Справа № 802/3078/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3078/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

18 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області про визнання дій
протиправними.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 23.09.2014 року
позов задоволено, та визнано
протиправними дії податкового органу
щодо опису майна фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 у податкову заставу
згідно акту опису майна № 194 від 27.03.2014
року та її реєстрації у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна про
податкові застави згідно акту опису
майна № 194 від 27.03.2014 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
відмову в задоволенні позову. В
обґрунтування апеляційної скарги
скаржник вказує, що 17.07.2014 року
податковим керуючим складено акт опису
майна №266 (щодо заміни предмета
податкової застави). В акті №266 від
17.07.2014 року зазначено, що майно
визначене в акті опису №194 від 27.03.2014
року звільняється з податкової
застави, а майно - АДРЕСА_1 вартістю 382000
грн., вноситься у податкову заставу.

Сторони в судове засідання не з'явились
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлені завчасно та належним
чином.

Відповідач надіслав клопотання, в
якому просив перенести розгляд
апеляційної скарги, у зв'язку із
перебуванням одного представника у
відпустці,а іншого у відрядженні.

Колегія суддів вважає на необхідне
звернути увагу на те, що відповідач є
юридичною собою, з певним штатом
працівників, а тому не був позбавлений
можливості направити в судове
засідання іншого уповноваженого
представника.

Відповідно до ч.2 ст. 49 КАС України,
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Разом з тим, враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
сторін у судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 зареєстрований виконавчим
комітетом Вінницької міської ради за
адресою АДРЕСА_2. Окрім того, з 05.09.1995р.
перебуває на податковому обліку як
платник податків у Вінницькій
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області.

Відповідно до витягу з особової картки
платника податків, за позивачем
рахується заборгованість зі сплати
штрафних санкцій за порушення
законодавства про патентування, норм
регулювання обігу готівки та
застосування реєстраторів у розмірі 304
604 грн.

Рішенням про опис майна у податкову
заставу за № 194 від 27.03.2014р. податковим
органом вирішено здійснити опис майна
позивача, що перебуває у власності
платника податків, а у разі, якщо на
момент складення акта майно відсутнє
або його балансова вартість менша суми
податкового боргу, - також того майна,
право власності на яке він набуде у
майбутньому.

На підставі чого, 27.03.2014р. податковим
керуючим складено акт опису майна № 194,
зі змісту якого слідує, що податкову
заставу застосовано до податкового
боргу позивача у сумі 304 604,00 грн. та
включено вказані кошти до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна про
податкові застави.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов висновку про
протиправність дій відповідача щодо
опису податкового боргу позивача у
податкову заставу згідно акту опису
майна № 194 від 27.03.2014 року та її
реєстрації у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна про податкові
застави згідно акту опису майна № 194
від 27.03.2014 р.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції враховуючи наступні
обставини.

Відповідно до п. 14.1.175 ч. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 14.1.155 ч. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова застава - спосіб
забезпечення сплати платником
податків грошового зобов'язання та
пені, не сплачених таким платником у
строк, визначений цим Кодексом.
Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави.

Відповідно до ч. 89.1 ст. 89 Податкового
кодексу України, право податкової
застави виникає у разі: несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

У відповідності до ч. 89.2 ст. 89
Податкового кодексу України, з
урахуванням положень цієї статті право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Вказані правові норми містять
імператив стосовно об'єкта податкової
застави, відповідно до яких, таким
об'єктом є виключно майно платника
податків.

Відповідно до п. 2.1 Порядку
застосування податкової застави
органами доходів і зборів,
затвердженого Наказом Міністерства
доходів і зборів України від 10.10.2013р. №
572 (далі - Порядок) визначено, що опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення про опис майна у
податкову заставу (додаток 1). Таке
рішення приймається керівником органу
доходів і зборів і надається платнику
податків, що має податковий борг.

Пунктом 2.2 Порядку визначено, що майно,
на яке поширюється право податкової
застави, оформлюється актом опису
майна за формою, наведеною у додатку 2
до цього Порядку. Акти опису майна
реєструються у журналі реєстрації
актів опису майна.

В силу п. 2.3 Порядку у разі відмови
платника податків від підписання акта
опису майна такий опис здійснюється у
присутності не менш як двох понятих.

Положенням п. 2.5 Порядку встановлено, що
до акта опису насамперед включається
ліквідне майно, яке можливо
використати як джерело погашення
податкового боргу.

Опис майна може бути проведено за
даними органів, які згідно з чинним
законодавством здійснюють реєстрацію
майна.

Так, з акту опису майна від 27.03.2014 р. та
витягу з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна про податкові застави,
слідує, що податковим органом до
податкової застави включено грошові
кошти у розмірі 304 604,00 грн., що є
податковим боргом.

Проте, під час складання вказаного акту
відповідачем допущено порушення
вказаних норм, зокрема, не визначено
кількість, одиницю виміру та вартість
майна, до якого застосовано податкову
заставу. Разом з тим позивача не
ознайомлено з вказаним актом та не
надано рішення про опис майна у
податкову заставу від 27.03.2014 р., а також
рішенням №1 від 23.05.2014 року
відповідачем скасовано податкову
вимогу №1547-25 від 19.03.2014 року.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
правомірно задоволено позов та визнано
протиправними дії податкового органу
під час опису та реєстрації майна у
податкову заставу , оскільки
податковим органом не було дотримано
процедури вказаних дій, визначеної
податковим законодавством.

Таким чином, вимоги апелянта - є
безпідставними, а висновки суду першої
інстанції не спростовуються доводами
апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.