Справа № 2а-459/12/1070
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/60897/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Всеукраїнської громадської
організації "Конгрес сприяння захисту
українських земель" до Бориспільської
міжрайонної прокуратури Київської
області про зобов'язання вчинити дії
за касаційною скаргою Всеукраїнської
громадської організації "Конгрес
сприяння захисту українських земель"
на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Всеукраїнська громадська
організація «Конгрес сприяння захисту
українських земель» звернулась до суду
з позовом до Бориспільської
міжрайонної прокуратури Київської
області про визнання протиправною
бездіяльності відповідача у сфері
нагляду за додержанням Бориспільською
районною державною адміністрацією
Київської області Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»,
Указу Президента України від 8 серпня
1995 року № 720 /95 «Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям»,
Земельного Кодексу України в питанні
розподілу земель КСП «Вишеньківський»
в частині виділення земельної частки
(паю) ОСОБА_5

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 12 квітня
2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року залишено без змін.

Всеукраїнська громадська організація
"Конгрес сприяння захисту українських
земель" не погодилась з постановою
Київського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06 вересня 2012 року і звернулася до
суду з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Листом 1/10-54 від 26.12.2011 року Громадська
організація звернулась до Прокуратури
із проханням провести повну, об'єктивну
та всебічну перевірку (за участю і в
присутності представника Організації)
стосовно незаконного отримання частки
(паю) ОСОБА_5; притягнути винних у видачі
акта на право власності на земельний
пай ОСОБА_5 до відповідальності; дати
правову оцінку свідченням державного
службовця ОСОБА_5, даним в рамках
перевірки, що проводилася
Бориспільською міжрайонною
прокуратурою за зверненнями позивача,
який стверджував, що земельного паю він
ніколи не отримував. Відповіді на свій
лист на день подання даної позовної
заяви Громадська організація не
отримала, у зв'язку з чим звернулась до
суду з даним позовом.

Також встановлено, що звернення
Громадської організації №11/10-54
надійшло до Прокуратури 03.01.2012 року, що
підтверджується номером та датою
вхідної кореспонденції на самому
зверненні.

Листом від 25 січня 2012 року №464
відповідач повідомив позивача про
отримані в ході перевірки звернення
дані щодо законності отримання
державного акта на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшли висновку,
що відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, на
підставі наступного.

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, що зобов'язані
розглянути звернення і дати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк.

Частиною другою статті 34 Конституції
України встановлено, що кожен має право
вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір.

Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про
звернення громадян», громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 15 Закону органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки. Рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві
(клопотанні), доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 18 Закону громадянин,
який звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування має право одержати
письмову відповідь про результати
розгляду заяви чи скарги.

На підставі ст. 19 Закону України «Про
звернення громадян органи державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані: об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги скасовувати або змінювати
оскаржувані рішення у випадках,
передбачених законодавством України,
якщо вони не відповідають закону або
іншим нормативним актам, невідкладно
вживати заходів до припинення
неправомірних дій, виявляти, усувати
причини та умови, які сприяли
порушенням; забезпечувати поновлення
порушених прав, реальне виконання
прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою
рішень; письмово повідомляти
громадянина про результати перевірки
заяви чи скарги і суть прийнятого
рішення; у разі визнання заяви чи
скарги необґрунтованою роз'яснити
порядок оскарження прийнятого за нею
рішення.

Згідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про
звернення громадян», звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

При зверненні громадян зі скаргою
Законом України «Про звернення
громадян» не надано право заявнику
визначати спосіб вирішення скарги.
Тобто, громадянин або інша особа має
право на належний розгляд скарги, та
отримання відповіді, однак засіб
реагування визначає орган або посадова
особа, що її розглядає.

Як встановлеор судами попередніх
інстанцій, звернення Громадської
організації №11/10-54 надійшло до
Прокуратури 03.01.2012 року, що
підтверджується номером та датою
вхідної кореспонденції на самому
зверненні.

