Справа № 826/12095/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Літвіної Н.М., Старової Н.Е., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Бліц-Інформ" на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 08
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, треті особи без
самостійних вимог на предмет спору на
боці відповідача: Міжрегіональне
головне управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників, Державна податкова
інспекція у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання незаконними дій,
стягнення надмірно сплачених платежів,
-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Бліц-Інформ" звернулось до суду із
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, треті особи без самостійних
вимог на предмет спору на боці
відповідача: Міжрегіональне головне
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників, Державна податкова
інспекція у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання незаконними дій
Київської міжрегіональної митниці
щодо відмови позивачу у поверненні
надмірно сплаченого до бюджету податку
на додану вартість в сумі 387 530,35 грн. та
стягнення на користь Приватного
акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
суму надмірно сплаченого до бюджету
податку на додану вартість у розмірі 387
530,35 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 08
жовтня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а також на невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
норм процесуального права, просить
скасувати вказане судове рішення і
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
в період з 23 по 31 травня 2012 року
посадовими особами Окружної державної
податкової служби - Центрального офісу
з обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби
України було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку позивача
з питань достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за вересень 2011 року у сумі 2 088
620,00грн., за жовтень 2011 року у сумі 3 156
547,00грн. та за листопад 2011 року у сумі 3 083
169,00грн.

За результатами перевірки складено Акт
від 31.05.2012 р. № 482/40-40/23-20/20050164 (надалі -
Акт перевірки), в якому вказано про
порушення позивачем : п.187.8 ст.187, п.198.2,
п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V, п.7
підрозділу 2 розділу XX Податкового
кодексу України та безпідставне
віднесення до податкового кредиту сум
податку на додану вартість, які не
підтверджені перевіркою за вересень 2011
року в розмірі 257 321,00грн. та за жовтень
2011 року в розмірі 130 203,00 грн. та які
підлягають зменшенню; п.200.1, п.200.2 ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем завищено
суму від'ємного значення податку на
додану вартість, яка включається до
складу податкового кредиту наступного
періоду за вересень 2011 року в розмірі 257
321,00грн. та за жовтень 2011 року в розмірі
130 203,00 грн. та підлягають зменшенню;
п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4 ст.200 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення сум заявленого бюджетного
відшкодування за жовтень 2011 року в
розмірі 257 321,00грн. та за листопад 2011
року в розмірі 130 203,00грн. та які
підлягають зменшенню.

За результатами перевірки Окружною
державною податковою службою -
Центральним офісом з обслуговування
великих платників податків Державної
податкової служби України позивачу
направлено податкове
повідомлення-рішення від 18.06.2012 р. №
, згідно з яким позивачу: зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість на суму 257
321,00 грн. за жовтень 2011 року та на суму 130
203,00грн. зменшено суму бюджетного
відшкодування за листопад 2011 року;
зобов'язано сплатити штрафні санкції у
сумі 193 762,00 грн.

Підставою для вказаних висновків
податкового органу стало віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
ПДВ, що були сплачені митному органу у
вересні 2011 року в розмірі 129 013,90 грн. та
128 307,36 грн., в жовтні 2011 року в розмірі 130
203,09 грн.

Вищевказані суми ПДВ було сплачено
Київській міжрегіональній митниці по
товарах, що ввозились на митну
територію України під кодами
української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності (УКТ
ЗЕД) визначеними п. "о" ч. 1 ст.19 Закону
України "Про Єдиний митний тариф"
№2097-ХП від 05.02.1992р., у редакції, що діяла
на момент здійснення вказаної
операції.

Вказані суми ПДВ були сплачені та
віднесені до складу податкового
кредиту: вересня 2011 року на підставі
вантажно-митних декларацій №
100190000/2011/367855 від 13.09.2011р. та №100190000/2011/368680
від 28.09.2011р. по придбаній фарбі
друкарській (код УКТ ЗЕД 32151900), сума ПДВ
при цьому складає, відповідно, - 129 013,90
грн. та 128 307,36 грн.; жовтня 2011 року на
підставі вантажно-митної декларації №
100190000/2011/369698 від 18.10.2011р. по придбаній
фарбі друкарській (код УКТ ЗЕД 32151900),
сума ПДВ при цьому складає - 130 203,09 грн.

Позивачем подано позов про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
18.06.2012р. № та відшкодування
податку на додану вартість по
декларації з ПДВ за вересень 2011 року в
сумі 2 088 620,00грн., по декларації з ПДВ за
жовтень 2011 року в сумі 3 156 547,00грн., а
також відшкодування ПДВ по декларації
з ПДВ за листопад 2011 року в сумі 3 083
169,00грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.11.2012 р. у справі № 2а-8781/12/2670, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2013 р., позов задоволено частково;
оспорюване податкове
повідомлення-рішення визнано
протиправним та скасовано з тих
підстав, що позивачем було сплачено ПДВ
при імпорті товару (фарби друкарської),
у зв'язку з чим підстави для
позбавлення позивача права на
податковий кредит за цими операціями
відсутні; податкову службу зобов'язано
у відповідності до вимог чинного
законодавства провести перевірку щодо
підтвердження права товариства на
відшкодування з бюджету ПДВ за
вересень 2011 року в сумі 2 088 620,00 грн., за
жовтень 2011 року в розмірі 3 156 547,00 грн.
та за листопад 2011 року у сумі 3 083 169,00
грн. за поданими податковими
деклараціями.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 19.02.2014 р. у справі №
К/800/13367/13 були скасовані постанова
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15.11.2012 р. та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2013 р., в частині позовних вимог
щодо скасування податкового
повідомлення-рішення від 18.03.2012 №
відмовлено. В решті вимог (щодо
стягнення відшкодування ПДВ) справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

25.06.2014 р. позивач звернувся до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
України з заявою про видачу подання для
повернення коштів з бюджету.

