Справа № 601/1909/14-а
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Справа № 9615/14/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Кременецькому районі
Тернопільської області на постанову
Кременецького районного суду
Тернопільської області від 29 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

04.09.2013 року ОСОБА_1 звернулася з позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Кременецькому районі Тернопільської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з 01 жовтня 2013
року їй призначено пенсію відповідно
до ст. 37 ЗУ «Про державну службу». При
призначені пенсії до розрахунку
заробітної плати для призначення
пенсії, як державному службовцю, не
враховано суми матеріальної, допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань та суми індексації заробітної
плати за період з 01.10.2011 року по 30
вересня 2013 року, хоча з вказаних сум
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. 05 серпня 2014 року
позивачка звернулася із заявою до УПФ
України в Кременецькому районі щодо
включення вказаних сум та перерахунку
її пенсії, однак отримала відмову.
Просить суд визнати дії УПФ України в
Кременецькому районі відмови у
включенні сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань та суми індексації заробітної
плати до розрахунку заробітної плати
держаного службовця для призначення
пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ «Про
державну службу» незаконними та
протиправними та зобов'язати УПФ
України в Кременецькому районі
провести перерахунок пенсії позивачки
з моменту призначення з 01 жовтня 2013
року в розмірі 80 відсотків суми,
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, з
включенням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань та суми індексації заробітної
плати, що враховуються для призначення
пенсії відповідно ЗУ «Про державну
службу».

Постановою Кременецького районного
суду Тернопільської області від 29
вересня 2014 року, - позов задоволено.

Визнано дії УПФ України в
Кременецькому районі стосовно не
включення сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань та суми індексації заробітної
плати до розрахунку заробітної плати
держаного службовця для призначення
пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ «Про
державну службу» - незаконними та
протиправними.

Зобов'язано УПФ України в
Кременецькому районі провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту
призначення з 01 жовтня 2013 року в
розмірі 80 відсотків суми заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, з включенням
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань та суми індексації заробітної
плати, що враховуються для призначення
пенсії відповідно ЗУ «Про державну
службу».

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в Кременецькому районі
Тернопільської області подало
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули,
хоч про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1
п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задоволити частково, а постанову
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нову, якою позов задоволити
частково, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку, як
одержувач пенсії державним службовцям
з 01.10.2013 року згідно ЗУ «Про державну
службу» та одержує пенсію в сумі 2 399, 51
грн..

З довідки УПФ України в Кременецькому
районі від 04.08.2014 року № 293/06 вбачається,
що сума заробітної плати, на яку
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, становить 58 465,56
грн.

З відповіді УПФ України в
Кременецькому районі від 12.08.2014 року №
34/в-11 вбачається, що підстав для
проведення перерахунку пенсії із
врахуванням індексації та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
не має.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (Закону № 3723-XII) (у
редакції чинній на час виникнення
спірних відносин), пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що індексація,
матеріальна допомога для вирішення
соціально - побутових питань та
матеріальна допомога на оздоровлення
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.
Згідно ч. 1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 14.05.2013 року в справі №
21-125а13, в якій визначено, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових потреб входила до
системи оплати праці державного
службовця, а тому має бути врахована
при обчисленні пенсії.

Однак, згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Позивачка пропустила строк звернення
до суду, оскільки звернулася з позовом
04.09.2014 року.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають до задоволення в межах
шестимісячного строку звернення до
суду, тобто починаючи з 04.03.2014 року.
Позовні вимоги поза межами строку
звернення до суду, слід залишити без
розгляду.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про
неправомірність постанови суду першої
інстанції щодо незастосування до
спірних правовідносин строку
звернення до суду, тому оскаржувану
постанову належить скасувати та
прийняти нову постанову про часткове
задоволення позовних вимог з наведених
вище підстав.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.3 ч. ст. 198,
п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Постанову Кременецького районного
суду Тернопільської області від 29
вересня 2014 року по справі №
601/1909/14-а скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Кременецькому районі
Тернопільської області щодо не
включення сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань та суми індексації заробітної
плати до розрахунку заробітної плати
держаного службовця для призначення
пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ «Про
державну службу» незаконними та
протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кременецькому районі
Тернопільської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 04
березня 2014 року в розмірі 80 відсотків
суми заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, з включенням
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань та суми індексації заробітної
плати, що враховуються для призначення
пенсії відповідно Закону України «Про
державну службу».

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області про перерахунок пенсії за
період з 01.10.2013 року по 03.03.2014 року -
залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
C.М. Кузьмич

В.М. Каралюс