В рамках розгляду вказаного звернення
Громадської організації, Прокуратурою
11.01.2012 року за вих. №163 на адресу
управління Держкомзему у
Бориспільському районі направлено
вимогу в порядку ст.ст. 8, 20 Закону
України «Про прокуратуру» про надання
до 16.01.2012 року інформації про земельну
ділянку із кадастровим номером
:03:004:0225, площею 2,3437 га, яка
належить громадянину ОСОБА_5

У цій вимозі Прокуратура просила
зазначити підстави набуття ОСОБА_5
вказаної ділянки у власність, а також
інформацію про реєстрацію державного
акта на право власності на земельну
ділянку із одночасним наданням
Прокуратурі копії цього державного
акта і документації із землеустрою по
відведенню цієї земельної ділянки.

Листом від 13.01.2012 року за №104
управлінням Держкомзему у
Бориспільському районі надано
відповідь з додатками.

Цим листом Прокуратуру повідомлено, що
згідно з «Геодезичної інформаційної
системи» кадастровий номер
:03:004:0225 на земельну ділянку площею
2,3437 га обліковується за гр. ОСОБА_5 на
території Вишеньківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області. У книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі Державний акт на право власності
на земельну ділянку серії ЯИ № 693825
зареєстровано за № 27 від 28 травня
2010 року на ім'я ОСОБА_5

Управлінням Держкомзему у
Бориспільському районі Київської
області також надано на вимогу
Прокуратури копію Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №693825, виданого ОСОБА_5 28.05.2010
року, з якої вбачається, що він є
власником земельної ділянки площею
2,3438 га на підставі розпорядження
Бориспільської районної державної
адміністрації № 7102 від 12.12.2008 року.

Розпорядженням Бориспільської
районної державної адміністрації № 7102
від 12.12.2008 року пунктом 1 затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання державних актів на
право власності на земельні ділянки у
розмірі земельної частки (паю)
громадянам-членам КСП «Вишеньківське»
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Вишеньківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області. Пунктом 2 передано власникам
земельних часток (паїв) земельні
ділянки загальною площею 329,97 га ріллі
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
згідно з додатком.

Так, додатком до розпорядження
визначено список громадян-членів КСП
«Вишеньківське», яким надаються у
власність земельні ділянки у розмірі
земельної частки (паю) для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва на території
Вишеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, у пункті 41 якого зазначений
ОСОБА_5, площа земельної ділянки -2,34 га.

На підставі отриманих в ході перевірки
звернення Громадської організації
№11/10-54 даних Прокуратурою на адресу
позивача 25.01.2012 року за вих. №464
надіслано лист відповідь.

Лист Прокуратури від 25.01.2012 року за №464
надіслано позивачу 25.01.2012 року, тобто до
закінчення місячного терміну,
визначеного законодавством для
розгляду звернень.

Статтею 121 Конституції України
передбачено вичерпний перелік функцій
прокуратури, а саме до функцій
прокуратури належить: підтримання
державного обвинувачення в суді;
представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
визначених законом; нагляд за
додержанням законів органами, які
проводять оперативно-розшукову
діяльність, дізнання, досудове
слідство; нагляд за додержанням
законів при виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про прокуратуру", предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.
Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. При цьому
прокуратура не підміняє органи
відомчого управління та контролю і не
втручається у господарську діяльність,
якщо така діяльність не суперечить
чинному законодавству.

Таким чином, прокуратура лише тоді може
вчиняти дії по захисту прав громадян,
якщо законом не передбачений інший
порядок захисту цих прав.

Отже, враховуючи, що терміни надання
відповіді відповідачем не порушено, а
також зважаючи на обґрунтовану
відповідь прокуратури Київської
області, також враховуючи, що питання,
порушені позивачем у зверненні,
перевірялись під час судового розгляду
справи в повному обсязі, а нові дані або
факти, які потребують додаткової
перевірки відсутні, колегія суддів
погоджується з тим, що прокуратурою
Київської області надана відповідь
позивачу по суті, в межах своїх
повноважень та у термін, передбачений
законом.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Київського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року та ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року ґрунтуються на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи, доводи
викладені в касаційній скарзі не
спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Всеукраїнської
громадської організації "Конгрес
сприяння захисту українських земель"
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В.
Швець