Справа № 804/697/13-а
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2013 р. Справа № 804/697/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Потолової Г.В.

при секретарі - Покусай С.О.

за участю: представника позивача -
Сєкачова Д.М.

представників відповідача - Німець
Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Криворізької північної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби до
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» про стягнення податкового боргу з
податку на додану вартість та податку
на прибуток,

ВСТАНОВИВ:

Криворізька північна МДПІ звернулася
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про
стягнення з КП «Житлово-експлуатаційна
організація №14» податкового боргу з
податку на додану вартість у сумі 771'
567грн.32коп. та податку на прибуток у
сумі 135' 068грн.40коп.

У судовому засіданні 19.06.2013р.
представником позивача подано заяву
про зміну позовних вимог, яка за своїм
змістом є заявою про зменшення
позовних вимог, обґрунтована сплатою
відповідачем податкового боргу по
податку на прибуток у повному обсязі, у
зв'язку з чим просить стягнути з КП
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» податкового боргу з податку на
додану вартість у сумі 771' 567грн.32коп.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити
адміністративний позов у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував у повному обсязі.
Обґрунтування наведені в письмових
запереченнях, які долучені до
матеріалів справи, та просив суд
відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши
матеріали справи та оцінивши їх у
сукупності, при розгляді справи
виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» за кодом є
зареєстрованою юридичною особою.

27.04.2005р. відомості Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація №14» ()
включені до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за № 0002463 (а.с.8-14).

14.01.1994 р. Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» взято на облік як платника
податків за №288 в Криворізькій
північній МДПІ (а.с.15).

17.07.1997р. КП «Житлово-експлуатаційна
організація №14» зареєстровано як
платника податку на додану вартість, на
підставі чого видане свідоцтво №200042323
НБ №335472 (а.с.18).

Отже, відповідач належним чином
зареєстрований, як суб'єкт
господарювання, а тому на нього
поширюється дія законів та інших
нормативно-правових актів, які
регулюють здійснення господарської
діяльності в Україні.

Так, відповідачем подані до
Криворізької північної МДПІ податкові
декларації з податку на додану
вартість, в яких самостійно визначена
сума ПДВ, що підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет. А саме:

- 13.09.2012р. подана податкова декларація з
ПДВ за серпень 2012р. на суму 229' 227грн.
00коп.; - 18.10.2012р. - за вересень 2012р. на суму
199'780грн. 00коп.;

- 12.11.2012р. - за жовтень 2012р. на суму
226'317грн. 00коп. (а.с.21-26).

Криворізькою північною МДПІ в
результаті проведення аналізу сплати
податків, зборів та інших платежів,
встановлено, що за КП
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» обраховується сума податкового
боргу перед бюджетом у розмірі 906' 635грн.
72коп., яка виникла у березні 2012 року та
складається з наступного:

- 658 384,00 грн. - самостійно задекларовані
відповідачем податкові зобов'язання по
податку на додану вартість;

- 113'183,32грн. - пеня, згідно даних
особового рахунку, нарахована на суму
податкового

боргу з податку на додану вартість;

- 135'068,40грн. - самостійно задекларовані
відповідачем податкові зобов'язанні по
податку на прибуток підприємств та
фінансових установ комунальної
власності.

Позивач, з посиланням на п.п.129.1.1
п.129.1, п.129.4 ст.129 Податкового кодексу
України та Інструкції про порядок
нарахування та погашення пені за
платежами, що контролюються органами
державної податкової служби
(затверджена наказом Державної
податкової адміністрації України від
11.06.2003р. №290), зазначає, що відповідачу
нарахована пеня у зв'язку з
непогашенням самостійно нарахованих
сум грошових зобов'язань, згідно
довідки-розрахунку по податку на
додану вартість, яка складає 113' 183грн.
32коп.

