Справа № 2а-6385-2011
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Коваль А.Б.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Літвіної Н.М., Старової Н.Е.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Умані та Уманському районі
Черкаської області на постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 01 серпня 2011 р. у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Умані та Уманському районі
Черкаської області про визнання
відмови в перерахунку пенсії
неправомірною та зобов"язання зробити
перерахунок пенсії з урахуванням
щомісячного підвищення до пенсії, як
дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
протиправними дії відповідача та
зобов'язати здійснити перерахунок та
виплату щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 01 серпня
2011 р. позов задоволено, визнано
протиправними дії відповідача,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 30 листопада 2010 року по 31
травня2011 року з урахуванням раніше
проведених виплат за вказаний період.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 1832.

З доповіді судді-доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції-без змін,
виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право
отримання підвищення до пенсії у
розмірі, встановленому ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач є дитиною
війни у розумінні ст. 1 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Згідно ст. 6 вказаного Закону дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зазначена редакція ст. 6 закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
чинна після визнання
неконституційними Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених
підпунктом 1 пункту 41 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
р. N 107-VI.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Проте, відповідач всупереч ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" виплачував позивачу щомісячне
підвищення до пенсії у меншому розмірі,
який встановлений постановою КМ
України "Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян"
№530 від 28 травня 2008 року.

Колегія суддів вважає дії відповідача
щодо виплати позивачу підвищення до
пенсії, як дитині війни, у розмірі,
меншому ніж той, що встановлений ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" неправомірними, а висновок
суду першої інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог-законним і
обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що Закон
України "Про соціальний захист дітей
війни" має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою КМ України
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" №530 від 28
травня 2008 року, та є пріоритетним у
застосуванні.

Крім того, будь-яким іншим законом, крім
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", мінімальний розмір
пенсії не встановлений, у зв'язку з чим
відсутні підстави не застосовувати для
розрахунку підвищення пенсії як дитині
війни розмір мінімальної пенсії за
віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Умані та
Уманському районі Черкаської області
залишити без задоволення, постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 01 серпня 2011 р. -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Є.І. Мєзєнцев

Суддя:
Н.М.Літвіна

Суддя:
Н.Е. Старова

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Старова Н.Е.

Літвіна Н. М.