Справа № 2а-1746/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Справа №
9104/108361/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Глушка І.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Виноградівському районі Закарпатської
області на постанову Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 04 липня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Закарпатської області про визнання дій
протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до державної податкової інспекції у
Виноградівському районі Закарпатської
області в якому просила визнати
протиправними дії відповідача та
зобов'язати ДПІ у Виноградівському
районі прийняти рішення з приводу
повернення сплаченого податку з
доходів фізичних осіб при оплаті за
навчання на користь Державного вищого
навчального закладу «Ужгородський
національний університет» за
декларацією про доходи за 2010 рік.
Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 04 липня
2011 року позовні вимоги задоволено,
визнано протиправною відмову у праві
нарахування податкового кредиту за
оплату на користь Ужгородського
національного університету за
навчання сина ОСОБА_2, та зобов'язано
ДПІ у Виноградівському районі прийняти
рішення з приводу повернення ОСОБА_1
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб при оплаті за навчання на користь
Державного вищого навчального закладу
«Ужгородський національний
університет» за декларацією про доходи
за 2010 рік.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції державна
податкова інспекція у
Виноградівському районі Закарпатської
області оскаржила його в апеляційному
порядку,

В апеляційній скарзі зазначає, що
згідно п.п. 5.1.1 п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
платник податку за наслідками звітного
податкового року має право на
податковий кредит.

Податковий кредит - це сума (вартість)
витрат, фактично понесених платником
податку - резидентом протягом звітного
податкового року, в тому числі у зв'язку
з компенсацією вартості середньої
професійної або вищої форми навчання
такого платника податку, іншого члена
його сім'ї першого ступеня споріднення.

Згідно із визначенням, наведеним у
пунктах 1.1 та 1.3 ст.1 вказаного Закону,
заробітна плата - це доходи, а також
інші заохочувальні та компенсаційні
виплати та винагороди, які
виплачуються (надаються) платнику
податку у зв'язку з відносинами
трудового найму згідно із законом.
Відносини трудового найму регулюються
трудовим законодавством, зокрема КЗпП
України. При укладанні трудового
договору з працівником працедавець
видає наказ про зарахування його на
роботу (у штат підприємства), на
підставі якого робиться відмітка у
трудовій книжці такого працівника про
прийняття його на роботу на відповідну
посаду. Трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Згідно п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
платником податку є: резидент, який
отримує як доходи з джерелом їх
походження з території України, так і
іноземні доходи; нерезидент, який
отримує доходи з джерелом їх
походження з території України.

Судом при винесенні рішення не взято до
уваги ту обставину, що студент, який у
звітному податковому році навчався
та працював і отримував заробітну
плату (у розумінні вище зазначеного
Закону), а також до податкового органу
на нього надходила інформації за ф. №
1ДФ (ознака доходу 01), то платником
податку з доходів фізичних осіб
виступає він сам.

У разі, якщо студент протягом звітного
року одержував доходи, відмінні від
заробітної плати, зокрема від
виконання договорів
цивільно-правового характеру, які не є
трудовими договорами, то члени сім'ї
першого ступеня споріднення мають
право на податковий кредит на навчання.

Оскільки студент працював і одержував
зарплату, то він є платником ПДФО.
Виходячи з норм Закону, такий працюючий
студент має право сам подати
декларацію з метою одержання
податкового кредиту на навчання у
межах одержаної ним протягом звітного
податкового року зарплати. У такому
випадку батьки студента, який працює і
одержує зарплату, не мають права на
нарахування податкового кредиту за
навчання такої дитини - студента.

Отже, правом на звернення за податковим
кредитом, за умови додержання ним вимог
п. 5.3 ст. 5 згаданого вище Закону має сам
студент, а не члени його сім'ї першого
ступеня споріднення, зокрема мати.

Враховуючи вище наведене просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2,
котрий згідно довідки від 10.02.2011 року є
студентом ІV курсу денного відділення
економічного факультету Ужгородського
національного університету. 18.07.2007 року
між позивачкою та Ужгородським
національним університетом укладений
договір про оплатне навчання згідно з
яким позивачка повинна щорічно
оплачувати 7250 грн. 02.03.2011 року позивачка
звернулася із заявою до ДПІ
Виноградівського району про
нарахування їй податкового кредиту за
наслідками 2010 року та на підтвердження
своїх вимог подала декларацію про
доходи та розрахунок суми податку з
доходів фізичних осіб /ПДФО/, що
підлягає поверненню платнику податку
або сплаті до бюджету, у тому числі у
зв'язку з нарахуванням податкового
кредиту.

Згідно листа ДПІ у Виноградівському
районі від 15.04.2011 року позивачці
відмовлено у праві на нарахування
податкового кредиту за навчання у
зв'язку з тим, що син позивачки у
звітному податковому періоді навчався
та працював і отримував заробітну
плату, а тому платником податку з
доходів фізичних осіб виступає він сам.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції правильно врахував,
що відповідно п. 1.16 статті 1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» податковий кредит - сума
(вартість) витрат, понесених платником
податку - резидентом у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг) у
резидентів - фізичних або юридичних
осіб протягом звітного року (крім
витрат на сплату податку на додану
вартість та акцизного збору), на суму
яких дозволяється зменшення суми його
річного оподатковуваного доходу,
одержаного за наслідками такого
звітного року, у випадках, визначених
цим Законом. Відповідно до пунктів 5.1, 5.2
статті 5 цього ж Закону платник податку
має право на податковий кредит за
наслідками звітного податкового року.
Підстави для нарахування податкового
кредиту із зазначенням конкретних сум
відображаються платником податку у
річній податковій декларації. До
складу податкового кредиту
включаються фактично понесені витрати,
підтверджені платником податку
документально, а саме: фіскальним або
товарним чеком, касовим ордером,
товарною накладною, іншими
розрахунковими документами або
договором, які ідентифікують продавця
товарів (робіт, послуг) та визначають
суму таких витрат. Відповідно до
підпункту 5.3.3 пункту 5.3 статті 5
вказаного Закону платник податку має
право включити до складу податкового
кредиту звітного року такі витрати,
фактично понесені ним протягом такого
звітного року, зокрема, суму коштів,
сплачених платником податку на користь
закладів освіти для компенсації
вартості середньої професійної освіти
або вищої форми навчання такого
платника податку, іншого члена сім'ї
першого ступеня споріднення, але не
більше суми, визначеної у підпункті 6.5.1
пункту 6.5 статті 6 цього Закону, у
розрахунку за кожний повний або
неповний місяць навчання протягом
звітного податкового року. Такі
витрати включаються при навчанні
платника податку або іншого члена його
сім'ї першого ступеня споріднення до
податкового кредиту одного з таких
членів за їх вибором (підпункт «а»
підпункту 5.3.3 пункту 5.3 статті 5 цього
Закону).

Крім того відповідно до п.п. 1.20.4 п. 1.20 ст.
1 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» для цілей цього Закону
членами сім'ї фізичної особи є її
дружина або чоловік, діти як фізичної
особи, так і її дружини або чоловіка (у
тому числі усиновлені). При цьому, суд
першої інстанції правильно вважав, що
вказаний Закон не ставить право особи
на податковий кредит у залежність від
того чи мала ця особа чи член її сім'ї
першої ступені споріднення доход чи ні.
А відтак суд дійшов підставного
висновку, що право на включення у
податковий кредит витрат пов'язаних з
навчанням у вищих закладах освіти має
право один із членів сім'ї першого
ступеня споріднення за їх вибором, та
вірно задовольнив позовні вимоги.

Однак постановляючи рішення суд першої
інстанції порушив вимоги предметної
підсудності, оскільки у відповідності
до вимог ст. 18 КАС України даний спір
повинен розглядатись окружним
адміністративним судом, а не місцевим
загальним судом, як адміністративним.

Оскільки спір вирішено неповноважним
судом, чим порушено вимоги
процесуального права, то постанову суд
першої інстанції слід скасувати, а
позовні вимоги - задовольнити.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі Закарпатської
області - задовольнити частково,
постанову Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 04 липня
2011 року у справі № 2а-1746/11 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову у праві
нарахування податкового кредиту за
оплату на користь Ужгородського
національного університету за
навчання сина ОСОБА_2

Зобов'язати державну податкову
інспекцію у Виноградівському районі
Закарпатської області прийняти
рішення з приводу повернення ОСОБА_1
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб при оплаті за навчання на користь
Державного вищого навчального закладу
«Ужгородський національний
університет» за декларацією про доходи
за 2010 рік.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

І.В. Глушко