На підставі п.п.6,2.1, п.п.6.2.3 п.6.2 ст.6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», який діяв до набрання
законної сили Податковим кодексом
України та застосовується згідно
Прикінцевих та перехідних положень
останнього, Північною МДПІ направлено
КП «ЖЕО №14» першу та другу податкові
вимоги по несплаченим узгодженим
податковим зобов'язанням 2001 року,
відповідно від 17.10.2001р. №1/38 та від
26.11.2001р. №2/137.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, посилаючись на те, що
податкові зобов'язання за березень
2012р., згідно декларації, сплачені ним у
повному обсязі на загальну суму
311'436грн. 00коп., а саме платіжними
дорученнями:

- №943 від 04.04.2012р. - 1' 000грн. 00коп.; -
№949 від 05.04.2012р.- 2' 000грн. 00коп.;

- №963 від 09.04.2012р.- 2' 000грн. 00коп.;
- №983 від 10.04.2012р.- 3' 000грн. 00коп.;

- №990 від 11.04.2012р.- 1' 000грн. 00коп.;
- №1016 від 13.04.2012р.- 2' 500грн. 00коп.;

- №1031 від 17.04.2012р.- 1' 000грн. 00коп.; -
№1044 від 18.04.2012р.- 5' 000грн. 00коп.;

- №1061 від 19.04.2012р.- 3' 500грн. 00коп.; -
№1072 від 20.04.2012р.- 1' 500грн. 00коп.;

- №1088 від 23.04.2012р.- 30' 000грн. 00коп.; -
№1114 від 24.04.2012р.- 16' 000грн. 00коп.;

- №1115 від 24.04.2012р.- 50' 000грн. 00коп.; -
№1126 від 25.04.2012р.- 2' 500грн. 00коп.;

- №1125 від 25.04.2012р.- 32' 000грн. 00коп.; -
№1129 від 25.04.2012р.- 23' 057грн. 69коп.;

- №1130 від 25.04.2012р. - 14' 600грн. 00коп.; -
№1132 від 25.04.2012р. - 50'000грн. 00коп.;

- №1142 від 26.04.2012р. - 32' 778грн. 31коп.; -
№1147 від 27.04.2012р. - 20'000грн. 00коп.;

-№1157 від 27.04.2012р. - 14' 000грн. 00коп.; -
№1160 від 28.04.2012р. - 4' 000грн. 00коп.

А також по податку на прибуток за І
квартал 2012 р. згідно декларації
терміном сплати до 20.05.2012 р. - платіжне
доручення№1253 від 16.05.2012р. на суму 31' 800,00
грн. (за необхідної суми 31' 776грн. 00коп., у
зв'язку з чим утворилася переплата у
розмірі 24грн.).

Враховуючи вищезазначене, відповідач
вказує, що виконав у повному обсязі
свої податкові зобов'язання. З
посиланням на приписи ст.58 Конституції
України зазначає, що зміну призначення
платежу позивач мав право
застосовувати лише до боргів, що
виникли з 01.01.2011р., в іншому випадку
застосування п.п.87.9 ст.87 Податкового
кодексу України є безпідставним та
незаконним.

При погашенні суми податкового боргу
(його частини) кошти, що сплачує такий
платник податків, у першу чергу
зараховуються в рахунок податкового
зобов'язання. У разі повного погашення
суми податкового боргу кошти, що
сплачує такий платник податків, в
наступну чергу зараховуються у рахунок
погашення штрафів, в останню чергу
зараховуються в рахунок пені. Якщо
платник податків не виконує
встановленої цим пунктом черговості
платежів або не визначає її у
платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку), орган
державної податкової служби
самостійно здійснює такий розподіл
такої суми у порядку, визначеному цим
пунктом.

Відповідач звертає увагу, що
оформлення платіжних доручень, якими
сплачував узгоджені податкові
зобов'язання за спірний період,
здійснено відповідно до Наказу
Міністерства фінансів України №817 «Про
затвердження Порядку заповнення
документів на переказ у разі сплати
(стягнення) платежів до бюджету,
здійснення бюджетного відшкодування
податку на додану вартість, повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до бюджету», та доданого до
нього списку кодів платежів. В цьому
Наказ і зазначено, що платник податку у
платіжному дорученні вказує код, який
визначає призначення платежу. В своїх
платіжних дорученнях відповідач
вказував код - 101, який відповідно до
вищеназваного Наказу є кодом, що
визначає сплату самостійно узгоджених
податкових зобов'язань, натомість код -
140 передбачає перерахування коштів на
сплату боргу.

При цьому, з посиланням на ст.131 та
п.14.1.162 ст.162 ПК України відповідач
зазначає, що за відсутності у нього
боргу по сплаті зобов'язань за березень
2012 року та І квартал 2012 року і
відсутності факту порушення
граничного строку сплати, нарахування
позивачем пені є протиправним.

Крім того, відповідач вважає, що
податковий орган мав нарахувати
платнику пеню на підставі окремого
рішення, яке в даному випадку відсутнє
і позивачем не надано.

Одночасно, з довідки позивача про стан
боргу відповідача, доданої до
матеріалів справи, вбачається, що
період заборгованості складає:

1)з податку на додану вартість - згідно
декларацій:

№ від 13.09.12р.,№ від 18.10.12р.,
№ від 12.11.12р.,

тобто за період серпень-жовтень 2012р.

Та за податковим
повідомленням-рішенням №/0 від
09.03.2010р.

2)з податку на прибуток - згідно
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 09.03.2010р.

Відповідач не погоджується з даним
визначенням боргу та вказує, що
податкові зобов'язання з ПДВ за період
серпень-жовтень 2012р. сплачені ним у
повному обсязі на загальну суму
655'324грн. 00коп.

А саме, за серпень 2012р. сплачено
зобов'язань на загальну суму 229'227грн.
00коп. платіжними дорученнями:

- №1733 від 12.09.2012р. - 15' 000грн.00коп.; -
№1831 від 20.09.2012р. - 20' 000грн.00коп.;

-№1833 від 21.09.2012р. - 35' 000грн.00коп.; -
№1842 від 24.09.2012р. - 35' 000грн.00коп.;

-№1851 від 25.09.2012р. - 31' 400грн.00коп.; -
№1852 від 25.09.2012р. - 21' 500грн.00коп.;

- №1867 від 26.09.2012р. - 20' 000грн. 00коп.; -
№1886 від 26.09.2012р. - 10' 000грн.00коп.;

-№1887 від 27.09.2012р. - 41' 327грн.00коп.

За вересень 2012р. сплачено зобов'язань
на загальну суму199'780грн. 00коп.:

-№2031 від 18.10.2012р. - 20' 000грн.00коп.; -
№2034 від 19.10.2012р. - 20' 000грн.00коп.;

-№2045 від 22.10.2012р. - 20' 000грн.00коп.; -
№2084 від 23.10.2012р. - 25' 000грн.00коп.;

-№21041 від 24.10.2012р. - 30' 000грн.00коп.; -
№2112 від 25.10.2012р. - 20' 000грн.00коп.;

-№2113 від 25.10.2012р. - 29' 895грн.00коп.; -
№2137 від 26.10.2012р. - 34' 885грн.00коп.;

За жовтень 2012р. сплачено зобов'язань на
загальну суму 226'317грн. 00коп.:

-№2398 від 26.11.2012р. - 15' 000грн.00коп., -
№2426 від 28.11.2012р. - 211' 317грн.00коп.

Таким чином, відповідач наполягає на
відсутності боргу з ПДВ перед бюджетом
за серпень-жовтень 2012 р.

При цьому, відповідач спростовує
твердження податкового органу про
зарахування сплачених сум в рахунок
минулих періодів, оскільки борг виник у
березні 2012 р.

Відповідач звертає увагу, що 22.05.2013 р.
звернувся до податкового органу
(позивача по справі) з актом звірки, про
отримання якого свідчить відповідний
відбиток штампу ДПІ (а.с.116).У вказаному
акті відповідач зазначає про
відображення сплачених сум за спірний
період без порушення граничного
терміну суми ПДВ та прохання позивача
вказати напрямок зарахування даних сум
в порядку ст.87.9 ПК України (з
урахуванням посилань податкового
органу).

