Справа № 676/6346/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/6346/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Швець О.Д.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

19 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області на постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 29
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області з позовом до
УПФУ в м. Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії. Позовні
вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС. 14.05.2014 року він
звернувся до управління із заявою про
призначення пенсії на пільгових
умовах, однак отримав відмову.
Вважаючи її протиправною, просив
визнати дії УПФУ в
м.Кам"янці-Подільському та
Кам"янець-Подільському районі
неправомірними в частині відмови
призначити йому пенсії, та зобов'язати
управління призначити та нарахувати
пенсію на пільгових умовах у
відповідності до ст. 55 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 14.05.2014
року.

Відповідно до постанови
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 29.09.2014 року адміністративний
позов задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином.
Відповідач про причини неявки в судове
засідання не повідомив. Позивач
направив на адресу суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу, з
яких вбачається, що позивач апеляційну
скаргу не визнає у повному обсязі,
проти її задоволення заперечує,
вважаючи рішення суду першої інстанції
законним, обґрунтованим і таким, що
відповідає фактичним обставинам
справи. Просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а рішення суду
першої інстанції -без змін.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, згідно
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_2
віднесений до 2 категорії постраждалих,
і має право на пільги, встановлені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

14.05.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кам'янці-Подільськом у та
Кам'янець-Подільському районі з заявою
про призначення йому пенсії, як
ліквідатору наслідків ЧАЕС,
віднесеному до 2 категорії, із
зниженням пенсійного віку на 8 років
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З відповіді управління № 9687/05 від
31.07.2014 року встановлено, що на підставі
довідки № 41 від 30.11.1992 року, виданої АТП
16861, позивач згідно наказу № 96 від
28.03.1987 року з 01.04.1987 р. по 30.04.1987 р.
працював на обслуговуванні
Чорнобильської зони по перевезенню
продуктів харчування в м.Чорнобиль,
м.Прип'ять, за відпрацьовані 25 днів
отримав зарплату в 2-х кратному
розмірі.

Разом із тим, управлінням зазначено, що
з контрольного листа інструктажу по
техніці безпеки, що надіслані ПАТ
Київська виробнича компанія «Рапід»
не вбачається, що організація
Київгрузавтотранспорт, куди був
відряджений позивач, безпосередньо
була задіяна у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у зону
відчуження.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
згідно з ст. 15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом Української РСР
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 статті 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які працювали
у 1987 році у зоні відчуження не менше 14
календарних днів, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування на 8
років.

Згідно вимог п. 7 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005р. №22-1 до заяви про
призначення пенсії за віком додаються
документи, які засвідчують особливий
статус особи: посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та довідка про
період (періоди) участі в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
за формою, затвердженою постановою
Державного комітету СРСР по праці та
соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122,
або довідка архівної установи, або інші
первинні документи, в яких зазначено
період роботи, населений пункт чи
об'єкт, де особою проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;
посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи та довідка
про період (періоди) проживання (роботи)
на цих територіях, видана органами
місцевого самоврядування (при
призначенні пенсії із застосуванням
норм статті 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Колегія суддів погоджується із тим, що
єдиним документом, що підтверджує
статус громадянина, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та надає право користування пільгами,
встановленими Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема на
призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій, є
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
або потерпілого від Чорнобильської
катастрофи. Різного роду довідки про
період роботи (служби) у зоні
відчуження, про евакуацію, відселення,
самостійне переселення, про період
проживання та роботи на забруднених
територіях тощо є лише підставами для
визначення в установленому порядку
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС або потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

З матеріалів справи встановлено, що
згідно наказу № 96 від 28.03.1987 року для
забезпечення перевезень продовольчих
вантажів для евакуйованого населення
в райони з несприятливою екологічною
обстановкою Київської області позивач
був відряджений в розпорядження АТП
"Київгрузавтотранспорт".

Згідно довідки № 41, виданої АТП 16861 в
1992 році, ОСОБА_2 згідно наказу № 96 від
28.03.1987 року з 01.04.1987 року по 30.04.1987 року
дійсно працював на обслуговуванні
Чорнобильської зони по перевезенню
продуктів харчування в м.Чорнобиль,
Прип'ять, Іванків. За відпрацьовані 25
днів позивач отримав зарплату в 2-х
кратному розмірі, що становить 346 крб.
38 коп.

Згідно довідки № 351, виданої за
підписом директора АТП-13064 06.08.1991 року
позивач в 1987 року з 1 квітня по 30
квітня був відряджений в АТП - 16034
м.Київ, і здійснював перевезення
м'ясопродуктів з хладокомбінату М3 в
м.Прип'ять, Чорнобиль, Іванков.

Згідно архівної довідки № 205/01-32 від
06.02.2013 року, виданої
Кам'янець-Подільським міським
архівом, у списках учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС позивач ОСОБА_2 дійсно значиться,
як такий, що приймав участь в
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з
1 по 30 квітня 1987 року. Крім того,
допитані судом першої інстанції свідки
показали, що разом з позивачем були
відряджені в АТП
"Київгрузавтотранспорт", і виконували
роботу по транспортуванню вантажів в
міста Чорнобиль, Прип'ять, Іванків, які
знаходились в зоні відчуження.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області залишити без
задоволення, а постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 29
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.