Справа № 813/2956/13-а
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014р.
Справа № 876/5979/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Клюби В.В.,

судді

Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання

Мартинишина Р.С.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

відповідачів у справі: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Мостиська
Львівської області

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. у
справі №813/2956/13-а

за позовом ОСОБА_1, м.Мостиська
Львівської області

до відповідача-1: Державної митної
служби України (правонаступник -
Міністерство доходів і зборів України),
м.Київ

відповідача-2: Львівської митниці
(правонаступник - Львівська митниця
Міндоходів), м.Львів

про визнання протиправним та
скасування п.1 Наказу Державної митної
служби України "По особовому складу"
№913-к від 25.05.2010р. та поновлення на
роботі, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2010р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
митної служби України, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
Львівська митниця, про визнання
протиправним та скасування п.1 Наказу
Державної митної служби України "По
особовому складу" №913-к від 25.05.2010р. та
поновлення на роботі, просив визнати
протиправним та скасувати п.1 Наказу
Державної митної служби України №913-к
від 25.05.2010р. в частині припинення
перебування на службі в митних органах
ОСОБА_1 та поновити ОСОБА_1 на посаді
старшого інспектора відділу митного
оформлення №3 митного поста "Мостиська"
Львівської митниці.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29.12.2010р. у
справі №2а-5880/10/1370 у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2011р. у
справі №9104/8756/11 апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишено без задоволення,
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29.12.2010р. у
справі №2а-5880/10/1370 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26.03.2013р. у справі №К/9991/41103/11
касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково, постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
29.12.2010р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14.06.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1
до Державної митної служби України,
третьої особи: Львівської митниці, про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на службі скасовано,
справу направлено на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Вищого адміністративного суду
України від 26.03.2013р. мотивовано тим, що
судами не встановлено, чи мав місце
факт порушення позивачем Присяги
державного службовця, в чому конкретно
він полягав та чи діяв відповідач при
звільненні позивача з публічної служби
у межах компетенції та у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України.

Припинення державної служби на
підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про
державну службу" (порушення присяги) є
крайнім заходом відповідальності
державного службовця, який виходить за
межі дисциплінарної відповідальності,
а тому, якщо підставою припинення
державної служби є порушення посадовою
особою митної служби службової
дисципліни, неможливість застосування
за таке порушення до посадової особи
заходів дисциплінарного впливу аж до
звільнення з митного органу, повинно
бути мотивовано. При цьому
неможливість застосування щодо
позивача положень Дисциплінарного
статуту митної служби України
відповідачем не мотивовано.

Крім того, судами першої та апеляційної
інстанції не надано правових
висновків, що акт службового
розслідування №7 за фактом, який мав
місце 23.05.2010р. та на підставі якого,
зокрема, позивачу було припинення
перебування на державній службі в
митних органах, було винесено та
підписано лише 07.06.2010р., тобто вже після
винесення оскаржуваного наказу від
25.05.2010р. №913-к, яким фактично позивача
звільнено зі служби.

Вищий адміністративний суд України
зазначив, що на час розгляду судами
попередніх інстанцій адміністративної
справи правоохоронними органами була
порушена кримінальна справа, в тому
числі й відносно позивача. До
касаційної скарги ОСОБА_1 надана
постанова старшого
слідчого-криміналіста слідчого
відділу управління Служби безпеки
України у Львівській області від
16.11.2012р. про закриття порушеної
відносно нього кримінальної справи за
службовий злочин, на підставі п.2 ч.1 ст.6
КПК України, тобто за відсутністю в
його діях складу злочину. Відповідно до
висновків цієї постанови дані, які
вказують на вчинення, зокрема, ОСОБА_1
зловживання своїм службовим
становищем під час пропуску на митну
територію України транспортних
засобів 23.05.2010р. та на вчинення ним
службового підроблення контрольних
талонів, відсутні.

Ухвалами Львівського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014р.
проведено заміну Львівської митниці на
правонаступника - Львівську митницю
Міндоходів та залучено її в якості
відповідача-2 у справі.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. у
справі №813/2956/13-а у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що припинення
державної служби у зв'язку із
порушенням присяги державного
службовця не є дисциплінарним
стягненням, а є самостійною підставою,
визначеною Законом України "Про
державну службу", для припинення
державної служби, і, відповідно,
застосування в цьому випадку вимог
Закону України "Про дисциплінарний
статут митної служби України" щодо
строків та порядку застосування
дисциплінарних стягнень є не
обов'язковим.

