Справа № 2а/2370/4712/2012
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за
апеляційними скаргами позивача
Приватного акціонерного товариства
«Смілянський завод металевих виробів»
та третьої особи ОСОБА_3 на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Приватного акціонерного
товариства «Смілянський завод
металевих виробів» до Смілянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Черкаської області, третя
особа - ОСОБА_3 про визнання
протиправним та скасування податкових
повідомлень-рішень від 20.08.2012 року
№, №,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Приватне акціонерне
товариство «Смілянський завод
металевих виробів» звернулися в суд з
адміністративним позовом до
Смілянської об'єднаної державної
податкової інспекції Черкаської
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 20.08.2012 року №
, № .

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2013
року в задоволенні позовних вимог
позивача відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач та третя
особа подали апеляційні скарги, в яких
просять скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення вимог
позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
податковим органом проведена
документальна перевірка ПАТ
«Смілянський завод металевих виробів»
щодо дотримання вимог податкового та
іншого законодавства з питань
взаємовідносин з СГ ФОП ОСОБА_3 за
період з 01.11.2011 року по 31.11.2011 року, за
результатами якої складено акт від
07.08.2012 року № 936/22/22808429.

Перевіркою порушення позивачем:

- п. 138.1, 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток в періоді, що
перевірявся на загальну суму 29 569 грн.;

- п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в періоді, що
перевірявся на загальну суму 25 712 грн..

Зазначені обставини слугували
підставою для прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень від
20.08.2012 року № та № .

За результатами адміністративного
оскарження до вищестоящих податкових
органів спірні рішення залишено без
змін.

Вирішуючи питання щодо правомірності
спірних податкових повідомлень-рішень,
судова колегія виходить з наступного.

Між позивачем та ФОП ОСОБА_3 укладено
договір поставки від 01.11.2011 року № 15, за
яким ФОП ОСОБА_3 зобов'язався поставити
та передати у власність ПАТ
«Смілянський завод металевих виробів»
полосу 09г2с, товщиною 6*80 мм. На
виконання договірного зобов'язання
позивачем надано: податкову накладну
від 26.11.2011 року № 72, рахунок-фактуру,
накладну та платіжні доручення.

За ст. 9 розділу 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік, та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Господарські
операції, як зазначено в п. 5 ст.9 цього
Закону, повинні бути відображені в
облікових регістрах у тому звітному
періоді, в якому вони були здійснені.
Відповідно до ст. 11 Закону, на основі
даних бухгалтерського обліку
підприємства зобов'язані складати
фінансову звітність.

Виходячи з правових приписів п. 44.1 ст. 44
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до ч. 2 ст. 8 даного
Закону питання організації
бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій (ч. 1,
2 ст. 9. Закону).

Первинні облікові документи можуть
бути складені на паперових носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Частиною 1, 2 ст. 3 ГК України визначено,
що під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва -підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Статтею 201 ПК України визначено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, з
зазначенням в окремих рядках
обов'язкових реквізитів, визначених
даною правовою нормою.

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби.

Так, відповідно до п. 1 наказу
Міністерства фінансів України від
01.11.2011 року № 1379 «Про затвердження
форми податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної»,
податкову накладну заповнює особа, яка
зареєстрована як платник податку в
податковому органі та якій присвоєно
індивідуальний податковий номер
платника податку на додану вартість.
Вищезгаданим Наказом затверджено
форму податкової накладної, в
зазначається підпис і прізвище особи,
яка склала податкову накладну.

Усі примірники податкової накладної
підписуються особою, уповноваженою
платником податку здійснювати постач
товарів/послуг, та скріплюються
печаткою такого платника податку -
продавця (п. 16 Наказу).

Таким чином, в разі підписання
особою, уповноваженою платником
податку здійснювати постачання
товарів/послуг, слід зазначати саме
прізвище особи, яка склала податкову
накладну.

З матеріалів справи слідує, що в суді
першої інстанції ОСОБА_3 (контрагент
позивача) вказав, що договір поставки
від 01.11.2011 року № 1 з позивачем він не
укладав, полосу 09г2с товщиною 6*80 мм
позивачу не поставляв. Крім того,
вказана особа не видавала, не
підписувала податкові накладні та
будь-які інші первинні бухгалтерські
документи на ім'я ПАТ «Смілянський
завод металевих виробів» та зазначила,
що первинні бухгалтерські документи
підписані іншою особою - бухгалтером.

За п. 1 наказу Міністерства фінансів
України від 01.11.2011 року № 1379 «Про
затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної» визначено, що
податкова накладна вважається
недійсною у разі її заповнення іншою
особою, ніж зазначена у цьому пункті.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України передбачено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу,
відповідно до якого платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Таким чином, наведене вище дає підстави
судовій колегії прийти до аналогічного
з судом першої інстанції висновку, що
оскільки податкова накладна від 26.11.2011
року № 72 заповнена не платником
податків ФОП ОСОБА_3, а іншою особою та
не зазначено прізвище особи, яка склала
податкову накладну, то вона є
недійсною. Доказів на право здійснення
іншою особою від імені ФОП ОСОБА_3
підприємницької діяльності матеріали
справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем доведено як факт
несвоєчасної сплати податкового
зобов'язання позивачем, так і
правомірність своїх дій при визначенні
штрафних фінансових санкцій, що
свідчить про обґрунтованість і
законність прийнятого спірного
податкового повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги позивача Приватного
акціонерного товариства «Смілянський
завод металевих виробів» та третьої
особи ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
20.11.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.