Справа № 2а-998/11/1070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/96262/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
20.04.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30.11.2011 по справі №2а-998/11/1070 за
позовом Приватного підприємства
«Транспетроліум» до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області, Державної податкової
адміністрації України в Київській
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії,
визнання протиправними та скасування
рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 20.04.2011,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30.11.2011, позовні вимоги Приватного
підприємства «Транспетроліум» (далі -
ПП «Транспетроліум», позивач) до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області (далі - ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області, відповідач-1), Державної
податкової адміністрації України в
Київській області (далі - ДПА України в
Київській області, відповідач-2)
задоволено. Визнано протиправними дії
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області щодо невизнання як
податкової звітності декларації з
податку на додану вартість за серпень
2010 року ПП «Транспетроліум» поданої
16.09.2010 в електронній формі до ДПІ у
Києво-Святошинського районі Київської
області (реєстраційний номер ).
Визнано протиправними і скасовано
рішення ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області від 07.10.2010
№8834/10/15-317 та від 26.11.2010 № 10420/10/15-317;
рішення ДПА в Київській області від
12.01.2011 №35/10/15-314/14. Постановлено
зобов`язати ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області визнати
декларацію з податку на додану
вартість за серпень 2010 року ПП
«Транспетроліум» подану 16.09.2010 в
електронній формі до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області (реєстраційний номер ) та
занести інформацію (показники) з даної
декларації до картки особового рахунку
(занести до електронної бази даних
податкової звітності) ПП
«Транспетроліум».

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що дії податкового органу щодо
невизнання як податкової звітності
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2010 року ПП
«Транспетроліум» не відповідають
вимогам законодавства.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області 15.12.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 30.12.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач-1
просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 20.04.2011 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2011,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог
відповідач-1 посилається на порушення
судами норм матеріального права,
зокрема, статті 129 Конституції України,
пункту 4.4 статті 4 наказу Державної
податкової адміністрації України від
31.12.2008 №827 «Про затвердження методичних
рекомендацій щодо централізованого
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в ОДПС України», пункту 4.3
Порядку заповнення та подання
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.05.1997 №166.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 16.09.2010 ПП
«Транспетроліум» подано засобами
телекомунікаційного зв'язку до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області декларацію з податку на додану
вартість за серпень 2010 року в
електронному вигляді.

Листом ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області повідомило
позивача щодо прийнятого рішення від
07.10.2010 №8834/10/15-317 про невизнання як
податкової звітності податкових
декларації з податку на додану
вартість поданих ПП «Транспетроліум»
16.09.2010 та 09.09.2010 в електронній формі
(реєстраційний номер № та
реєстраційний номер №
відповідно).

Вищевказане рішення було оскаржено
позивачем до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області. За результатом розгляду
скарги відповідачем-1 прийнято рішення
від 26.11.2010 №10420/10/15-317 яким повідомлено
ПП «Транспетроліум», що декларація з
податку на додану вартість за серпень
2010 року (реєстраційний номер №)
заповнена з порушенням вимог Порядку
заповнення та подання декларації з
податку на додану вартість,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997 №166, та запропоновано позивачу
подати новий звіт.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
ПП «Транспетроліум» оскаржило їх до
ДПА України в Київській області. За
результатом розгляду скарги
відповідачем-2 прийнято рішення від
12.01.2011 №35/10/15-314/14 у якому зазначено, що
згідно реєстраційних даних, наявних у
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області, позивачем
недостовірно відображено назву
платника податку, у зв'язку з чим
податкова декларація з податку на
додану вартість за серпень 2010 року ПП
«Транспетроліум» вважається такою, що
заповнена всупереч правилам і тому не
може бути визнана податковою
звітністю.

Відповідно до пункту 1.11 статті 1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкова декларація,
розрахунок - це документ, що подається
платником податків до контролюючого
органу у строки, встановлені
законодавством, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податку, збору (обов'язкового платежу).

Згідно до вимог підпункту 4.1.1 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» платник податків
самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» підпункту
4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї
статті.

За приписами частини п'ятої підпункту
4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Форма податкової декларації визначена
Порядком заповнення та подання
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.05.1997 №166 положення якого
кореспондуються з вимогами Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Пунктом 4.3 вказаного Порядку
передбачено аналогічні Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
підстави для невизнання податкової
звітності податковим органом.

Вказаними нормами передбачено
вичерпні умови, невиконання яких надає
право податковому органу не визнати
податкову декларацію як таку, а саме: не
зазначення у декларації обов'язкових
реквізитів, не підписання її
відповідними посадовими особами, не
скріплення печаткою платника податків.

З аналізу наведених норм вбачається, що
податковий орган зобов'язаний прийняти
податкову декларацію та може не
визнати подану декларацію податковою
звітністю виключно з підстав
заповнення її всупереч правил,
зазначеним у встановленому порядку її
заповнення.

За результатом розгляд справи
встановлено, що у поданій позивачем
податковій декларації зазначені і
заповнені всі обов'язкові реквізити,
декларація має підпис відповідних
посадових осіб ПП «Транспетроліум» та
скріплена печаткою платника податків.

При цьому, слід зазначити, що вказані
податковим органом недоліки, які
полягають у порушенні вимог Порядку
заповнення та подання декларації з
податку на додану вартість,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997 №166, зокрема, недостовірному
відображенні назви платника податку, а
саме: не відображення у графі 4
декларації повної назви підприємства
(відповідно до реєстраційних даних
наявних у ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області) є
формальними та не можуть бути
підставою для невизнання як податкової
звітності декларації з податку на
додану вартість за серпень 2010 року ПП
«Транспетроліум».

Так, зазначення у 4 графі декларації в
назві підприємства ПП
«Транспетроліум» замість Приватного
підприємства «Транспетроліум», не може
бути розцінено як не зазначення
обов'язкових реквізитів декларації,
про які йдеться в Законі, оскільки
статтею 90 Цивільного кодексу України
передбачено, що юридична особа повинна
мати своє найменування, яке містить
інформацію про її
організаційно-правову форму. Юридична
особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.
До того ж, заповненню у графі 4
податкової декларації з податку на
додану вартість підлягає
«найменування - для юридичної особи та
представництва нерезидента, прізвище,
ім'я, по батькові - для фізичної особи;
для спільної (сумісної) діяльності -
найменування, дата та номер договору».
Відтак, заповненню в даному випадку
підлягає найменування, проте не
визначено «повне» або «скорочене».

Враховуючи викладене, за встановлених
обставин, висновки судів першої та
апеляційної інстанцій про
протиправність дій відповідача щодо
невизнання як податкової звітності
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2010 року ПП
«Транспетроліум» (реєстраційний номер
), а також про протиправність
рішень ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області та ДПА в
Київській області є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 20.04.2011 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2011 по
справі №2а-998/11/1070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв