Справа № 825/2916/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Костюк Л.О., Твердохліб В.А,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційні
скарги Управління Пенсійного фонду
України в місті Чернігові та Головного
управління Державної казначейської
служби України в Чернігівській області
на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові, третя особа - Головне
управління Державної казначейської
служби України в Чернігівській області
про визнання дій протиправними та
стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2014
року адміністративний позов
задоволено в повному обсязі.

Відповідач та третя особа, не
погоджуючись із зазначеною постановою,
подали апеляційні скарги, в яких,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просять суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційні скарги, колегія суддів
вважає, що дані скарги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 18.08.2014, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_2, придбано
у власність кімнату літ. 1 у квартирі
АДРЕСА_1, вартістю 84000 грн. Вказаний
договір купівлі-продажу кімнати
зареєстрований в Державному реєстрі
правочинів, що підтверджується витягом
від 18.07.2014 № 24453662 (а.с. 10).

Також, під час укладення договору
купівлі-продажу кімнати, позивачем був
сплачений збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 840 грн (1%
її вартості).

Проте, вважаючи, що збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
сплачений помилково, позивач звернувся
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Чернігова із заявою про повернення
помилково сплачених коштів.

Листом від 22.08.2014 року № 14285/02
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові відмовило позивачу у
поверненні коштів, в зв'язку з
ненаданням позивачем документів, що
підтверджують придбавання ним
нерухомого майна вперше (а.с. 15).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
пенсійного органу та з метою їх
відновлення ОСОБА_2 звернувся за
захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивачем надано докази які,
доводять наявність у нього права на
звільнення від сплати збору, тому
останній має право на повернення суми
сплаченого збору як помилково
сплаченого за відсутності обов'язку
здійснювати такий платіж.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Так, відповідно до частини другої ст.19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У п. 9 ст.1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» (Закону №400/97-ВР)
закріплено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є підприємства, установи
та організації незалежно від форм
власності та фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за
винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Згідно з п.15-1 Порядку сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.11.1998 року № 1742, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна сплачується підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності та фізичними
особами, які придбавають нерухоме
майно, у розмірі 1 відсотка від вартості
нерухомого майна, зазначеної в
договорі купівлі-продажу такого майна,
за винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно копії витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно, копії
довідки Комунального підприємства
Чернігівського міжміського бюро
технічної інвентаризації від 14.08.2014
року № 23967, вбачається, що єдиним
зареєстрованим за позивачем на праві
власності об'єктом нерухомості є
кімната літ. 1 у квартирі АДРЕСА_1.

За правилами частини другої ст.71 КАС
України від 06.07.2005 № 2747-IV в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Натомість управлінням Пенсійного
фонду України в м. Чернігові не надано
суду доказів придбання позивачем житла
не вперше.

Крім того, відповідно ст. 3 Закону №
400/97-ВР платники збору, визначені
пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону,
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують до Державного
бюджету України у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до державного бюджету і
використовуються згідно із законом про
Державний бюджет України.

Згідно п.п. 7 п. 4 Положення про Державну
казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 №460/2011, Казначейство
України здійснює повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету, за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету.

Згідно додатку до постанови Кабінету
міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі
питання ведення обліку податків і
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджету», контроль за
справлянням (стягненням) до бюджету
надходжень, що обліковуються за кодом
доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій
придбання (купівлі-продажу) нерухомого
майна» покладений на Пенсійний фонд
України.

Отже, з урахуванням викладеного, після
детального з'ясування обставин справи
та аналізу законодавчих норм, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що дії управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
щодо відмови у поверненні позивачу
безпідставно сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 840 грн є
необґрунтованими та неправомірними,
оскільки ненадання позивачем
документів, що підтверджують придбання
нерухомого майна вперше не є підставою
для відмови у поверненні такого збору.

Слід відмітити, що аналогічної
правової позиції дотримується Вищий
адміністративний суд України, зокрема,
в своїй ухвалі від 22 травня 2014 року
(справа № К/800/18016/14).

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові та Головного управління
Державної казначейської служби
України в Чернігівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Л.О. Костюк,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Костюк Л.О.

Твердохліб В.А.