Встановлені в ході судового розгляду
справи обставини свідчать про не
виконання позивачем своїх
безпосередніх службових обов'язків,
оскільки матеріалами справи
підтверджується те, що ОСОБА_1, працюючи
на посаді старшого інспектора ВМО №3
митного поста "Мостиська", надав дозвіл
на пропуск на митну територію України
транспортних засобів з товаром з
порушення вимог чинного законодавства
України, а саме ст.ст.1, 40, 43, 78 МК України,
абз.3 ст.4 Закону України №2681, п.1.7
Технології прикордонного та митного
контролю у пунктах пропуску через
державний кордон для автомобільного
сполучення, затвердженої наказом
Адміністрації ДПС України, ДМС України
від 11.06.2008р. №505/642, що свідчить про
невиконання позивачем своїх службових
обов'язків та недотримання вимог
Закону, що є порушенням Присяги
державного службовця.

Закриття кримінальної справи,
порушеної стосовно позивача, може
свідчити про відсутність в його діях
складу такого злочину. Висновки такої
постанови про закриття кримінальної
справи не спростовують факту порушення
позивачем Присяги державного
службовця.

Таким чином, судом першої інстанції не
врахована постанова про закриття
кримінальної справи як доказ в частині
обставин, що стосуються порушення
позивачем Присяги державного
службовця, оскільки позивач був
звільнений не у зв'язку з наявністю
порушеної кримінальної справи, а за
порушення Присяги державного
службовця.

Щодо правових висновків акту
службового розслідування №7 за фактом,
який мав місце 23.05.2010р., та на підставі
якого було припинено перебування на
державній службі в митних органах
позивача, суд першої інстанції
встановив, що вказаний акт винесено та
підписано лише 07.06.2010р., тобто вже після
винесення оскаржуваного наказу від
25.05.2010р. №913-к, яким фактично звільнено
позивача. Львівський окружний
адміністративний суд зазначив, що
вказаний акт не є обов'язковою умовою
для звільнення позивача за порушення
Присяги державного службовця на
підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про
державну службу".

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач у
справі: ОСОБА_1, який у поданій
апеляційній скарзі, посилаючись на те,
що при винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування п.1 Наказу
Державної митної служби України "По
особовому складу" №913-к від 25.05.2010р. та
поновлення на роботі задоволити у
повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що постанова
Львівського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. у
справі №813/2956/13-а про правомірність
звільнення позивача ґрунтується на
припущеннях, звільнення відбулось до
закінчення проведення перевірки, без
жодного рішення органів, які проводили
таку перевірку. Крім того, апелянт
зазначив, що судом першої інстанції не
взято до уваги Постанову старшого
слідчого-криміналіста слідчого
відділу УСБ України у Львівській
області від 16.11.2012р. про закриття
порушеної стосовно ОСОБА_1
кримінальної справи, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу злочину.
Також апелянт зазначив, що
представником позивача долучено до
матеріалів справи постанови
Апеляційного суду Львівської області
від 12.09.2013р. та 26.12.2013р. у справах про
притягнення до відповідальності
водіїв, які керували мікроавтобусами
"Volkswagen Transporter" р.н.НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_6, та "Volkswagen Transporter" р.н.НОМЕР_3,
якими закрито провадження у справах
щодо двох водіїв у зв'язку з
відсутністю в їх діях складу
адміністративного правопорушення,
проте судом першої інстанції не надано
оцінки вказаному факту.

Таким чином, апелянт вважає, що
оскільки в матеріалах справи відсутні
будь-які докази, які б підтверджували
несумлінне виконання ОСОБА_1 своїх
посадових обов'язків в зоні митного
контролю, суд першої інстанції прийшов
до неправомірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
20.10.2014р. з'явився апелянт (позивача у
справі): ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2, які доводи, викладені в
апеляційній скарзі, підтримали в
повному обсязі, просили апеляційну
скаргу задоволити, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. у
справі №813/2956/13-а скасувати та прийняти
нову, якою позовні вимоги задоволити.

Представник відповідачів у справі:
ОСОБА_3 поти доводів апеляційної скарги
заперечив, зазначив, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, просив апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р.
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, пояснення учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
скасувати та прийняти нову, якою
позовні вимоги позивача задоволити, з
огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 перебував на державній службі в
митних органах України з 2005 року.

