Справа № К/9991/50062/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/50062/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції
Полтавської області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 18
січня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 липня 2011 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Полтавської області про
визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року позивач
звернувся до суду із вказаним позовом
до відповідача. Уточнивши позовні
вимоги просив визнати протиправною
бездіяльність Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Полтавської області щодо
невиконання рішення Автозаводського
районного суду м.
Кременчука від 29 грудня 2004 року у
справі № 2-539/05 про стягнення з ОСОБА_5 на
його користь боргу в сумі 57084 грн. 74 коп.
за період з 21 березня 2005 року по
січень 2011 року.

Посилався на те, що державним
виконавцем при примусовому виконанні
рішення суду не було встановлено
фактичне місце проживання і місце
роботи боржника, своєчасно не звернено
стягнення на заробітну плату та на
майно боржника за місцем проживання.
Вказана бездіяльність відповідача є
неправомірною, оскільки державним
виконавцем не вжиті всі необхідні
заходи, спрямовані на виконання
рішення суду, які передбачені Законом
України "Про виконавче провадження" та
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5.

Постановою Полтавського
окружного адміністративного суду від 18
січня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від
14 липня 2011 року, позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність,
допущену Автозаводським відділом
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Полтавської області при
виконанні рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 29
грудня 2004 року про стягнення з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 боргу.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 29 грудня 2004 року
Автозаводським районним судом м.
Кременчука Полтавської області
винесено постанову по справі
№ 2-539/04 про стягнення з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 боргу за договором
позики в сумі 56500 грн. 00 коп., пені в сумі
19 грн. 74 коп. та державного мита в сумі
565 грн. 02 коп.

На виконання зазначеної
постанови 10 березня 2005 року
Автозаводським районним судом м.
Кременчука Полтавської області видано
виконавчий лист, який 14 березня 2005
року направлено до Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Полтавської області. 21 березня
2005 року відкрито виконавче провадження
з виконання вищезазначеного судового
рішення.

В період з 21 березня 2005 року по 25
березня 2009 року державним виконавцем
було проведено ряд дій, спрямованих на
виконання рішення суду, що
підтверджується актами опису й арешту
майна, копіями запитів до органів
державної податкової служби щодо місця
роботи боржника, бюро технічної
інвентаризації щодо наявності
нерухомого майна, адресного бюро щодо
місця проживання,
реєстраційно-екзаменаційного
підрозділу ДАІ щодо наявності
транспортних засобів, відділу РАЦС
щодо сімейного стану, банківських
установ щодо наявності рахунків та
коштів на них, актами виходу за місцем
реєстрації боржника, актом про
неможливість стягнення та іншими
документами, наявними в матеріалах
виконавчого провадження. 25 березня 2009
року державним виконавцем
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції
Полтавської області Прищепою Є.М.
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві у
зв'язку з тим, що у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернено
стягнення, а здійснені державним
виконавцем відповідно до Закону
України "Про виконавче провадження"
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними.

19 травня 2009 року до
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції
Полтавської області надійшла повторна
заява ОСОБА_7 про примусове виконання
рішення суду за виконавчим листом № 2-539
від 10 березня 2005 року, на
підставі якої 22 травня 2009 року знову
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Вирішуючи спір, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
відповідачем допущено протиправну
бездіяльність при виконанні судового
рішення, оскільки вжито не всі
необхідні заходи, спрямовані на
виконання рішення суду.

Згідно ст. 30 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника. Строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

Відповідно до ст. 50 Закону України
"Про виконавче провадження" стягнення
за виконавчим документом в першу чергу
звертається на кошти боржника в
гривнях та іноземній валюті, інші
цінності, в тому числі кошти на
рахунках та вкладах боржника в
установах банків та інших кредитних
організаціях, на рахунки в цінних
паперах у депозитаріях цінних паперів.
Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються. За наявності даних про
кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах та на
зберіганні в банках чи інших кредитних
організаціях, на них накладається
арешт. У разі відсутності у боржника
коштів та цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне
боржникові інше майно, за винятком
майна, на яке згідно з законом не може
бути накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на грошові кошти
боржника. Боржник має право вказати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно звернути стягнення в першу
чергу. Остаточно черговість стягнення
на кошти та інше майно боржника
визначається державним виконавцем.
Якщо у виконавчому документі про
стягнення грошових коштів не вказано
певного номера рахунка, з якого мають
бути стягнені грошові кошти, то в разі
відсутності в боржника коштів та
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, державний виконавець
не пізніше місячного строку з дня
відкриття виконавчого провадження
зобов'язаний винести постанову про
звернення стягнення на майно боржника,
яку не пізніше трьох днів надсилає
сторонам. Якщо у виконавчому документі
про стягнення грошових коштів указаний
певний номер рахунка, з якого мають
бути стягнені грошові кошти, то в разі
відсутності коштів на цьому рахунку
державний виконавець не пізніше
місячного строку з дня відкриття
виконавчого провадження звертається
до органу, який видав виконавчий
документ, з клопотанням про заміну
способу та порядку виконання рішення
шляхом звернення стягнення на майно
боржника або встановлення іншого
способу та порядку виконання рішення.
Стягнення на майно боржника
звертається в розмірах і обсягах,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням витрат на
виконання та стягнення виконавчого
збору. У випадках, коли боржник володіє
майном спільно з іншими особами,
стягнення звертається на його частку,
що визначається судом за поданням
державного виконавця.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що державним виконавцем
були проведені заходи по виявленню
майна боржника лише за місцем його
реєстрації, незважаючи не те, що у
виконавчому документі була вказана
інша адреса можливого проживання
боржника, про наявність якого
неодноразово вказував у своїх
зверненнях стягувач. Проте за відомою
адресою боржника державним виконавцем
не було вжито жодних дій для
встановлення майна, на яке можливо
звернути стягнення.

Крім того, при встановленні місця
роботи боржника державним виконавцем
направлено запит до органу державної
податкової служби, який було повернуто
без виконання у зв'язку з недотриманням
вимог його оформлення, однак, вірно
оформленого запиту державний
виконавець до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції не направив.

Також судами встановлено, що на
запити державних виконавців, які
направлялися до органів реєстрації
актів цивільного стану, були отримані
відомості про перебування боржника у
шлюбі з ОСОБА_8 Жодних дій, спрямованих
на з'ясування можливого знаходження
нерухомого майна боржника у спільній
власності з дружиною, державним
виконавцем не здійснено.

За таких обставин суди першої та
апеляційної інстанцій прийшли до
обґрунтованого висновку про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною, оскільки державним
виконавцем не вжиті всі необхідні
заходи, спрямовані на виконання
рішення суду.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на законі.

Оскаржувані судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Полтавської області залишити
без задоволення, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від
18 січня 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від
14 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк
З оригіналом згідно

Помічник судді