Справа № 2а/0570/2043/12
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/37225/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Пилипчук Н.Г.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2012

у справі № 2а/0570/2043/12

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції
у Пролетарському районі м. Донецька

про визнання недійсною
податкової консультації

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2)
звернулася до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Пролетарському районі м. Донецька (далі
по тексту - відповідач, ДПІ у
Пролетарському районі м. Донецька) про
визнання недійсною податкової
консультації.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20.03.2012 позов
задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2012
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ФОП ОСОБА_2
зареєстрована в виконавчому комітеті
Донецької міської ради з 02.04.2003,
являється платником єдиного податку,
що підтверджується відповідними
свідоцтвами. Видом діяльності
зазначено роздрібну торгівлю в
спеціалізованих магазинах
продовольчими товарами та здача в
оренду власного нерухомого майна.

Позивач 23.01.2012 звернувся до ДПІ
Пролетарському районі м. Донецька із
запитом щодо надання податкової
консультації з наступних питань:

- чи є необхідним застосування РРО при
роздрібної торгівлі продовольчими
товарами, включаючи пиво;

- чи необхідна книга обліку
розрахункових операцій та
розрахункових квитанцій при
проведенні вищевказаної діяльності.

Листом за №1552/10/31-013 від 31.01.2012 ДПІ в
Пролетарському районі м. Донецька
повідомила позивача, що у
відповідності до п. 296.10 ст. 296
Податкового Кодексу України платники
єдиного податку першої, другої та
третьої групи не застосовують
реєстратори розрахункових операцій. Що
стосується застосування книги обліку
розрахункових операцій та
розрахункових книжок на спрощеній
системі оподаткування, податковий
орган повідомив позивача про наступне.
У відповідності до п. 1 Переліку окремих
форм та умов проведення діяльності у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, яким дозволено
проводити операції без застосування
реєстраторів розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій,
затвердженого Постановою КМУ від 23.08.2000
№1336, платники податку, які здійснюють
продаж пива у пляшках та бляшанках
повинні застосовувати розрахункові
книжки та книгу обліку розрахункових
операцій.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що згідно п.
296.10 ст. 296 Податкового Кодексу України
платники єдиного податку першої -
третьої групи не застосовують
реєстратори розрахункових операцій.
Інших форм звітності, крім ведення
книги обліку доходів та подання
податкової декларації платником
єдиного податку, зокрема другої групи,
до якої відноситься позивач,
Податковим кодексом не визначено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
апеляційної інстанції виходив з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Предметом даного спору є незгода
позивача з податковою консультацією,
яка на його думку, суперечить нормам та
змісту Податкового кодексу України.

Податковий кодекс України регулює
відносини у сфері справляння податків
і зборів, визначає вичерпний перелік
податків і зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Судом зазначено, що позивач являється
платником єдиного податку другої
групи, знаходиться на спрощеній
системі оподаткування, здійснює
роздрібну торгівлю продовольчими
товарами (крім алкогольних напоїв та
тютюну) в магазині, у тому числі
торгівля пивом у пляшках або бляшанках.

Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності малого підприємства
регулюється главою 1 розділу XIV
«Спрощені режими оподаткування»
Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 296.10 ст. 290 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку першої - третьої групи не
застосовують реєстратори
розрахункових операцій.

Відповідно до п. 296.1 ст. 296 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку ведуть облік у порядку,
визначеному підпунктів 296.1.1 - 296.1.3 цього
пункту.

Зі змісту пп. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296
вбачається, що платники єдиного
податку першої і другої груп та
платники єдиного податку третьої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, ведуть книгу обліку
доходів шляхом щоденного, за
підсумками робочого дня, відображення
отриманих доходів.

Відповідно до п. 296.3 ст. 296 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку другої - четвертої груп подають
до органу державної податкової служби
податкову декларацію платника єдиного
податку у строки, встановлені для
квартального (звітного) періоду.

Тобто Податковим кодексом України
встановлені певні форми звітності для
платників єдиного податку.

Суд апеляційної інстанції вірно
зазначив, що судом першої інстанції при
постановленні рішення не враховано
вимоги ст. 10 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Відповідно зазначеної норми
встановлено перелік окремих форм та
умов проведення діяльності у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, яким дозволено проводити
операції без застосування
реєстраторів розрахункових операцій
використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій,
затвердженого Постановою КМУ від 23.08.2000
№1336 «Про забезпечення реалізації
статті 10 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Відповідно до п. 1 Переліку суб'єкти
підприємницької діяльності - платники
податку, які здійснюють продаж пива у
пляшках та бляшанках повинні
застосовувати розрахункові книжки та
книгу обліку розрахункових операцій.

Таким чином, позивач - як платник
єдиного податку звільняється від
застосування касового апарату, але
зобов'язаний вести книгу обліку
розрахункових операцій та
розрахункові книжки при здійсненні
роздрібної торгівлі підакцизним
товаром, тобто пивом у пляшках та
бляшанках.

Отже, колегія суддів погоджується із
судом апеляційної інстанції, що
консультація податкового органу дана у
відповідності до норм закону, в даному
випадку - Податкового кодексу України.
Податкова консультація відповідача
містить посилання на норми розділу XIV
«Спрощені режими оподаткування»
Податкового кодексу України, не
суперечить нормам та змісту Переліку
окремих форм та умов проведення
діяльності у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг,
яким дозволено проводити операції без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій,
затвердженого Постановою КМУ від 23.08.2000
№1336.

Крім того позивачем не вказано, в чому
саме податкова консультація
відповідача суперечить нормам або
змісту Податкового законодавства.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для відмови у
задоволенні позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Н.Г. Пилипчук (підпис)М.О.
Федоров