Справа № 810/5234/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі
Таран А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Публічного акціонерного товариства
«Мотовилівський меблевий комбінат» на
Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Мотовилівський меблевий комбінат» до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області про визнання
протиправною та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Мотовилівський меблевий
комбінат» звернувся до Київського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області, в якому просив
визнання протиправним та скасування
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Фастові та Фастівському
районі Київської області від 08.04.2013 № 12
про застосування фінансових санкцій і
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року та ухвалити нову, якою
задовольнити адміністративний позов.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Приватне акціонерне товариство
«Мотовилівський меблевий комбінат»
зареєстроване юридичною особою 23.07.2004
державним реєстратором Фастівської
районної державної адміністрації
Київської області і перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Фастові та Фастівському
районі Київської області.

08.04.2013 Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Фастові та Фастівському
районі Київської області прийнято
рішення № 12 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду, згідно з яким
позивачу на підставі пункту другого
частини дев'ятої статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
несвоєчасну сплату страхових внесків
застосовано фінансові санкції і
нараховано пеню за період з 20.02.2004 по
22.08.2006 у сумі 6831,43 грн.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову суд першої
дійшов висновку, що відповідач
приймаючи спірне рішення на підставі
пункту другого частини дев'ятої статті
106 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» діяв правомірно, тому
підстави для скасування даного рішення
відсутні.

Вирішуючи даний спір колегія суддів
звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески - кошти
відрахувань на соціальне страхування,
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Статтею 14 Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначено, що
страхувальниками відповідно до цього
Закону є роботодавці: підприємства,
установи і організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - підприємці та інші особи
(включаючи юридичних та фізичних осіб -
підприємців, які обрали особливий
спосіб оподаткування (єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частиною першою статті 15 Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зазначені в статті 14
цього Закону, і застраховані особи,
зазначені в частині першій статті 12
цього Закону.

Згідно з частиною 6 статті 20 Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Як вбачається із розрахунку фінансових
санкцій і пені по особовому рахунку ПАТ
«Мотовилівський меблевий комбінат»,
позивачем порушено строки сплати
страхових внесків за період з 22.03.2004 по
22.08.2006.

Відповідно до пункту другого частини
дев'ятої статті 106 Закону України від
09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (у
редакції до 01.01.2011) за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», який набрав
чинності 01.01.2011, вказану норму
виключено.

Проте, згідно з пунктом 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України від
08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, законодавець передбачив
право органів Пенсійного фонду України
застосовувати фінансові санкцій за
порушення своєчасності сплати
страхових внесків, які відбулись до
01.01.2011, на підставі законодавства, що
діяло до набрання чинності Законом
України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Що стосується твердження позивача про
те, що під час попередньої перевірки у
2007 році порушення не існувало, судом
апеляційної інстанції встановлено, що
предметом перевірки була правильність
обчислення, повнота нарахування
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 01.01.2004 по 01.11.2007. Тобто,
попередньою перевіркою позивача не
досліджувались питання своєчасності
сплати страхових внесків. При цьому,
спірне рішення прийнято у зв'язку з тим,
що за вказаний період у позивача наявні
порушення строків сплати нарахованих
страхових внесків, а не їх суми. Тому,
твердження позивача про те, що
відповідач не мав підстав для
прийняття спірного рішення, оскільки
згідно з Актом перевірки від 09.11.2007 № 29
розбіжностей по нарахуванню і сплаті
внесків не має, є необґрунтованими.

Колегія суддів зауважує, що позивачем
не було надано суду доказів того, що
підприємством своєчасно сплачувались
страхові внески у період з 20.02.2004 по
22.08.2006.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства
«Мотовилівський меблевий комбінат»
про визнання протиправним та
скасування рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області від 08.04.2013 № 12 про застосування
фінансових санкцій і нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Публічного
акціонерного товариства
«Мотовилівський меблевий комбінат» на
Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.