25.05.2010р. наказом ДМС України №913-к "По
особовому складу" за порушення Присяги
державних службовців, що виявилось у
несумлінному виконанні службових
обов'язків та порушенні вимог
законодавства з питань митної справи,
припинено 25.05.2010р. перебування на
державній службі в митних органах
відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України
"Про державну службу" ОСОБА_1, старшого
інспектора відділу митного оформлення
№3 митного поста "Мостиська" Львівської
митниці.

З тексту оскаржуваного наказу
вбачається, що позивача звільнено з
підстав затримання 23.05.2010р.
працівниками ГУ БОЗ МВС України в
с.Шегині Мостиського району Львівської
області, неподалік від митного поста
Мостиська Львівської митниці,
транспортних засобів Mersedes-Bens Sprinter
(д.н.з.НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_7,
Volkswagen Transporter T4 (д.н.з.НОМЕР_1) під
керуванням ОСОБА_6, Volkswagen Transporter T4
(д.н.з.НОМЕР_3) під керуванням ОСОБА_8, які
перевозили без відповідних
товаро-транспортних супровідних
документів промислові товари, а саме
косметичні вироби невідомого
походження. Орієнтована вартість
товару - 300 тисяч гривень. Згідно із
наявним у ФМ Диспетчер зони митного
контролю протоколу дій, вищезазначені
транспортні засоби переміщувалися
через митний кордон України без
вантажу (особисті речі).

Митний контроль та митне оформлення
вказаних вище транспортних засобів
здійснювали старший інспектор ВМО №3
митного поста "Мостиська" ОСОБА_1 та в.о.
старшого інспектора ВМО №3 митного
поста "Мостиська" ОСОБА_9.

В день звільнення позивача з роботи, на
підставі наказу Львівської митниці від
25.05.2010р. №388, призначено проведення
службового розслідування, за
результатами якого складено акт від
07.06.2010р. №7 (далі - акт).

Відповідно до акту службового
розслідування №7 від 07.06.2010р., наведені
аналогічні події та підстави для
звільнення, зокрема, встановлено факт
ввезення на митну територію України з
22.05.2010р. 20год. 00хв. по 08год. 00хв. 23.05.2010р.
транспортними засобами Volkswagen Transporter T4,
д.н.з.НОМЕР_1 та д.н.з.НОМЕР_3 косметичних
виробів з порушенням чинного
законодавства, зокрема, поза митним
контролем за сприяння старшого
інспектора ВМО №3 митного поста
"Мостиська" ОСОБА_1 та в.о. старшого
інспектора ВМО №3 митного поста
"Мостиська" ОСОБА_9 При здійсненні
митного оформлення товарів, які
переміщувались через пункт пропуску
"Шегині-Медика" вищезгаданими
транспортними засобами станом на
23.05.2010р. повинні були б бути сплачені
митні платежі на суму 331526,54грн. (у т.ч.
ввізне мито - 77515,20грн., податок на
додану вартість - 254011,34грн.). Загальна
митна вартість переміщуваних
косметичних виробів MICYS COMPANY S.p.A (Via De
Gasperi, 22 Milano, Italy) складає 1192541,51грн. Таким
чином, комісія прийшла до висновку про
порушення позивачем ст.ст.40, 43, 78
Митного кодексу України, ст.4 Закону
України "Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України", Технологію прикордонного та
митного контролю у пунктах пропуску
через державний кордон для
автомобільного сполучення, та, як
наслідок, про порушення ОСОБА_1 Присяги
державного службовця.

Висновок відповідачів про порушення
позивачем Присяги державного
службовця ґрунтується виключно на
події затримання працівниками
правоохоронних органів транспортних
засобів поза межами митного поста із
вантажем без відповідних
товаро-супровідних документів, митний
контроль яких проводився позивачем,
без сплати митних платежів. Тому до
предмету доказування входять
обставини щодо наявності/відсутності
товару в транспортних засобах "Volkswagen
Transporter T4", реєстраційні номера НОМЕР_1 та
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6 та
ОСОБА_8 на момент проведення митного
контролю позивачем.

Згідно з журналом розподілу обов'язків
митного поста "Мостиська" у період з
20.00год. 22.05.2010р. по 08.00год. 23.05.2010р.
оформлення транспортних засобів та
вантажів на смугах руху "червоний і
зелений коридори" здійснював, зокрема,
позивач.

З матеріалів справи вбачається, що
22.05.2010р. о 12год. 20хв. автомобіль марки
Volkswagen Transporter T4, реєстраційний номер
НОМЕР_1, виїхав з України через пункт
пропуску "Шегині" митного поста
"Мостиська" по смузі руху "зелений
коридор". 23.05.2010р. о 21год. 36хв. зазначений
транспортний засіб в'їхав в Україну
через пункт пропуску "Шегині" митного
поста "Мостиська" по смузі руху
"червоний коридор", контрольний талон
серії НОМЕР_4, характер вантажу -
"особисті речі", митний контроль та
митне оформлення здійснено позивачем.
У своїх поясненнях позивач вказав, що
товарів та речей, які перевищували
встановлені норми для ввезення
фізичними особами в даному автомобілі
не було. Працівники СБК та ПМП до
проведення огляду не залучались у
зв'язку із відсутністю такої
необхідності, фотографування не
проводилось. 22.05.2010р. о 13год. 19хв.
автомобіль марки Volkswagen Transporter T4,
д.н.з.НОМЕР_3, виїхав з України через
пункт пропуску "Шегині" митного поста
"Мостиська" по смузі руху "зелений
коридор". 22.05.2010р. о 21год. 51хв. автомобіль
марки Volkswagen Transporter T4, д.н.з.НОМЕР_3 в'їхав
в Україну через пункт пропуску "Шегині"
митного поста "Мостиська" по смузі руху
"червоний коридор", контрольний талон
серії НОМЕР_5, характер вантажу -
"особисті речі", митний контроль та
митне оформлення здійснено позивачем.
22.05.2010р. о 22год. 43хв. обумовлений
транспортний засіб виїхав з України
через пункт пропуску "Шегині" митного
поста "Мостиська" по смузі руху "зелений
коридор". 23.05.2010р. о 05год. 04хв. автомобіль
марки Volkswagen Transporter T4, д.н.з.НОМЕР_3 в'їхав
в Україну через пункт пропуску "Шегині"
митного поста "Мостиська" по смузі руху
"червоний коридор", контрольний талон
серії ААК №2185143, характер вантажу -
"особисті речі", митний контроль та
митне оформлення здійснено позивачем.
У своїх поясненнях позивач вказав, що
товарів та речей, які перевищували
встановлені норми для ввезення
фізичними особами в даному автомобілі
не було. Працівники СБК та ПМП до
проведення огляду не залучались, у
зв'язку із відсутністю такої
необхідності, фотографування не
проводилось.

В цей період функції диспетчера "виїзд
із зони митного контролю" виїзд з
України виконував ОСОБА_10, з пояснень
якого вбачається, що вказані
транспортні засоби Volkswagen Transporter T4,
д.н.з.НОМЕР_1 та д.н.з.НОМЕР_3, були
випущені із зони митного контролю на
митну територію України на підставі
контрольних талонів із відмітками
прикордонної та митної служб. Після
цього ОСОБА_10 внесено інформацію у ФМ
"Диспетчер ЗМК" про переведення
транспортних засобів зі статусу
"завершення митного оформлення" на
"виїзд із зони митного контролю".

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду зазначає, що
суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття Наказу
Державної митної служби України "По
особовому складу" №913-к від 25.05.2010р.,
яким припинено перебування на службі в
митних органах ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст.413 Митного
кодексу України, посадові особи митної
служби України, вперше прийняті на
службу до митних органів, приймають
Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України від 16.12.1993р. №3723-XII "Про
державну службу" передбачено, що
державна служба припиняється у разі
відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги,
передбаченої у ст.17 цього Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій ст.17 вказаного Закону: "Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримуватись Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки".

Аналізуючи текст Присяги, колегія
суддів апеляційного адміністративного
суду приходить до висновку про те, що в
основі поведінки державного службовця
закладені етичні, правові та
службово-дисциплінарні норми
поведінки, недодержання яких утворює
факт порушення Присяги.

Таким чином, складаючи Присягу,
державний службовець покладає на себе
не тільки певні службові зобов'язання,
але й моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до вимог ч.1 ст.14 Закону
України "Про державну службу" від
16.12.1993р. №3723-XII, за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 Закону
України "Про державну службу" від
16.12.1993р. №3723-XII, регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють в апараті органів митного
контролю, здійснюється згідно з цим
Законом, якщо інше не передбачено
законами України.

Згідно із вимогами ст.408 МК України,
правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України, цим
Кодексом і лише в частині, що ним не
регулюється - Законом України "Про
державну службу".

Відповідно до вимог ч.2 ст.410
зазначеного Кодексу, у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

В абзаці першому преамбули
Дисциплінарного статуту митної служби
України, затвердженого Законом України
від 06.09.2005р. №2805-IV зазначено, що цей
Статут визначає суть службової
дисципліни, права та обов'язки
посадових осіб митної служби України,
яким присвоєно спеціальні звання, у
тому числі керівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень.

При цьому в абз.2 преамбули Статуту
зазначено, що регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють у митних органах,
здійснюється з урахуванням вимог
Закону України "Про державну службу".

Відповідно до вимог ст.21 Статуту,
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно із вимогами ст.22 Статуту, до
діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, зокрема, належать: 1)
порушення вимог законів та інших
нормативно-правових актів України з
питань митної справи, державної служби,
а також наказів та розпоряджень
безпосередніх та/або прямих
керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст.31 Статуту, з
метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Наказом ДМС України від 13.08.2010р. №918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція). Пунктом 1.1 Інструкції
визначено приводи, підстави, мету,
порядок призначення і проведення
службового розслідування, прийняття за
ним рішень, виконання цих рішень,
формування матеріалів службового
розслідування у справі, а також права
та обов'язки посадових осіб митної
служби України під час їх проведення.

Згідно із вимогами абз.9 п.1.2 Інструкції,
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. З'ясування
обставин порушення трудової
дисципліни посадовими особами митної
служби здійснюється відповідно до
вимог Кодексу законів про працю
України, Закону №3723-XII, Статуту та
правил внутрішнього трудового
розпорядку митного органу (пункт 1.4
Інструкції).

Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у ст.21, ч.1
ст.22, ст.31 Статуту, ст.ст.14, 17, 30 Закону
України "Про державну службу" свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9
вказаного Закону, найбільш суворим з
яких є звільнення. У пункті 6 частини
першої статті 30 вказаного Закону
визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою, тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Розділом 4 Статуту визначено види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, чітко врегульована
процедура їх застосування, внаслідок
чого забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань про притягнення
їх до дисциплінарної відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, мають бути
встановлені внаслідок ретельного
службового розслідування, яке
регулюється Інструкцією про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України, затвердженою
Наказом Державної митної служби
України від 13.08.2010р. №918. При цьому
необхідно враховувати, що у разі
вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків.

Таким чином, з урахуванням викладеного
та встановлених по справі обставин,
колегія суддів апеляційного
адміністративного суду зазначає, що
особу не може бути звільнено за
порушення Присяги державного
службовця відповідно до п.6 ч.1 ст.30
Закону України "Про державну службу",
якщо цей проступок кваліфікується як
дисциплінарний проступок і
відповідальність за нього передбачена
Дисциплінарним статутом митної служби
України, затвердженого Законом України
від 06.09.2005р. №2805-IV.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від
01.07.2014р. (справа №21-267а14).

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначає, що в матеріалах справи
знаходиться Постанова старшого
слідчого-криміналіста слідчого
відділу УСБ України у Львівській
області, майора юстиції ОСОБА_11, про
закриття кримінальної справи стосовно
ОСОБА_1 за ознаками вчинення ним
злочинів, передбачених ч.3 ст.364 та ч.1
ст.366 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.6
КПК України, тобто у зв'язку з
відсутністю в його діях складу злочину,
якій Львівським окружним
адміністративним судом дано неналежну
правову оцінку. В мотивувальній
частині постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
22.05.2014р. зазначено, що закриття
кримінальної справи, порушеної
стосовно позивача, може свідчити лише
про відсутність в його діях складу
злочину, однак висновки такої
постанови про закриття кримінальної
справи не спростовують факту порушення
позивачем Присяги державного
службовця. З приводу викладеного
колегія суддів зазначає наступне:

У зазначеній постанові вказано, що в
ході досудового слідства, незважаючи
на тривалий строк розслідування
кримінальної справи та великий обсяг
проведених слідчо-процесуальних дій,
не виявилося можливим здобути достатні
дані, які б вказували на переміщення
23.05.2010р. через митний кордон з
Республіки Польща в Україну через ПП
"Шегині" МП "Мостиська" Львівської
митниці партії косметично-парфумерних
виробів фірми "PUPA" в мікроавтобусах
марки: "Volkswagen Transporter", р.н.НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_6, та "Volkswagen Transporter",
р.н.НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_8
Протоколи про порушення митних правил,
складені Львівською митницею за
виділеними матеріалами з кримінальної
справи №2041, не знайшли свого
підтвердження, у зв'язку із чим у даній
кримінальній справі відсутні достатні
дані, які вказують на вчинення
інспектором ОСОБА_1 зловживання своїм
службовим становищем під час пропуску
на митну територію України зазначених
вище транспортних засобів, та на
вчинення ним службового підроблення
службових талонів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
вказану постанову слід використати як
доказ в частині обставин, що стосуються
порушення позивачем Присяги
державного службовця та в контексті
наявності підстав для звільнення з
публічної служби, оскільки в межах
кримінальної справи досліджувались
обставини, що стали підставою для
звільнення позивача.

Щодо правових висновків акту
службового розслідування №7 за фактом,
який мав місце 23.05.2010р. та на підставі
якого, зокрема, було припинено
перебування на державній службі в
митних органах позивача, суд першої
інстанції встановив, що вказаний акт
винесено та підписано лише 07.06.2010р.,
тобто після винесення оскаржуваного
наказу від 25.05.2010р. №913-к, яким фактично
звільнено позивача, та зазначив, що
даний акт не є обов'язковою умовою для
звільнення позивача за порушення
Присяги державного службовця на
підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про
державну службу".

З приводу викладеного вище колегія
суддів апеляційного суду вважає, що як
було зазначено вище, припинення
державної служби за порушення Присяги
є найсуворішою санкцією
відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою, тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності. Передумовою
звільнення державного службовця за
вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, мають бути
встановлені внаслідок ретельного
службового розслідування, яке
регулюється Інструкцією про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України, затвердженою
Наказом Державної митної служби
України від 13.08.2010р. №918.

Відповідно до вимог п.5.15 вказаної
Інструкції, службове розслідування
проводиться з відстороненням суб'єкта
службового розслідування від
виконання службових обов'язків або без
такого відсторонення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів апеляційного адміністративного
суду приходить до висновку про те, що
відповідачами не доведено факт
вчинення позивачем протиправного
винного діяння, яке могло б свідчити
про порушення ним Присяги державного
службовця, оскаржуваний Наказ не
містить фактів порушення Присяги
державного службовця, зокрема, що
державний службовець скоїв проступок
проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків, при його винесенні
відповідач діяв не у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України, які підлягають застосуванню
до спірних правовідносин, оскільки акт
службового розслідування №7 було
складено 07.06.2010р., тобто після
фактичного звільнення позивача,
відповідачами не мотивовано
неможливість застосування щодо
позивача положень Дисциплінарного
статуту митної служби України, тому
спірний Наказ Державної митної служби
України "По особовому складу" №913-к від
25.05.2010р. в частині звільнення ОСОБА_1 із
займаної посади на підставі п.6 ч.1 ст.30
Закону України "Про державну службу" є
протиправним та прийнятим
необґрунтовано, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню, а позовні вимоги
задоволенню.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Із врахуванням наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при розгляді
адміністративної справи зроблено
висновки, які не відповідають
обставинам справи, не дотримано норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
судове рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове рішення, у випадках
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Мостиська
Львівської області, на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. у
справі №813/2956/13-а за позовом ОСОБА_1,
м.Мостиська Львівської області, до
відповідача-1: Державної митної служби
України (правонаступник - Міністерство
доходів і зборів України), м.Київ,
відповідача-2: Львівської митниці
(правонаступник - Львівська митниця
Міндоходів), м.Львів, про визнання
протиправним та скасування п.1 Наказу
Державної митної служби України "По
особовому складу" №913-к від 25.05.2010р. та
поновлення на роботі, - задоволити.

2. Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. у
справі №813/2956/13-а за позовом ОСОБА_1,
м.Мостиська Львівської області, до
відповідача-1: Державної митної служби
України (правонаступник - Міністерство
доходів і зборів України), м.Київ,
відповідача-2: Львівської митниці
(правонаступник - Львівська митниця
Міндоходів), м.Львів, про визнання
протиправним та скасування п.1 Наказу
Державної митної служби України "По
особовому складу" №913-к від 25.05.2010р. та
поновлення на роботі, - скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
позивача задоволити.

3. Визнати протиправним та скасувати п.1
Наказу Державної митної служби України
"По особовому складу" №913-к від 25.05.2010р. в
частині припинення перебування на
службі в митних органах ОСОБА_1.

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№3 митного поста "Мостиська" Львівської
митниці з 25.05.2010р.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення постанови в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
В.В.
Клюба

Суддя
Р.В.
Кухтей