Справа № К/9991/72745/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/72745/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
секретар: Буденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Голови Державної прикордонної служби
України, Державної прикордонної служби
України, третя особа Східне
регіональне управління Державної
прикордонної служби України про
скасування наказу,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року позивач звернувся
до суду із вказаним позовом до
відповідачів. Просив визнати
протиправними дії відповідачів щодо
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності, скасувати наказ
адміністрації Державної прикордонної
служби України № 738 від 29 вересня 2010
року «Про накладення дисциплінарного
стягнення».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
він будь-яких порушень військової
дисципліни не вчиняв, тому притягнення
його до дисциплінарної
відповідальності є протиправним. Крім
того, службове розслідування проведено
з порушенням встановленого порядку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 жовтня
2011 року скасовано постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року та ухвалено нову постанову про
задоволення позову. Скасовано наказ
адміністрації Державної прикордонної
служби України № 738 від 29 вересня 2010
року «Про накладення дисциплінарного
стягнення».

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду
апеляційної інстанції з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права та залишення в
силі постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права у межах доводів
касаційної скарги, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_4 проходить
військову службу на посаді заступника
командира Харківської авіаційної
ескадрильї Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України з тилу - начальника тилу.

Наказом адміністрації Державної
прикордонної служби України № 738 від 29
вересня 2010 року «Про накладення
дисциплінарного стягнення» на
позивача накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді попередження про
неповну службову відповідність за
неналежне виконання покладених
обов'язків з організації та
керівництва тиловими службами частини,
порушення вимог законодавства, які
визначають порядок організації та
ведення тилового господарства частини,
що призвело до настання негативних
наслідків, запобігання яким покладено
на начальника тилу.

Підставою для накладення
дисциплінарного стягнення слугував
висновок службового розслідування
щодо з'ясування причин та обставин
незадовільного виконання службових
обов'язків заступником командира
Харківської авіаційної ескадрильї з
тилу - начальником тилу підполковником
ОСОБА_4, призначеного наказом
начальника Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України № 248 від 28 липня 2010 року
та затвердженого 30 серпня 2010 року
начальником Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України. В ході службового
розслідування встановлено
незадовільне виконання позивачем
службових обов'язків, визначених
ст.ст. 75, 76, 202 Статуту внутрішньої
служби Збройних сил України,
ст.ст. 7, 22, 41, 11 наказу Голови
Державного комітету у справах охорони
державного кордону України -
командуючого прикордонними військами
України від 6 серпня 1998 року № 328, ст. 120
наказу адміністрації Державної
прикордонної служби України від 30
жовтня 2008 року № 900, ст. 451 наказу
Державного комітету у справах охорони
державного кордону України від 10
грудня 1998 року № 510, ст.ст. 21-33 наказу
адміністрації Державної прикордонної
служби України від 10 грудня 2004 року №
925. З вказаним висновком службового
розслідування позивач ознайомився 1
вересня 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
попередження про неповну службову
відповідність, оскільки службовим
розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4
незадовільно виконував свої посадові
обов'язки щодо організації та ведення
військового господарства авіаційної
ескадрильї.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нову постанову
про задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що наказ про накладення
дисциплінарного стягнення прийнято з
порушенням порядку та процедури
накладення дисциплінарних стягнень.
Крім того, при накладенні стягнення не
враховано характер, ступінь тяжкості
вчиненого правопорушення, настання
тяжких наслідків, спричинення майнової
шкоди та вину особи у його вчиненні, та
не обґрунтовано накладення саме такого
дисциплінарного стягнення.

Проте погодитися з такими висновками
суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновки суду апеляційної інстанції не
ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 4 преамбули
Дисциплінарного статуту Збройних Сил
України, затвердженого Законом України
від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі -
Дисциплінарний статут), дія
Дисциплінарного статуту Збройних Сил
України поширюється на Державну
прикордонну службу України, Службу
безпеки України, внутрішні війська
Міністерства внутрішніх справ України,
війська Цивільної оборони України та
інші військові формування, створені
відповідно до законів України,
Державну спеціальну службу транспорту.

Згідно ст. 45 Дисциплінарного статуту у
разі невиконання (неналежного
виконання) військовослужбовцем своїх
службових обов'язків порушення
військовослужбовцем військової
дисципліни або громадського порядку
командир повинен нагадати йому про
обов'язки служби, а за необхідності -
накласти дисциплінарне стягнення.