Однак, станом на дату судового
засідання 28.05.2013 р. підписаного та
заповненого податковим органом акту
звірки так і не надано.

Отже, відповідач наполягає на
незаконності зарахування сплачених
сум ПДВ в порядку календарної
черговості за період, що передує 2011р., з
урахуванням приписів ПК України. Про що
обґрунтування наведені вище.

Одночасно, відповідач звертає увагу, що
обґрунтування позивача спростовуються
обставинами справи. Так, з позовом ДПІ
звернулася у грудні 2013 р. та вказує про
виникнення боргу у березні 2012 р. В
такому випадку, як зазначає відповідач,
у разі зарахування податковим органом
поточних сплачених сум в порядку
календарної черговості, та з
урахуванням того, що відповідач
сплачував поточні податкові
зобов'язання з ПДВ та ПП за звітні
період грудень 2012р. - квітень 2013р., який
не увійшов до даного позову, сплачені
суми мали б бути також зараховані в
порядку календарної черговості за
період, обумовлений позовом за
відповідними видами податків. В такому
разі, сума позову має зменшитись на
відповідну суму.

Щодо позовної вимоги про стягнення
боргу з податку на додану вартість за
податковим повідомленням-рішенням
№/0 від 09.03.2010р. та з податку на
прибуток за податковим
повідомленням-рішенням №/0 від
09.03.2010р., відповідач зазначає наступне.

Розглядати такі вимоги в межах
заявленого позову на думку відповідача
не можна, оскільки фактично зазначені
податкові повідомлення-рішення і сума
штрафних санкцій (з ПДВ 3'060грн. 00коп., з
податку на прибуток 135'068грн. 40коп.) за
ними вже були предметом розгляду іншої
адміністративної справи №2а-4002/10/0470 за
позовом КП «ЖЕО №14» до Північної МДПІ
про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.02.2012 р. по справі №2а-4002/10/0470
скасовано постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.07.2010р. та
задоволено позов в частині визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Північної МДПІ №/0 та №/0 від
09.03.2010р.

Відповідач звертає увагу, що позивач у
позовній заяві вказує на стягнення
суми самостійно задекларованих
зобов'язань і пені та не заявляє вимог
про стягнення штрафних санкцій за
податкові повідомлення-рішення (які є
частиною розрахунку заборгованості).
Таким чином, розрахунок заборгованості
не відповідає позовним вимогам
Північної МДПІ.

Тим більше, як зазначає відповідач,
штрафні санкції не є такими, що
нараховані на суму зобов'язань по
деклараціям за 2012 (вказані в розрахунку
боргу до позову), а стосуються інших
зобов'язань з 2010р. безпосередньо в
позові не заявлені.

За викладених відповідачем заперечень,
позивачем подано заяву про зміну
позовних вимог, яка за своїм змістом є
заявою про зменшення позовних вимог.

А саме, позивач просить стягнути з
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» суму податкового боргу з податку
на додану вартість у розмірі 771'567грн.
32коп.

Проте, відповідач не погодився зі
зменшеною сумою заборгованості та
наполягає на відсутності податкового
боргу перед бюджетом.

Так, згідно акту взаємних розрахунків з
ПДВ за спірний період складеного
Північною МДПІ, всі платіжні доручення
сплачені відповідачем в рахунок
погашення самостійно узгоджених
зобов'язань з ПДВ за охоплюваний
позовом період, позивач спрямовував на
погашення боргу з ПДВ за період грудень
2010р.-січень 2011р. з наступним розподілом:

- 709'471грн. 78коп. було направлено
податковим органом на погашення суми
податкових зобов'язань в порядку
календарної черговості;

-25'452грн. 22коп. було направлено
податковим органом на погашення
нарахованої пені в порядку календарної
черговості.

