Справа № 820/15911/14
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.Справа №
820/15911/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Запара Е.В.

за участю представника позивача:
Нефьодової Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 25.09.2014р. по
справі № 820/15911/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амкріс"

до Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування повідомлення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Амкріс", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі по тексту -
відповідач), в якому, з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог,
просив суд з урахуванням уточнень,
скасувати повідомлення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 06.08.2014 року №11829,
зобов'язати Основ'янську об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
поновити з червня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Амкріс" в
Реєстрі платників податку на додану
вартість, які мають право на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 25.09.2014 року
по справі №820/15911/14 адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амкріс" до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
повідомлення та зобов'язання вчинити
певні дії - задоволено.

Скасовано повідомлення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 06.08.2014 року №11829.

Зобов'язано Основ'янську об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
поновити з червня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Амкріс" в
Реєстрі платників податку на додану
вартість, які мають право на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амкріс" сплачений
при поданні позову судовий збір в
розмірі 73.08 грн.

Відповідач не погодився із рішенням
суду та подав апеляційну скаргу, в якій,
зазначив, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального права, а саме: на думку
відповідача, контролюючим органом з
урахуванням п.200.20 ст.200 Податкового
кодексу України та отриманого реєстру
з Міністерства доходів та зборів
України правомірно винесено та
направлено повідомлення від 06.08.2014 року
№11829 про невідповідність платника
податку критеріям на автоматичне
бюджетне відшкодування, визначеним
пунктом 200.19 ст. 200 Податкового кодексу
України.

Позивач подав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких зазначив, що
відповідачем, при прийнятті
повідомлення від 06.08.2014 року №11829,
порушено вимоги ст.200 Податкового
кодексу України, оскільки не було
надано детальних пояснень та
розрахунків щодо порушення позивачем
граничного розміру загальної суми
розбіжностей між податковим кредитом,
сформованим платником податку за
придбаними товарами/послугами, та
податковими зобов'язаннями його
контрагентів.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив суд апеляційну
скаргу задовольнити, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 25.09.2014 року
скасувати у повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечував, на підтвердження своїх
доводів подав клопотання про доручення
до матеріалів справи копію ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.10.2014 року
у справі № 820/12594/14, якою скасовано
повідомлення контролюючого органу в
аналогічній справі, просив суд
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
25.09.2014 року - без змін.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Амкріс" у складі декларації з ПДВ за
червень 2014 року до податкового органу
було подано заяву про повернення суми
бюджетного відшкодування на
розрахунковий рахунок підприємства.

Судом першої інстанції встановлено, що
Основ'янською ОДПІ м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області відповідно до п.200.10 ст.200 та ст.76
Податкового кодексу України проведено
камеральну перевірку правомірності
нарахування за червень 2014 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Амкріс" суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень 2014 року в
розмірі 181725,00 грн., заявленої до
відшкодування на рахунок платника у
банку, згідно з поданою декларацією з
податку на додану вартість за червень
2014 року № від 17.07.2014 року.

За результатами камеральної перевірки
контролюючим органом складена довідка
у формі висновку від 11.08.2014 року
№2773/20-38-15-01-09/33290318, в якій зазначено, що
задекларовано бюджетне відшкодування
більше 100000,00 грн. та відсоток загальної
суми розбіжностей до суми ПДВ,
задекларованої платником до
відшкодування (Кр менше чи дорівнює 10%).

06.08.2014 року податковим органом на
адресу ТОВ "Амкріс" направлено
повідомлення № 11829, у якому зазначено,
що вказаний платник податку не має
права на автоматичне бюджетне
відшкодування ПДВ відповідно до п.200.18
ст. 200 ПК України, оскільки не
відповідає критеріям на автоматичне
бюджетне відшкодування, визначене
п.200.19 ст.200 Податкового кодексу України,
а саме відсоток загальної суми
розбіжностей до суми ПДВ,
задекларованої платником до
відшкодування перевищує 10% заявленої
платником податків суми бюджетного
відшкодування за червень 2014 року.
Відсоток загальної суми розбіжностей
до суми ПДВ, задекларованої платником
до відшкодування (Кр <10%): 148 %.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду достатніх
доказів наявності коефіцієнту
розбіжностей на рівні 148 %, відповідно
не довів правомірності прийнятого
податкового повідомлення. Таким чином,
податковим органом порушено положення
ст. 200 ПК України в частині направлення
повідомлення про відсутність у
позивача права на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість, що є підставою для скасування
оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
бюджетне відшкодування - це
відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Так, порядок визначення суми податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
встановлені ст. 200 Податкового кодексу
України.

Пунктом 200.6 статті 200 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті.

Згідно з п. 200.18 ст. 200 Податкового
кодексу України платники податку, які
мають право на бюджетне відшкодування
відповідно до цієї статті, подали
відповідну заяву та відповідають
критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї
статті, мають право на автоматичне
бюджетне відшкодування податку.

Пунктом 200.19 статті 200 Податкового
кодексу України встановлено, що право
на отримання автоматичного бюджетного
відшкодування податку мають платники
податку, які відповідають одночасно
всім критеріям, що визначені
зазначеною нормою цього Кодексу.

В той же час, п. 200.20 ст. 200 Податкового
кодексу України визначено, що порядок
визначення відповідності платника
податку критеріям, зазначеним у пункті
200.19 цієї статті, затверджується
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Так, пунктом 2 Порядку визначення
відповідності платника податку
критеріям, які дають право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 10.12.2013 №781, передбачено, що для
отримання права на автоматичне
бюджетне відшкодування сум податку на
додану вартість платник податку
повинен відповідати одночасно
критеріям, визначеним пунктом 200.19
статті 200 розділу V Кодексу.

Критерії оцінки платника,
відповідність яким надає такому
платнику податку право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування сум ПДВ, побудовані на
аналізі даних його звітних показників
та наявної податкової інформації.

Разом з тим, пунктом 200.21 статті 200
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі невідповідності
за висновком контролюючого органу
платника податку визначеним цією
статтею критеріям та відсутності у
такого платника права на автоматичне
бюджетне відшкодування податку
контролюючий орган зобов'язаний
протягом 17 календарних днів після
граничного терміну подачі звітності
повідомити платника податку про
відповідне рішення та надати детальні
пояснення і розрахунки за критеріями,
значення яких не дотримано. Відповідне
рішення може бути оскаржене платником
податку у встановленому порядку.

Вказана норма також кореспондується з
п. 7 Порядку визначення відповідності
платника податку критеріям, які дають
право на отримання автоматичного
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 10.12.2013 №781, яким встановлено, що
територіальний орган доходів і зборів
протягом 17 календарних днів після
граничного терміну подачі звітності
повідомляє платника податку шляхом
надсилання/вручення письмового
повідомлення про невідповідність
критеріям, визначеним у Кодексі, які
дають право на автоматичне бюджетне
відшкодування, з наданням детального
пояснення і розрахунків за критеріями,
значення яких не дотримано (за формою
згідно з додатком до цього Порядку, яка
формується на підставі даних переліку
платників податку, які не відповідають
критеріям, визначеним у Кодексі, та не
мають права на автоматичне бюджетне
відшкодування ПДВ).

Виходячи із системного аналізу
зазначених нормативно-правових норм,
колегія суддів приходить до висновку,
що відповідач, виконуючи вимоги
законодавства, повинен направити
позивачеві Повідомлення згідно
додатку до Порядку № 781 та окремим
документом надати детальні пояснення
та розрахунки за критеріями, значення
яких не дотримано платником.

Зазначений розрахунок проводиться у
відповідності до пп. 4 п. 3 Порядку № 781,
яким передбачено, що загальна сума
розбіжностей між податковим кредитом,
сформованим платником податку за
придбаними товарами/послугами, та
податковими зобов'язаннями його
контрагентів, в частині постачання
таких товарів/послуг, що виникла
протягом попередніх трьох послідовних
календарних місяців, не перевищує 10
відсотків заявленої платником
податків суми бюджетного
відшкодування.

Для формування зазначеного критерію
використовуються дані, відображені
платником податку в додатках до
податкової звітності з ПДВ (декларацій
та/або уточнюючих розрахунків):
Розшифровці податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів, Розрахунку коригування
сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ.

Порядок розрахунку: коефіцієнт
розбіжностей (Кр) визначається як
співвідношення загальної суми
розбіжностей між податковим кредитом,
сформованим платником податку за
придбаними товарами/послугами, та
податковими зобов'язаннями його
контрагентів в частині постачання
таких товарів/послуг до суми ПДВ,
задекларованої платником до
відшкодування у поточному звітному
періоді, за формулою

В порушення зазначених вище вимог
законодавства органом державної
податкової служби не надано позивачу
детальні пояснення і розрахунки за
критеріями, значення яких не дотримано.
В оскаржуваному повідомленні
зазначено тільки показник коефіцієнту
розбіжностей (Кр) на рівні 148 %. Однак, ні
в повідомленні, ні в будь-якому іншому
документі відповідачем не надано
позивачу розрахунки цього коефіцієнта
розбіжностей і пояснення з цього
приводу.

З наведеного вбачається, що факт
своєчасного надіслання позивачу
передбачених ПК України детальних
пояснень та розрахунків щодо порушення
позивачем граничного розміру
загальної суми розбіжностей між
податковим кредитом, сформованим
платником податку за придбаними
товарами/послугами, та податковими
зобов'язаннями його контрагентів, не
підтверджено жодними документальними
доказами по справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що контролюючим органом під
час направлення повідомлення
позивачеві не надано будь-які детальні
пояснення і розрахунки щодо виникнення
у позивача коефіцієнту розбіжностей на
рівні 148 %, чим порушено положення ст. 200
ПК України в частині направлення
повідомлення про відсутність у
позивача права на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість, що є підставою для скасування
оскаржуваного повідомлення від від
06.08.2014 року №11829.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду доказів, які
спростовували б твердження позивача, а
відтак, відповідачем не доведено
правомірності своїх дій та прийнятого
податкового повідомлення від 06.08.2014
року №11829.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення від 06.08.2014 року №11829 про
відсутність у ТОВ "Амкріс" права на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість відповідно
до п.200.18 ст.200 Податкового кодексу
України, діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги ТОВ
"Амкріс" є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вище викладене, судове
рішення суду першої інстанції
відповідає ст. 159 КАС України, є
законним та обґрунтованим, ухваленим
відповідно до норм матеріального права
при дотримання норм процесуального
права, на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 25.09.2014р. по
справі № 820/15911/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О. Повний текст ухвали
виготовлений 17.11.2014 р.