Справа № 822/3054/14
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3054/14

Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

18 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Напорчук С.В., представник на
підставі довіреності

відповідача - Романюк О.В., представник
на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Ізяславське
лісове господарство" на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 09 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції в Хмельницькій області до
Державного підприємства "Ізяславське
лісове господарство" про зобов'язання
виконати пункти вимоги ,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2012 року державна фінансова
інспекція в Хмельницькій області
звернулась до суду з позовом до
державного підприємства "Ізяславське
лісове господарство", з урахуванням
уточнення позовних вимог, про
зобов'язання відповідача виконати
пункти 3, 6 вимоги №13-33/2515 від 27.12.2011 "Про
усунення порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
"Ізяславське лісове господарство" за
період з 01.03.2009 року по 31.08.2011 року",
зокрема: відобразити дебіторську
заборгованість по розрахунках з ДП
"Укрлісконсалтинг" за фактично не
виконані роботи та не надані послуги в
сумі 76115,26 грн. Стягнути дану
заборгованість з ДП "Укрлісконсалтинг"
в іншому випадку стягнути з осіб винних
у безпідставному списанні коштів на
витрати у порядку та розмірах
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України та провести
претензійно-правову роботу з
контрагентом щодо відшкодування
коштів чи надання товарів, робіт
(послуг) (пункт 3); відобразити
дебіторську заборгованість по
розрахунках з ДП "Укрлісконсалтинг" за
фактично не виконані роботи та не
надані послуги в сумі 1174,00 грн..
Стягнути дану заборгованість з ДП
"Укрлісконсалтинг" в іншому випадку
стягнути з осіб винних у
безпідставному списанні коштів на
витрати у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України та провести
претензійно-правову роботу з
контрагентом щодо відшкодування
коштів чи надання товарів, робіт
(послуг) (пункт 6).

Справа розглядалась неодноразово.

Востаннє постановою Хмельницького
окружного адміністративного суду від
09.09.2014 року позов задоволено, та
зобов'язано відповідача виконати
пункти 3, 6 вимоги
Контрольно-ревізійного відділу в
Славутському районі та містах Славуті
і Нетішині Контрольно-ревізійного
управління в Хмельницькій області від
27.12.2011 №13-33/2515 "Про усунення порушень,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
"Ізяславське лісове господарство" за
період з 01.03.2009 року по 31.08.2011 року".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
відмову в задоволенні позову. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказав, на пропущення
позивачем строку подачі
адміністративного позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
викладені в апеляційній скарзі та
просив їх задовольнити.

Представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, у період часу з 19.09.2011 по
21.11.2011 (ревізію було зупинено для
проведення зустрічних звірок з 10.10.2011
по 12.10.2011 та з 01.11.2011 по 17.11.2011)
працівниками контрольно-ревізійного
відділу в Славутському районі та
містах Славуті і Нетішині
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області
(правонаступником якого є Державна
фінансова інспекція в Хмельницькій
області) відповідно до п.1.1.1 плану КРВ в
Славутському районі та містах Славуті
і Нетішині на ІІІ квартал 2011 року та на
підставі направлень №112, №113 від 19.09.2011
року проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства "Ізяславське
лісове господарство" за період з 01.03.2009
року по 31.08.2011 року.

За результатами ревізії складено акт
ревізії фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
"Ізяславське лісове господарство" за
період з 01.03.2009 року по 31.08.2011 року від
28.11.2011 №13-35/81.

Не погоджуючись з висновками,
викладеними в акті від 28.11.2011 №13-35/81,
відповідачем направлено на адресу КРВ
Славутському районі та містах Славуті
та Нетішині заперечення (зауваження)
від 06.12.2011 №1286 на акт №13-35/81 від 28.11.2011
року КРВ в Славутському районі та
містах Славуті та Нетішині за
наслідками проведеної ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
"Ізяславський лісгосп" за період з
01.03.2009 року по 31.08.2011 року.

За результатами розгляду заперечення
(зауваження) від 06.12.2011 №1286, КРВ
Славутському районі та містах Славуті
та Нетішині надано висновки на
заперечення до акту ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
"Ізяславське лісове господарство" за
період з 01.03.2009 року по 31.08.2011 року,
відповідно до якого зазначені
відповідачем заперечення не прийняті.