Ст. 68 Дисциплінарного статуту
передбачено, що на молодших та старших
офіцерів можуть бути накладені такі
дисциплінарні стягнення: зауваження,
догана, сувора догана, попередження про
неповну службову відповідність,
пониження в посаді, пониження
військового звання на один ступінь,
звільнення з військової служби за
службовою невідповідністю,
позбавлення військового звання.

Згідно п. «б» ст. 73 Дисциплінарного
статуту командувач військ
оперативного командування має право
попереджувати про неповну службову
відповідність офіцерів. А
ст. 92 Дисциплінарного статуту
визначено, що якщо командир за тяжкістю
вчиненого підлеглим правопорушення
визнає надану йому дисциплінарну владу
недостатньою для покарання
військовослужбовця, він порушує
клопотання про накладення стягнення на
винну особу владою старшого командира.

Ст. 12 Дисциплінарного статуту
передбачено, що заступники Міністра
оборони України, командувачі видів
Збройних Сил України користуються щодо
підлеглих військовослужбовців
дисциплінарною владою командувача
військ оперативного командування, а
керівники структурних підрозділів
Міністерства оборони України і
Генерального штабу Збройних Сил
України - дисциплінарною владою
командира корпусу. Верховний
Головнокомандувач Збройних Сил
України, Міністр оборони України,
начальник Генерального штабу -
Головнокомандувач Збройних Сил
України користується дисциплінарною
владою у повному обсязі цього Статуту,
крім відповідних повноважень,
визначених цим Статутом для кожного з
них особисто.

Згідно п. 5 Інструкції про порядок
проведення службового розслідування у
Державній прикордонній службі України,
затвердженої наказом Адміністрації
Державної прикордонної служби України
№ 111 від 14 лютого 2005 року (далі -
Інструкція), рішення про проведення
службового розслідування приймається
начальником (командиром), який має
право видавати письмові накази та
притягати підлеглого
військовослужбовця до дисциплінарної
відповідальності. Службове
розслідування призначається письмовим
наказом. У наказі зазначаються
підстави для призначення
розслідування, особа (якщо вона
встановлена), стосовно якої воно має
бути проведено, мета та термін
проведення, а також посадова особа
(особи), якій (яким) доручено його
проведення.

П. 6 вказаної Інструкції передбачено, що
підставою для призначення службового
розслідування можуть бути рапорти
посадових та службових осіб добового
(прикордонного) наряду, командирів
підрозділів, начальників служб, інших
посадових осіб, окремих
військовослужбовців, заяви (скарги)
громадян, а також інші повідомлення про
правопорушення, події, що потребують
з'ясування обставин, за яких вони
сталися.

П. 8 Інструкції визначено, що службове
розслідування може бути проведено
особисто начальником (командиром) чи
доручено іншій посадовій особі,
компетентній в питаннях, які повинні
розслідуватися. У разі потреби
залучення фахівців до проведення
службового розслідування начальник
(командир) призначає групу фахівців на
чолі зі старшим групи, про що
оголошується в наказі.

Відповідно до п. 12 Інструкції службове
розслідування має бути завершено
протягом одного місяця з дня його
призначення начальником (командиром).

Виходячи з вимог п. 27, якщо провину
військовослужбовця повністю доведено,
начальник (командир) приймає рішення
про притягнення військовослужбовця до
дисциплінарної відповідальності та
визначає вид дисциплінарного
стягнення, а також особу, якій доручає
підготувати проект відповідного
наказу.

За таких обставин, коли службовим
розслідуванням, яке проведено у
відповідності до чинного
законодавства, встановлено факти
незадовільного виконання позивачем
службових обов'язків, то суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
попередження про неповну службову
відповідність є правомірним, а відтак
відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Проте суд апеляційної інстанції цих
обставин не врахував.

Відповідно до статті 226 КАС суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Оскільки суд апеляційної інстанції
помилково скасував постанову суду
першої інстанції, яка
ухвалена відповідно до закону, то
колегія суддів на підставі ст. 226 КАС
України скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі постанову
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України
задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 жовтня
2011 року скасувати, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк