Справа № 2-а-413/2009
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/2585/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою відділу державної
виконавчої служби Братського
районного управління юстиції
Миколаївської області на постанову
Братського районного суду
Миколаївської області від 06 серпня 2009
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 жовтня 2010
року в справі за позовом прокурора
Братського району Миколаївської
області в інтересах ОСОБА_4 та
неповнолітньої ОСОБА_5 до відділу
державної виконавчої служби
Братського районного управління
юстиції Миколаївської області, треті
особи: Братська філія Вознесенського
відділення Ощадного банку 3153/053,
Управління Пенсійного фонду України у
Братському районі Миколаївської
області про скасування постанови про
накладення арешту на кошти,

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року прокурор Братського
району Миколаївської області в
інтересах ОСОБА_4 та неповнолітньої
ОСОБА_5 звернувся в суд з вказаним
адміністративним позовом, в якому
зазначав, що постановою заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Братського
районного управління юстиції
Миколаївської області від 09 червня 2009
року накладено арешт на кошти ОСОБА_4,
що знаходяться на рахунку в банку, що
використовується позивачем для
отримання щомісячної одноразової
допомоги при народженні дитини, на яку
відповідно до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» не може
бути звернено стягнення.

Вважаючи постанову незаконною просив
звільнити кошти на особистому рахунку
з-під арешту та зобов'язати відповідача
не чинити перешкод в отриманні виплат.

Постановою Братського районного суду
Миколаївської області від 06 серпня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 жовтня 2010
року, позов задоволено: скасовано
постанову заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Братського районного управління
юстиції Миколаївської області від 09
червня 2009 року ВП№13094648.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25 травня 2009 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
Братському районі Миколаївської
області направлено на виконання до
відділу державної виконавчої служби
Братського районного управління
юстиції Миколаївської області вимогу
від 05 травня 2009 року №43 щодо стягнення
з ОСОБА_4 боргу в сумі 3 286,80 грн.

02 червня 2009 року заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Братського
районного управління юстиції
Миколаївської області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №13094648 з виконання
вимоги від 05 травня 2009 року №43 та
надано боржнику строк для
добровільного виконання до 08 червня 2009
року.

У зв'язку з невиконанням вимоги в
наданий для добровільного виконання
строк постановою заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Братського
районного управління юстиції
Миколаївської області від 09 червня 2009
року накладено арешт на кошти в сумі 3
640,48 грн., які знаходяться на
розрахунковому рахунку НОМЕР_1 у
відокремленому безбалансовому
відділенні №3153/053 філії Вознесенського
відділення Ощадного банку, що належать
ОСОБА_4

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
оскаржуваною постановою накладено
арешт на кошти, що містяться на рахунку,
який використовується позивачем для
отримання допомоги при народженні
дитини, стягнення на яку не може бути
звернено, тому дана постанова підлягає
скасуванню.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження».

Згідно з частиною 2 статті 50 Закону
України «Про виконавче провадження», в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, стягнення за
виконавчими документами в першу чергу
звертається на кошти боржника в
гривнях та іноземній валюті, інші
цінності, в тому числі кошти на
рахунках та вкладах боржника в
установах банків та інших кредитних
організаціях, на рахунки в цінних
паперах у депозитаріях цінних паперів.

Частиною 3 цієї статті визначено, що за
наявності даних про кошти та інші
цінності боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах та на зберіганні в
банках чи інших кредитних
організаціях, на них накладається
арешт.

Відповідно до частини 8 статті 73 Закону
України «Про виконавче провадження»
стягнення не може бути звернено на
одноразову допомогу при народженні
дитини.

Згідно з частиною 1 статті 7 даного
Закону державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права у точній відповідності із
законом і не допускати у своїй
діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб.

Накладаючи арешт на кошти, які
знаходяться на рахунку, призначеному
для отримання допомоги при народженні
дитини, на яку не може бути звернено
стягнення, відповідач діяв всупереч
вимог закону, чим допустив порушення
прав боржника (позивача).

Доводи відповідача щодо порушення
строків звернення до
адміністративного суду перевірялися
судами першої та апеляційної інстанцій
й отримали відповідну правову оцінку,
внаслідок чого суди прийшли до
обґрунтовано висновку, що
процесуальний строк не пропущено.

Таким чином висновки судів попередніх
інстанцій не суперечать обставинам
справи та вимогам закону, ухвалені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, передбачених
статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для їх
скасування та ухвалення нового
судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Братського
районного управління юстиції
Миколаївської області залишити без
задоволення, а постанову Братського
районного суду Миколаївської області
від 06 серпня 2009 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 жовтня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/