Листом від 21.07.2014 р. № 8342/1/26-70-52-04
Київська міжрегіональна митниця
Міндоходів відмовила позивачу у
повернені сум податку на додану
вартість в сумі 387 530,35 грн.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування.

Згідно п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу
України контролюючими органами є
органи доходів і зборів - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Відповідно до п. 43.1 ст. 41 Податкового
кодексу України помилково та/або
надміру сплачені суми грошового
зобов'язання підлягають поверненню
платнику відповідно до цієї статті та
статті 301 Митного кодексу України, крім
випадків наявності у такого платника
податкового боргу.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 52 Митного
кодексу України декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, мають право
приймати самостійне рішення про
необхідність коригування митної
вартості після випуску товарів.

Відповідно до ч. ч. 1 -3 ст. 301 Митного
кодексу України повернення помилково
та/або надміру сплачених сум митних
платежів здійснюється відповідно до
Бюджетного та Податкового кодексів
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного
кодексу України та статей 43, 102
Податкового кодексу України
розроблено Порядок повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 20 липня 2007 р. N
618 (надалі - Порядок № 618).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ
Порядку № 618 для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Пунктом 6 Порядку № 618 передбачено, що
керівник (заступник керівника) митного
органу на підставі результатів
перевірки (у разі її проведення)
підписує Висновок про повернення,
Реєстр висновків про повернення та
супровідний лист, адресований органу
Державного казначейства України (далі -
пакет документів на повернення коштів).

Пакет документів на повернення коштів
передається до Загального відділу для
реєстрації та відправки до органу
Державного казначейства України.

Висновок про повернення платникам
податків помилково та/або надмірно
сплачених митних та інших платежів
повинен бути прийнятий митним органом
не пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення 20-денного строку з дня
подання платниками податків заяви (п. 7
цього Порядку).

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до відділу митних платежів митного
органу (далі - Відділ) для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Висновок про повернення),
форма якого наведена в додатку 1 до
Порядку № 618, керівництвом Відділу за
потреби ініціюється проведення
перевірки в митному органі щодо
правильності митного оформлення із
залученням відповідних підрозділів
митного органу. Порядок і форма
складання документа, у якому
відображатимуться результати
перевірки, визначаються наказом
Державної митної служби України.

Пунктом 11 Порядку № 618 передбачено, що
за відсутності підстав для повернення
коштів у встановленому порядку
готується та надсилається заявнику
письмова обґрунтована відповідь.

З системного аналізу вищенаведених
правових норм вбачається, що
повернення надмірно сплачених сум
податків здійснюється за чітко
встановленою процедурою, зокрема, яка
передбачає обов'язкове звернення
платника податків до митного органу, як
до контролюючого органу з метою
підготовки відповідного висновку до
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до митного органу із
заявою про повернення надмірно
сплачених коштів.

В свою чергу, Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів
надано відповідь листом від 03.07.2014 р. №
7728/1/26-70-52-05, яким повідомлено про
відсутність правових підстав для
повернення надмірно сплачених коштів з
Державного бюджету України.

Підставою для відмови митного органу
стало те, що митна декларація
прирівнюється до податкової
декларації.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
висновки та мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
розгляді справи.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, Вищий адміністративний суд
України 19 лютого 2014 року виніс
постанову у справі №К/800/12961/13,
№К/800/13367/13, якою касаційні скарги ПрАТ
"Бліц-Інформ" та Окружної державної
податкової служби - центрального офісу
з обслуговування великих платників
податків ДПС задовольнив частково.
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.11.2012 р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 р. у
справі № 2а-8781/12/2670 скасовано. В частині
позовних вимог щодо скасування
податкового повідомлення-рішення від
18.03.2012 р. № відмовлено. В решті
справу направлено на новий розгляд.

У вищевказаній постанові колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України зауважила, що перераховані
позивачем суми ПДВ за операціями, що
звільнені від оподаткування, є надміру
сплаченим податком, щодо повернення
якого існує окремий порядок. Разом з
тим, факт безпідставної сплати ПДВ до
бюджету не є обставиною, з якою ст. 198
Податкового кодексу України пов'язує
виникнення у платника права на
податковий кредит.

Наведене вище обумовлює законність
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення, прийнятого у
зв'язку з виключенням податковою
службою незаконно сформованого
позивачем податкового кредиту з
розрахунку бюджетного відшкодування.

Також колегія суддів зазначила, що не
можна визнати законними висновки судів
щодо необхідності зобов'язання
відповідача провести перевірку щодо
підтвердження права товариства на
відшкодування на його користь з
бюджету оспорюваної суми ПДВ з метою
захисту його прав.

Враховуючи, що справа № 2а-8781/12/2670
направлена на новий розгляд та за
результатами розгляду останньої буде
прийнято нове рішення, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про передчасність та
необґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Бліц-Інформ" -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 08 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

Н.М.Літвіна

суддя

Н.Е.Старова

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Літвіна Н. М.

Старова Н.Е.