Справа № 810/6142/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2014 року 810/6142/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання
технічними засобами та ведення журналу
забезпечував секретар судового
засідання Сюр В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лиса" до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лиса" з позовом до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, а саме:

від 16.05.2014 № , згідно з яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за березень 2014 року у розмірі
171,00 грн.;

від 16.05.2014 № , згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
додану вартість" на 41675,00 грн., з яких:
33340,00 грн. - за основним платежем; 8335,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафом).

В основу визначення податкових
зобов'язань згідно із зазначеними
повідомленнями-рішеннями податковим
органом покладено висновки
камеральної перевірки показників
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість на предмет
виявлення розбіжностей між даними
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних і Єдиного реєстру
податкових накладних. Перевіркою
встановлено, що до податкового кредиту
позивач включив суму податку на додану
вартість на підставі податкової
накладної, номер якої не збігається з
номером накладної, яку відобразив
контрагент в Єдиному реєстрі
податкових накладних. На підставі цих
даних податковий орган дійшов
висновку, що позивач неправомірно
сформував податковий кредит і це
призвело до заниження податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вважає висновки
податкового органу необґрунтованими
та безпідставними. Позивач визнав, що
при поданні податкової звітності у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних припустився
описки у номері податкової накладної,
одержаної від контрагента, однак
самостійно виявив помилку та виправив
її у встановлений законом строк, шляхом
надсилання уточнюючого реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних. Податковий орган під час
камеральної перевірки не взяв до уваги
цю обставину, дійшов помилкового
висновку про безпідставне формування
податкового кредиту і, як наслідок,
прийняв неправомірне податкове
повідомлення-рішення, яке позивач
просив визнати протиправним і
скасувати.

Про дату, час та місце судового
розгляду сторони були повідомлені
належним чином.

У призначений день і час до суду
з'явився представник позивача.
Представник відповідача до суду не
з'явився, про причини неприбуття суд не
повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України в разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. За таких
обставин суд ухвалив здійснювати
розгляд справи за відсутності
відповідача.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити.

Відповідач відзиву на позовну заяву,
заперечень проти позову, будь-яких
пояснень, заяв чи клопотань до суду не
надіслав. За таких обставин справа
розглядалась судом за наявними в ній
матеріалами і доказами.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши представлені документи та
інші зібрані по справі матеріали, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лиса" є юридичною
особою, що зареєстрована 17.09.2003
Києво-Святошинською районною
державною адміністрацією Київської
області (номер запису в ЄДР № 1
002631), як платник податків перебуває на
обліку в Державній податковій
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області.
Позивач також зареєстрований як
платник податку на додану вартість.

18 квітня 2014 року позивач подав до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області податкову декларацію з податку
на додану вартість за березень 2014 року
(вх. № ) разом із реєстром виданих
та отриманих податкових накладних.

Визначаючи показник податкового
кредиту при обчисленні суми податку за
березень 2014 року, позивач врахував
податкову накладну від 27.02.2014 № 1130/2,
видану ПАТ Агрофірма «АВІС» на суму ПДВ
33340,00 грн.

Однак, при заповненні реєстру виданих
та отриманих податкових накладних
(додаток до податкової декларації від
18.04.2014 № ) позивач припустився
помилки у номері вказаної податкової
накладної: замість «№ 1130/2» зазначив «№
1130».

Самостійно виявивши помилку, 28.04.2014
позивач подав до податкового органу
уточнений реєстр отриманих та виданих
податкових накладних, в якому виправив
помилку, вказавши правильний
порядковий номер податкової накладної
від 27.02.2014 № 1130/2.

28 квітня 2014 року посадовою особою
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лиса" за березень 2014
року (акт перевірки від 28.04.2014 № 828/2209).

За результатами перевірки посадові
особи податкового органу дійшли
висновку про те, що позивач порушив
вимоги пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.1,
201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість на загальну суму 33340,00
грн.

Під час проведення камеральної
перевірки податковий орган не взяв до
уваги дані уточненого реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних, який позивач подав 28.04.2014.

12 травня 2014 року, отримавши засобами
поштового зв'язку акт камеральної
перевірки, позивач надіслав до
податкового органу заперечення до акта
(від 12.05.2014 № 40), однак ці заперечення
також не були взяті податковим органом
до уваги.

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийнято два податкових
повідомлення-рішення, а саме:

від 16.05.2014 № , згідно з яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за березень 2014 року у розмірі
171,00 грн.;

від 16.05.2014 № , згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
додану вартість" на 41675,00 грн., з яких:
33340,00 грн. - за основним платежем; 8335,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафом).

Не погоджуючись з прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач оскаржив їх до вищестоящих
податкових органів у порядку
адміністративного оскарження, але за
результатами розгляду скарг податкові
повідомлення-рішення залишено без
змін, а скарги - без задоволення.

У подальшому позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів: у
паперовому вигляді; в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України Податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Контролюючі органи
за даними реєстрів виданих та
отриманих податкових накладних,
наданих в електронному вигляді,
повідомляють платника податку про
наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом ІІ цього
Кодексу.

В даній справі суд встановив, що
позивач самостійно виявив та подав до
податкового органу уточнений реєстр
отриманих та виданих накладних в
установлений законом строк.

В силу положень частини третьої статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно тощо.

Як встановлено судом, податковий орган,
приймаючі оспорювані податкові
повідомлення-рішення, не прийняв до
уваги факт виправлення позивачем
помилки у реєстрі отриманих та виданих
податкових накладних, не вжив жодних
заходів для з'ясування обставин і суті
помилки, не прийняв до уваги
заперечення до акта камеральної
перевірки, що призвело до
безпідставних висновків про завищення
позивачем податкового кредиту та
прийняття протиправних податкових
повідомлень-рішень.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір. Доказів
понесення інших судових витрат позивач
суду не надав. Таким чином, судові
витрати щодо сплати судового збору
підлягають присудженню з державного
бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, а саме:

від 16.05.2014 № , згідно з яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Лиса" зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за березень
2014 року у розмірі 171,00 грн.;

від 16.05.2014 № , згідно з яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Лиса" збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
"Податок на додану вартість" на 41675,00
грн., з яких: 33340,00 грн. - за основним
платежем; 8335,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафом).

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лиса" судові витрати
у сумі 255 (двісті п'ятдесят п'ять)
гривень 78 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - "17" листопада 2014 р.