Такий розподіл коштів КП "ЖЕО №14"
вважає незаконним з посиланням на ст.131
ПК України, якою чітко встановлено, що
при погашенні суми податкового боргу
(його частини) кошти, сплачені таким
платником податків, у першу чергу
зараховуються в рахунок податкового
зобов'язання. У разі повного погашення
суми податкового боргу кошти, що
сплачує такий платник податків, в
наступну чергу зараховуються у рахунок
погашення штрафів, в останню чергу
зараховуються в рахунок пені. Якщо
платник податків не виконує
встановленої цим пунктом черговості
платежів або не визначає її у
платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку), орган
державної податкової служби
самостійно здійснює такий розподіл
такої суми у порядку, визначеному цим
пунктом.

Таким чином, за визначенням
відповідача, податковий орган має
право спрямовувати сплачені кошти в
рахунок погашення пені виключно після
повного погашення боргу з податкових
зобов'язань та штрафних санкцій, що в
даному випадку не має місця.

Отже, за твердженням відповідача, сума
у розмірі 25'452грн. 22коп. неправомірно
спрямована Північною МДПІ на погашення
пені, відтак позивач невірно виконав
вимоги щодо календарної черговості, а
тому позбавляється права на стягнення
даної суми боргу, так як фактично
відповідач її сплатив згідно наданих
до матеріалів справи платіжних
доручень.

Відповідач наполягає на первинних
запереченнях, приведених вище,
стосовно дії ПК України у часі, та
наполягає, що податковий орган мав
право застосовувати ст.87 ПК України
лише щодо боргів, які виникли з 01.01.2011р.А
сума (згідно акту звірки) 122' 900грн. 00коп.
неправомірно була спрямована на
погашення зобов'язань за грудень 2010р.,
тому у її стягнення також має бути
відмовлено.

Відповідач звертає увагу, що в наданому
акті звірки, позивач вказує платіжні
доручення, якими КП «ЖЕО № 14»
погашалися зобов'язання, починаючи з
№1833.Проте, як стверджує відповідач, за
спірний період було також сплачено
суму платіжними дорученнями №1733 від
12.09.2012р. на суму 15' 000грн. 00коп. та №1831 від
20.09.2012р. на суму 20'000грн. 00коп. (а.с.91-92),
які в акті звірки не зазначені взагалі.

Таким чином, відповідач піддає сумніву
напрямок зарахування та правомірність
зарахованих сум за вказаними
платіжними дорученнями.

Щодо заявленої у позові до стягнення з
відповідача суми боргу з податку на
прибуток у розмірі 135'068грн. 40коп.,
останній звертає увагу, що відповідно
до даних зворотної картки особового
рахунку (платіж 11020202) КП «ЖЕО №14» у
Північній МДПІ, станом на 31.03.2013р.
загальна сума боргу з податку на
прибуток становить 109'974грн. 86коп.Що на
25'093грн. 54коп. менше, ніж заявлено у
позові, а станом на дату судового
засідання по справі(19.06.2013р.) може бути
ще меншою.

Таким чином, відповідач наполягає на
невідповідності суми вказаного у
позові боргу з податку на прибуток.

Щодо обґрунтування незгоди з сумою
нарахованої пені за заявою про
зменшення позовних вимог, відповідач з
посиланням на ст.131 та п.14.1.162. ст.162
Податкового кодексу України, підтримує
первинні обґрунтування заперечень,
наведені вище. Відповідач звертає
увагу на відсутність у матеріалах
справи розрахунку заявленої до
стягнення суми пені.

Дослідивши матеріали справи, надані
представниками сторін докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши їх у сукупності, суд
виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 67, 68 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори у порядку та в розмірах,
встановлених законом, неухильно
додержуватися Конституції та законів
України.

З цією нормою кореспондують норми ПК
України. Так, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Статтею 61 Податкового кодексу України
наведено визначення податкового
контролю та повноваження органів
державної влади щодо його здійснення.

Так, податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Органи державної податкової служби,
відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України, мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України визначено, що податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Згідно п.п.49.1, 49.2 ст. 49 Податкового
кодексу України податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, податковий борг - сума
грошового зобов`язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов`язання.

Статтею 87 ПК України передбачено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючий такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам ДПС, у розмірі суми податкового
боргу або його частини.

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень
Податкового кодексу України, цей
Кодекс набирає чинності з 1 січня 2011
року.

Пунктом 2 Кодексу визнано такими, що
втратили чинність з 1 січня 2011 року,
зокрема Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно
до ст.58 Конституції України, закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Таким чином, враховуючи, що спір по
справі виник у березні 2012 року, але щодо
зобов'язань КП «ЖЕО №14», які виникли, у
тому числі, й 2010 року, при прийнятті
рішення судом застосовуються норми
законів, що діяли на момент виникнення
правовідносин.

З урахуванням заяви про зміну позовних
вимог, Криворізька північна МДПІ
просить стягнути з Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація №14» суму податкового
боргу з податку на додану вартість у
розмірі 771' 567грн. 32коп.

Згідно доданої довідки розрахунку
(а.с.140) вбачається, що всі платіжні
доручення сплачені відповідачем в
рахунок погашення самостійно
узгоджених зобов'язань з податку на
додану вартість за охоплюваний позовом
період, позивач спрямовував на
погашення боргу з податку на додану
вартість за період грудень 2010р.-січень
2011р. з наступним розподілом:

- 709'471грн. 78коп. направлено податковим
органом на погашення суми податкових
зобов'язань в порядку календарної
черговості;

-25'452грн. 22коп. направлено податковим
органом на погашення нарахованої пені
в порядку календарної черговості.

Статтею 131 ПК України чітко
встановлено, що при погашенні суми
податкового боргу (його частини) кошти,
сплачені таким платником податків, у
першу чергу зараховуються в рахунок
податкового зобов'язання. У разі
повного погашення суми податкового
боргу кошти, що сплачує такий платник
податків, в наступну чергу
зараховуються у рахунок погашення
штрафів, в останню чергу зараховуються
в рахунок пені. Якщо платник податків
не виконує встановленої цим пунктом
черговості платежів або не визначає її
у платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку), орган
державної податкової служби
самостійно здійснює такий розподіл
такої суми у порядку, визначеному цим
пунктом.

Таким чином, податковий орган має право
спрямовувати сплачені кошти в рахунок
погашення пені виключно після повного
погашення боргу з податкових
зобов'язань та штрафних санкцій, що в
даному випадку не має місця.

З урахуванням викладеного, з
довідки-розрахунку, зворотного боку
облікової картки відповідача та акту
звірки, підписаного і наданого
податковим органом, вбачається, що
останній неправомірно спрямував
сплачену відповідачем суму у розмірі 25'
452грн. 22коп.на погашення пені.

Суд приймає до уваги надані
відповідачем пояснення, податкові
декларації, платіжні доручення (а.с.47-77,
88-115), що надані як під час розгляду
первинних позовних вимог, так і під час
розгляду заяви про зменшення позовних
вимог, з яких вбачається наступне.

Податкові зобов'язання позивачем за
березень 2012р., згідно декларації,
сплачені у повному обсязі на загальну
суму 311'436грн. 00коп., а саме платіжними
дорученнями:

- №943 від 04.04.2012р. - 1' 000грн. 00коп.; -№949
від 05.04.2012р. - 2' 000грн. 00коп.;

- №963 від 09.04.2012р. - 2' 000грн. 00коп.; -№983
від 10.04.2012р. - 3' 000грн. 00коп.;

- №990 від 11.04.2012р. - 1' 000грн. 00коп.;
-№1016 від 13.04.2012р. - 2' 500грн. 00коп.;

- №1031 від 17.04.2012р. - 1' 000грн. 00коп.; -№1044
від 18.04.2012р. - 5' 000грн. 00коп.;

- №1061 від 19.04.2012р. - 3' 500грн. 00коп.; -№1072
від 20.04.2012р. - 1' 500грн. 00коп.;

- №1088 від 23.04.2012р. - 30' 000грн. 00коп.; -№1114
від 24.04.2012р. - 16' 000грн. 00коп.;

- №1115 від 24.04.2012р. - 50' 000грн. 00коп.; -№1126
від 25.04.2012р. - 2' 500грн. 00коп.;

- №1125 від 25.04.2012р. - 32' 000грн. 00коп.; -№1129
від 25.04.2012р. - 23' 057грн. 69коп.;

- №1130 від 25.04.2012р. - 14' 600грн. 00коп.; -№1132
від 25.04.2012р. - 50' 000грн. 00коп.;

- №1142 від 26.04.2012р. - 32' 778грн. 31коп.; -№1147
від 27.04.2012р. - 20' 000грн. 00коп.;

- №1157 від 27.04.2012р. - 14' 000грн. 00коп.; -№1160
від 28.04.2012р. - 4' 000грн. 00коп.

А також по податку на прибуток за І
квартал 2012 р. згідно декларації
терміном сплати до 20.05.2012 р. - платіжне
доручення №1253 від 16.05.2012р. на суму 31' 800,00
грн. (за необхідної суми 31' 776грн. 00коп., у
зв'язку з чим утворилася переплата у
розмірі 24грн.).

Одночасно, з довідок Криворізької
північної МДПІ про стан боргу КП «ЖЕО
№14» (а.с.5, 140) вбачається, що період
заборгованості складає:

1) з податку на додану вартість - згідно
декларацій:

№ від 13.09.12р., № від 18.10.12р.,
№ від 12.11.12р.,

тобто за період серпень-жовтень 2012р.

Та за податковим
повідомленням-рішенням №/0 від
09.03.2010р.

2) з податку на прибуток - згідно
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 09.03.2010р.

Однак, в ході судового розгляду
адміністративної справи такі доводи
позивача спростовані наступним.

Податкові зобов'язання з податку на
додану вартість за період
серпень-жовтень 2012р. сплачені КП «ЖЕО
№14» у повному обсязі на загальну суму
655'324грн. 00коп.

А саме, за серпень 2012р. сплачено
зобов'язань на загальну суму 229'227грн.
00коп. платіжними дорученнями:

- №1733 від 12.09.2012р. - 15' 000грн. 00коп.; - №1831
від 20.09.2012р. - 20' 000грн. 00коп.;

- №1833 від 21.09.2012р. - 35' 000грн. 00коп.; - №1842
від 24.09.2012р. - 35' 000грн. 00коп.;

- №1851 від 25.09.2012р. - 31' 400грн. 00коп.; - №1852
від 25.09.2012р. - 21' 500грн. 00коп.;

- №1867 від 26.09.2012р. - 20' 000грн. 00коп.; - №1886
від 26.09.2012р. - 10' 000грн. 00коп.;

- №1887 від 27.09.2012р. - 41' 327грн. 00коп.

За вересень 2012р. сплачено зобов'язань
на загальну суму 199'780грн. 00коп.:

- №2031 від 18.10.2012р. - 20' 000грн. 00коп.; -
№2034 від 19.10.2012р. - 20' 000грн. 00коп.;

- №2045 від 22.10.2012р. - 20' 000грн. 00коп.; -
№2084 від 23.10.2012р. - 25' 000грн. 00коп.;

- №21041 від 24.10.2012р. - 30' 000грн. 00коп.; -
№2112 від 25.10.2012р. - 20' 000грн. 00коп.;

- №2113 від 25.10.2012р. - 29' 895грн. 00коп.; -
№2137 від 26.10.2012р. - 34' 885грн. 00коп.;

За жовтень 2012р. сплачено зобов'язань на
загальну суму 226'317грн. 00коп.:

- №2398 від 26.11.2012р. - 15' 000грн. 00коп., -
№2426 від 28.11.2012р. - 211' 317грн. 00коп.

Суд не приймає посилання позивача про
зарахування сплачених сум в рахунок
минулих періодів, оскільки борг виник у
березні 2012 р.

Суд погоджується з обґрунтуванням
відповідача, враховуючи приписи ст.58
Конституції України, зміну призначення
платежу позивач мав право
застосовувати лише до боргів, що
виникли з 01.01.2011р., в іншому випадку
застосування п.п.87.9 ст.87 Податкового
кодексу України є протиправним.

