Справа № 2а-2400/12/2070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/51199/12

№ К/9991/51199/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко
Є.А.,

суддів: Зайцева М.П., Моторного О.А.,

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Основ`янської
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.04.2012

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2012

у справі № 2а-2400/12/2070 Харківського
окружного адміністративного суду

за позовом Основ`янської міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби

до Приватного підприємства (ПП)
«Обпромінструмент»

треті особи на стороні відповідача без
самостійних вимог: Департамент
державної реєстрації юридичних та
фізичних осіб-підприємців Харківської
міської ради,

2. ОСОБА_2

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 23.04.2012,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2012, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Основ`янська МДПІ
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення та прийняти нову
постанову про задоволення позову,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Відповідач та треті особи не
реалізували процесуальне право щодо
надання заперечень проти касаційної
скарги.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
13.10.2004 виконавчим комітетом
Євпаторійської міської ради
Автономної Республіки (АР) Крим
зареєстровано «Тавро-Коммерс». 27.12.2006
проведено державну реєстрацію змін до
установчих документів цієї юридичної
особи, а саме: змінено назву на ПП
«Обпромінструмент» та
місцезнаходження з «АР Крим, м.
Євпаторія, просп. Перемоги, б.47» на
«Харківська область, м. Харків, вул.
Гагаріна, буд. 201» (а.с. 32-36, т.1).

На підставі договору купівлі-продажу
корпоративних прав від 20.05.2011, за яким
представник ОСОБА_3 (засновник ПП
«Обпромінструмент», продавець) ОСОБА_4
передав у власність ОСОБА_2 (покупець) 100
% корпоративних прав на ПП
«Обпромінструмент», власник цього
підприємства (ОСОБА_3) прийняв рішення
від 20.05.2011 № 1 про передачу 100 %
корпоративних прав на ПП
«Обпромінструмент» ОСОБА_2 та про
призначення його директором з 21.05.2011.

У зв'язку зі зміною власника ПП
«Обпромінструмент» уповноваженою
особою ОСОБА_4, який діяв за довіреністю
ОСОБА_3, подав до державного
реєстратора документи для внесення
відповідних змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Так,
державному реєстратору були подані
заповнена реєстраційна картка на
проведення державної реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи від 24.06.2011 (а.с.123-131, т.1);
нотаріально посвідчена копія рішення
власника від 20.05.2011 (а.с.121, т.1); договір
купівлі-продажу корпоративних прав від
20.05.2011 (а.с.117, т.1); оригінал установчих
документів юридичної особи з відміткою
про їх державну реєстрацію (а.с.134, т.1);
два примірника змін до установчих
документів юридичної особи від 25.05.2011
(а.с.115 - 116, т.1); документ, що підтверджує
внесення реєстраційного збору за
проведення державної реєстрації змін
до установчих документів від 24.05.2011 р.
(а.с.114, т.1).

На підставі вказаних документів
державним реєстратором 25.05.2011 внесені
відповідні зміни до в Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 17
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Випадки, коли податковий орган вправі
звернутися до суду з адміністративним
позовом встановлені пунктом 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України (ПК).

Так, згідно з пунктом 20.1.12 пункту 20.1 ст.
20 ПК органи державної податкової
служби мають право у випадках,
встановлених законом, звертатися до
суду щодо припинення юридичної особи
та припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

У судовому процесі встановлено, що
підставою для звернення податкового
органу до суду з позовом про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів ПП «Обпромінструмент» став
факт реєстрації цього підприємства на
особу, яка не мала наміру здійснювати
господарську діяльність з
використанням підприємства, а
погодилась зареєструвати підприємство
на своє ім'я за винагороду. На
підтвердження цих обставин податковий
орган надав суду копію письмових
пояснень ОСОБА_2 на ім'я начальника ВПМ
ДПІ Комінтернівського району м.
Харкова (а.с. 21-22, т.1), в яких він вказує
про ці обставини.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи
у задоволенні позову, виходили з того,
що податковий орган не надав доказів,
які б підтверджували обставини
здійснення державної реєстрації змін
до відомостей про юридичну особу - ПП
«Обпромінструмент» з порушенням норм
законодавства, які не можна усунути.

Так, зокрема апеляційний суд визнав
неналежним доказом зазначені вище
пояснення ОСОБА_2 з огляду на
відсутність дати їх відібрання,
належного засвідчення їх
достовірності та даних щодо обставин,
за яких ці пояснення надані (дослідча
перевірка, оперативно-розшукова
справа, тощо) та щодо рішення,
прийнятого за результатами перевірки
ВПМ ДПІ у Комінтернівському районі м.
Харкова.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Частиною 1 ст. 70 КАС України
встановлено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування.

Докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги (частина 3 цієї статті).

Застосувавши наведені правові норми,
апеляційний суд зробив правильний
висновок, що письмові пояснення ОСОБА_2,
надані податковим органом, не є засобом
доказування. При цьому, однак, це не
позбавляє суд обов'язку перевірити
доводи податкового органу, яким він
обґрунтовує свої позовні вимоги, в тому
числі шляхом виклику ОСОБА_2 у судове
засідання як свідка та отримання його
показань щодо обставин реєстрації ПП
«Обпромінструмент».

Обов'язок суду встановити дійсні
обставини справи при розгляді
адміністративного позову безвідносно
до позиції сторін випливає з
офіційного з'ясування обставин справи
як принципу адміністративного
судочинства, закріпленого нормами
статті 7, частин 4 та 5 ст. 11 КАС України.

Згідно зі статтею 42 ГК України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Статтею 55 -1 цього Кодексу встановлені
ознаки фіктивності, що дають підстави
для звернення до суду про припинення
юридичної особи або припинення
діяльності фізичною особою -
підприємцем, в тому числі визнання
реєстраційних документів недійсними, в
тому числі, коли юридичну особу
(фізичну особу - підприємця )
зареєстровано (перереєстровано) у
органах державної реєстрації
фізичними особами з подальшою
передачею (оформленням) у володіння чи
управління підставним (неіснуючим),
померлим, безвісти зниклим особам або
таким особам, що не мали наміру
провадити фінансово-господарську
діяльність або реалізовувати
повноваження; зареєстровано
(перереєстровано) та проваджено
фінансово-господарську діяльність без
відома та згоди його засновників та
призначених у законному порядку
керівників.

У випадку встановлення у
судовому процесі обставин
перереєстрації ПП «Обпромінструмент»
на особу, яка не мала наміру
здійснювати фінансово-господарську
діяльність, а скористалася пропозицією
перереєструвати підприємство на своє
ім'я з метою отримання винагороди,
перереєстрація здійснена з
порушеннями закону.

Ці обставини відповідно до частини 1 ст.
138 КАС України входять до предмета
доказування при розгляді судом
адміністративного позову стосовно
правомірності рішення контролюючого
органу про донарахування сум
податкових зобов'язань з ПДВ та/або
зменшення сум бюджетного
відшкодування з цього податку.

Однак, обставини щодо дійсних намірів
ОСОБА_2 при перереєстрації вказаного
підприємства не можуть вважатися
встановленими з огляду на те, що оцінка
доказів у справі зроблена судом без
дотримання вимог статті 86 КАС України.
Згідно з цією статтею суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Допущені судами попередніх інстанцій
порушення норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин при вирішенні спору про
визнання недійсними установчих
(засновницьких) документів юридичної
особи, що мають значення для
правильного вирішення справи, а отже
відповідно до частини 2 ст. 227 КАС
України є підставою для скасування
ухвалених у справі судових рішень та
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
слід взяти до уваги викладене в цій
ухвалі, перевірити належним чином
доводи ДПІ щодо фактичного наміру
ОСОБА_2 при перереєстрації на себе
вказаного підприємства. З цією метою, в
разі необхідності, зобов'язати сторони
надати докази, яких не буде вистачати
для з'ясування відповідних обставин,
або ж витребувати такі докази у інших
осіб, в яких вони можуть знаходитися;
дати правильну юридичну оцінку
встановленим обставинам та
постановити рішення відповідно до
вимог статті 159 КАС України.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Основ`янської
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби
задовольнити частково, скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.04.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2012 та
направити справу новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: підписЄ.А.
УсенкоСудді: підписМ.П. Зайцев
підписО.А. Моторний