.16-18).

Не погодившись з такими діями
відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду
з даним позовом про оскарження рішення
про відмову у проведенні перерахунку
пенсії, зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням до складу заробітної плати
для обчислення пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, виходячи
з розрахунку 87% заробітної плати
працюючого державного службовця, та
провести відповідні виплати.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
наявності у позивача права на
перерахунок пенсії з урахуванням до
складу заробітної плати для обчислення
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати,
виходячи з розрахунку 87% заробітної
плати працюючого державного службовця,
з 01.09.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині зобов'язання
відповідача провести вказаний
перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з
07.09.2011 року по 30.08.2014 року, суд першої
інстанції виходив з їх
необґрунтованості.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, отже,
перегляду підлягає рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог з
огляду на таке.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (далі по тексту - Закон
№ 3723-XII) (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 % від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати (ч.5 ст.37 Закону
України «Про державну службу».

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_1
про перерахунок пенсії, відповідач
керувався положеннями Законів України
"Про державну службу" і "Про оплату
праці", які щодо спірних відносин є
загальними.

У той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та стаття 66 Закону "Про
пенсійне забезпечення".

Така правова позиція узгоджується з
висновками Верховного Суду України
викладеними у постановах від 20.02.2012р.
(справа № 21-430а11) та від 14.03.2013р. (справа
№ 21-125а13), які, у відповідності до ст.244-2
КАС України, є обов'язковими для всіх
судів України.

Як вбачається зі змісту довідки,
виданої Управлінням Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області від 24.07.2014 року №
6830/04-19, в графі «інші виплати» включені
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань.
На всі виплати, що включені в довідку,
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (а.с.13-14).

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати, різниця в
посадових окладах повинні
враховуватись при обчисленні пенсії
позивача, призначеної на підставі
Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач, відмовляючи позивачці
ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії
з включенням до заробітної плати, з
якої нарахована пенсія, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, діяв не на підставі
та не у спосіб, що передбачені Законами
України «Про державну службу», "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Законом України "Про
пенсійне забезпечення", з порушенням
вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Як вбачається з листа УПФУ в
Лозівському районі Харківської
області від 29.08.2014 року № 8408/06-19, стаж
роботи позивача складає 35 років 7
місяців 2 дні, у т.ч. на державній службі
- 17 років 06 місяців 08 днів. Пенсія
позивачці призначена в розмірі 87% суми
заробітної плати (а.с.18).

Підпунктом 9 пункту 6 Розділу ІІ
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до
Закону України "Про державну службу",
зокрема, текст статті 37 цього Закону
викладено в такій редакції: "На
одержання пенсії державних службовців
мають право чоловіки, які досягли віку
62 роки, та жінки, які досягли пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Пунктом 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону № 3668-VІ
встановлено, що цей Закон набирає
чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу
одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто
тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6
розділу II цього Закону, які набирають
чинності з 1 січня 2012 року.

При цьому, приписами п.2 цього Розділу
передбачено, що обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується відповідачем по справі,
що пенсія ОСОБА_1 призначена з 07.09.2011
року, а відтак, встановлене Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" обмеження розміру пенсії,
призначеної на підставі ст.37 Закону
України «Про державну службу», на
позивача не поширюється.

Отже, враховуючи стаж роботи позивача
на державній службі, дату, з якої
позивачці призначено пенсію, з огляду
на положення ст. 37 Закону України "Про
державну службу" (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
колегія суддів зазначає, що пенсія
позивачеві повинна виплачуватись
виходячи з розміру у 87% заробітної
плати державного службовця.

Колегія суддів зауважує, що у
відповідності до ч.4 ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» перерахунок
призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 35,
частиною другою статті 38, частиною
третьою статті 42 і частиною п'ятою
статті 48 цього Закону, провадиться в
такі строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа; у разі
настання обставин, які тягнуть за собою
зменшення пенсії, - з першого числа
місяця, в якому настали ці обставини,
якщо вони мали місце до 15 числа включно,
і з першого числа наступного місяця,
якщо вони мали місце після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернулась до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії 26.08.2014
року (а.с.15).

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про визнання протиправними
дій УПФУ в Лозівському районі
Харківської області щодо відмови з
01.09.2014 року здійснити ОСОБА_1
перерахунок пенсії державного
службовця, призначеної на підставі ст.37
Закону України «Про державну службу», з
урахуванням довідки управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області від 24.07.2014
року № 6830/04-19, та зобов'язання
відповідача провести позивачеві з
01.09.2014 року перерахунок пенсії,
виходячи із розміру 87 % від сплаченої
заробітної плати, з урахуванням
нарахованих та виплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, а також індексації заробітної
плати згідно з довідкою УПФУ в
Лозівському районі Харківської
області від 24.07.2014 року № 6830/04-19 та
провести відповідні виплати.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи відповідача
про те, що судом першої інстанції
безпідставно задоволено позовні
вимоги на майбутнє, з наступних
підстав.

За визначенням ст.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія - це щомісячні
виплати, які здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу, а тому цей
вид виплат не є строковим і не може бути
призначений на певний строк.

У цьому випадку визначається лише дата,
з якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
зазначає, що судом першої інстанції
обґрунтовано зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та
провести відповідні виплати саме з
01.09.2014 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області залишити
без задоволення.

Постанову Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 14.10.2014р. по
справі № 629/3851/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.