Оформлення платіжних доручень, якими
відповідач сплачував узгоджені
податкові зобов'язання за спірний
період, здійснено відповідно до Наказу
Міністерства фінансів України №817 «Про
затвердження Порядку заповнення
документів на переказ у разі сплати
(стягнення) платежів до бюджету,
здійснення бюджетного відшкодування
податку на додану вартість, повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до бюджету», та доданого до
нього списку кодів платежів.

За приписами цього Наказу платник
податку у платіжному дорученні вказує
код, який визначає призначення платежу.

В своїх платіжних дорученнях
відповідач вказував код - 101, який
відповідно до вищеназваного Наказу є
кодом, що визначає сплату самостійно
узгоджених податкових зобов'язань,
натомість код - 140 передбачає
перерахування коштів на сплату боргу.

Суд погоджується з доводами
відповідача щодо протиправності, в
даному випадку, самостійної зміні
податковим органом призначення
платежу за наведеними вище платіжними
дорученнями відповідача.

Також, з огляду на вищевикладене, суд
вважає, що сума згідно акту звірки у
розмірі 122' 900грн. 00коп. неправомірно
спрямована податковим органом на
погашення зобов'язань за грудень 2010р.

Щодо визначення до стягнення
податковим органом відповідачу суми за
податковим
повідомленням-рішенням№/0 від
09.03.2010р., суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.02.2012 р. по справі №2а-4002/10/0470
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Північної МДПІ №/0 та №/0 від
09.03.2010р. (а.с.119-120).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням, в тому числі, в
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відтак, позовні вимоги в цій частині,
щодо стягнення з відповідача 3060грн.
00коп., є протиправними.

Крім того, обґрунтування позивача
спростовуються обставинами справи.

Так, з позовом Криворізька Північної
МДПІ звернулася у грудні 2013 р. та вказує
про виникнення боргу у березні 2012 р.

В такому випадку, у разі зарахування
податковим органом поточних сплачених
сум в порядку календарної черговості
та з урахуванням того, що відповідач
сплачував поточні податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість та податку на прибуток за
звітний період грудень 2012р. - квітень
2013р., який не увійшов до даного позову,
сплачені суми мали б бути також
зараховані в порядку календарної
черговості за період, обумовлений
позовом за відповідними видами
податків. В такому разі, сума позову має
зменшитись на відповідну суму.

З наданого акті звірки(а.с.149),
вбачається посилання позивача на
платіжні доручення, якими КП «ЖЕО № 14»
погашалися зобов'язання, починаючи з
№1833.

Проте, суд погоджується з доводами
відповідача та як вбачається з
матеріалів справи, за спірний період
було також сплачено суму платіжними
дорученнями №1733 від 12.09.2012р. на суму
15'000грн. 00коп. та №1831 від 20.09.2012р. на суму
20'000грн. 00коп. (а.с.91-92), які в акті звірки
не зазначені взагалі.

Суд вважає, що зазначена обставина
також суттєво впливає на розрахунок
податковим органом суми боргу,
заявленої до стягнення з відповідача.

Щодо заявленої у позові до стягнення з
відповідача суми боргу з податку на
прибуток у розмірі 135'068грн. 40коп., з
даних зворотної картки особового
рахунку (платіж 11020202) КП «ЖЕО №14» у
Північній МДПІ вбачається, що станом на
31.03.2013р. загальна сума боргу з податку
на прибуток становить 109'974грн. 86коп. Що
на 25'093грн. 54коп. менше, ніж заявлено у
позові.

Станом на час розгляду
адміністративної справи (судове
засідання 19.06.2013р.) розрахунку
податковим органом не надано, але суд
погоджується з позицією відповідача,
що сума може бути ще меншою.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З огляду на вищевикладене, позивачем не
доведено свої вимоги, відповідачем
спростовано позовні вимоги
Криворізької північної МДПІ шляхом
надання відповідних документів та
пояснень, у зв'язку з чим позовні вимоги
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 86, 94, 158-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Криворізької північної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби до
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» про стягнення податкового боргу з
податку на додану вартість - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі
виготовлений 24.06.2013р.

Суддя
Г.В.
Потолова

.