На підставі висновків акту ревізії
директору ДП "Ізяславське лісове
господарство" ОСОБА_4 направлено вимогу
"Про усунення порушень, виявлених
ревізією фінансово-господарської
діяльності ДП "Ізяславське лісове
господарство" за період з 01.03.2009 року по
31.08.2011 року" від 27.12.2011 №13-33/2515.

З метою попередження виникнення в
подальшому порушень, керуючись п.7 ст.10
Закону України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) (далі - Закон)
від відповідача вимагалось, зокрема,
крім іншого:

- відобразити дебіторську
заборгованість по розрахунках з ДП
"Укрлісконсалтинг" за фактично не
виконані роботи та не надані послуги в
сумі 76115,26 грн. Стягнути дану
заборгованість з ДП "Укрлісконсалинг" в
іншому випадку стягнути з осіб винних у
безпідставному списанні коштів на
витрати у порядку та розмірах
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України та провести
претензійно-правову роботу з
контрагентом щодо відшкодування
коштів чи надання товарів, робіт
(послуг) (пункт 3);

- відобразити дебіторську
заборгованість по розрахунках з ДП
"Укрлісконсалтинг" за фактично не
надані послуги в сумі 1174,00 грн. стягнути
дану заборгованість з ДП
"Укрлісконсалтинг" в іншому випадку
стягнути з осіб винних у
безпідставному списанні коштів на
витрати у порядку та розмірах
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України та провести
претензійно-правову роботу з
контрагентом щодо відшкодування
коштів чи надання товарів, робіт
(послуг) (пункт 6).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зазначив, що пункти 3, 6
вимоги про усунення порушень № 13-33/2515
від 27 грудня 2011 р. є законними та
підлягають виконанню.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу»
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин) (далі - Закон), головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування..

Згідно з п.2 ч.1 ст.8 Закону, Головне
контрольно-ревізійне управління
України, контрольно-ревізійні
управління в Республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі виконують
такі функції проводять у
підконтрольних установах ревізії
фінансово-господарської діяльності,
використання і збереження фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильності визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
стану і достовірності бухгалтерського
обліку та фінансової звітності.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону, Головному
контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Частиною 2 ст.15 Закону встановлено, що
законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Відповідно до п. 46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
підрозділами, затвердженого
постановою КМУ від 20 квітня 2006 року №
550 (надалі - Порядок), якщо вжитими в
період ревізії заходами не забезпечено
повне усунення виявлених порушень,
контролюючим органом у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Пунктом 10 ч.1 ст. 10 Закону надано право
звернення до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Крім того, згідно з абз.3 п.п.4 п.4
Положення про Державну фінансову
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 23 квітня
2011 року №499/2011, Держфінінспекція
України відповідно до покладених на
неї завдань вживає в установленому
порядку заходів до усунення виявлених
під час здійснення державного
фінансового контролю порушень
законодавства та притягнення до
відповідальності винних осіб, а саме:
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Таким чином суд апеляційної інстанції
погоджується з доводами суду першої
інстанції, що оскільки вимога
Контрольно-ревізійного відділу в
Славутському районі та містах Славуті
і Нетішині Контрольно-ревізійного
управління в Хмельницькій області від
27.12.2011 р. №13-33/2515 "Про усунення порушень,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
"Ізяславське лісове господарство" за
період з 01.03.2009 року по 31.08.2011 року" в
порядку і строки передбачені чинним
законодавством у судовому порядку не
оскаржувалась та не скасована, тобто є
чинною на момент розгляду справи, тому
позовні вимоги належать задоволенню.

Стосовно доводів апелянта про
порушення фінансовою інспекцією
строку подачі адміністративного
позову, суд апеляційної інстанції
зазначає наступне.

Державною фінансовою інспекцією в
Хмельницькій області проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності ДП «Ізяславське лісове
господарство», за результатами якої
складено акт №13-35/81 від 28.11.2011 року.

27.12.2011 року контрольно-ревізійним
управлінням надіслано ДП «Ізяславське
лісове господарство» вимогу про
усунення порушень та надано строк до
30.01.2012 року для вжиття заходів та
виконання цих вимог, а тому саме з 30.01.2012
року розпочинається перебіг
процесуального строку визначеного для
подачі адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
(чинної на момент виникнення спірних
правовідносин) для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог. Цим Кодексом та іншими законами
можуть також встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

За таких, обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
правомірність прийнятого судом першої
інстанції рішення, так як під час
апеляційного перегляду доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державного
підприємства "Ізяславське лісове
господарство" залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 09
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
25 листопада 2014 року .

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.