Справа № К/9991/16104/12-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/16104/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18.08.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2012 по
справі №2а-5386/11/2670 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкрРосТрансОйл» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18.08.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2012,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкрРосТрансОйл»
(далі - ТОВ «УкрРосТрансОйл», позивач)
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва (далі -
ДПІ у Печерському районі міста Києва,
відповідач) задоволено. Визнано
протиправними дії ДПІ у Печерському
районі м. Києва щодо невизнання як
податкової звітності податкових
декларацій ТОВ «УкрРосТрансОйл» з
податку на прибуток за 9 місяців 2009 року
та за 2009 рік. Постановлено зобов'язати
ДПІ у Печерському районі м. Києва
визнати податкові декларації ТОВ
«УкрРосТрансОйл» з податку на прибуток
за 9 місяців 2009 року та за 2009 рік такими,
що подані своєчасно та відповідно до
вимог чинного законодавства України.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що подані позивачем податкові
декларації оформлені у відповідності
до вимог чинного законодавства та
своєчасно направлені на адресу
податкового органу.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у
Печерському районі м. Києва 05.03.2012
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 09.04.2012 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18.08.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14.02.2012, прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, вимог Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами», наказу
Державної податкової адміністрації
України від 29.03.2003 №143 «Про
затвердження форми декларації з
податку на прибуток підприємства та
порядку її складання», статей 6, 7, 10, 11, 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем на адресу ДПІ
у Печерському районі міста Києва
направлено декларацію з податку на
прибуток за дев'ять місяців 2009 року.

ДПІ у Печерському районі
міста Києва листом від 13.11.2009 №55270/10/15-411
повідомила позивача, що декларація з
податку на прибуток за 9 місяців 2009 року
не визнана податковою звітністю,
оскільки подана за формою без
врахування змін внесених наказом
Державної податкової адміністрації
України від 29.03.2003 №143 «Про
затвердження форми декларації з
податку на прибуток підприємства та
порядку її складання», а саме: у
декларації не зазначено всі
передбачені в ній показники
(декларація подана без заповнення або
прокреслень всіх рядків). Крім того,
підприємству запропоновано надати
нову податкову звітність з податку на
прибуток за відповідний звітний
період, оформлену належним чином.

Позивачем на адресу ДПІ у
Печерському районі міста Києва
направлено декларацію з податку на
прибуток за 2009 рік.

Листом від 13.02.2010 №7312/15-311 ДПІ у
Печерському районі міста Києва
повідомила позивача, що декларація з
податку на прибуток за 2009 рік не
визнана податковою звітністю, оскільки
подана за формою без врахування змін
внесених наказом Державної податкової
адміністрації України від 29.03.2003 №143
«Про затвердження форми декларації з
податку на прибуток підприємства та
порядку її складання», а саме: у
декларації не зазначено всі
передбачені в ній показники
(декларація подана без заповнення або
прокреслень всіх рядків). Крім того,
підприємству запропоновано надати
нову податкову звітність з податку на
прибуток за відповідний звітний
період, оформлену належним чином.

Підставою невизнання податкової
звітності позивача визначено те, що
подані декларації з податку на
прибуток складені з порушенням
загальних вимог оформлення податкової
звітності визначених пунктом 1.6 наказу
Державної податкової адміністрації
України від 29.03.2003 №143 «Про
затвердження форми декларації з
податку на прибуток підприємства та
порядку її складання».

Відповідно до пункту 1.11 статті 1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкова декларація,
розрахунок - це документ, що подається
платником податків до контролюючого
органу у строки, встановлені
законодавством, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податку, збору (обов'язкового платежу).

Згідно до вимог підпункту 4.1.1 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» платник податків
самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» підпункту
4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї
статті.

Підпунктом 4.1.2. пункту 4.1 статті 4
вказаного Закону встановлено, що
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.
Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Якщо службова (посадова) особа
контролюючого органу порушує норми
абзацу першого цього підпункту,
платник податків зобов'язаний до
закінчення граничного строку подання
декларації надіслати таку декларацію
поштою з описом вкладеного та
повідомленням про вручення, до якої
долучається заява на ім'я керівника
відповідного контролюючого органу,
складена у довільній формі, із
зазначенням прізвища службової
(посадової) особи, яка відмовилася
прийняти декларацію, та/або із
зазначенням дати такої відмови. При
цьому декларація вважається поданою в
момент її вручення пошті, а граничний
десятиденний строк, встановлений для
поштових відправлень підпунктом 4.1.7, не
застосовується.

За приписами частини п'ятої підпункту
4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Вказаною нормою передбачено вичерпні
умови, невиконання яких надає право
податковому органу не визнати
податкову декларацію як таку, а саме: не
зазначення обов'язкових реквізитів, не
підписання відповідними посадовими
особами, не скріплення печаткою
платника податків.

З аналізу наведеного вбачається, що
податковий орган зобов'язаний прийняти
податкову декларацію без попередньої
перевірки зазначених у ній показників
та може не визнати податкову звітність
як податкову декларацію виключно з
підстав заповнення її всупереч правил,
зазначеним у встановленому порядку її
заповнення.

Форму декларації з податку на прибуток
підприємства та порядок складання
декларації з податку на прибуток
підприємства, що додаються,
затверджено наказом Державної
податкової адміністрації України від
29.03.03 №143 «Про затвердження форми
декларації податку на прибуток
підприємств та порядок її складання»,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 08.04.2003 за №271/7592.

Пунктом 1.6 вказаного наказу визначено,
що у декларації зазначаються усі
передбачені в ній показники. Якщо
будь-який рядок декларації не
заповнюється через відсутність
операції (суми), то такий рядок
прокреслюється, крім випадків, прямо
визначених у декларації. Дані, наведені
в декларації, повинні
підтверджуватись первинними
документами обліку та відповідати
податковому обліку (звітності).
Достовірність даних, в поданій
декларації, підтверджується
підписами керівника і головного
бухгалтера та засвідчується печаткою
підприємства. Оригінал декларації з
відповідними додатками подається
платником до податкового органу за
місцезнаходженням платника на одному
двосторонньому аркуші форматом А-4 з
відповідними додатками на
односторонніх аркушах форматом А-4.
Подання копій декларації та додатків
не дозволяється. Декларація та
додатки до неї не підлягають
обов'язковому скріпленню між собою
(прошнуровуванню).

Відповідно до пункту 4.4 Методичних
рекомендацій щодо централізованого
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах державної
податкової служби України,
затверджених наказом Державної
податкової адміністрації України від
31.12.08 №827, працівники органів державної
податкової служби при прийманні
податкової звітності на паперових та
електронних носіях з доданням
роздрукованих оригіналів контролюють
наявність: підписів посадових осіб;
печатки платника податків;
обов'язкових реквізитів; обов'язкових
додатків до податкової звітності,
передбачених порядком заповнення
відповідної звітності; прокреслень у
значеннях показників, що не
заповнюються через відсутність
інформації. У цьому контексті під
обов'язковими реквізитами розуміються:
тип документа (звітний, уточнюючий,
звітний новий); звітний (податковий)
період; назва платника податків; код
платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 22.01.996 №118 «Про створення Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України» або
реєстраційний (обліковий) номер з
ТРДПАУ; ідентифікаційний номер згідно
з ДРФО або, у разі відмови від нього -
серія та номер паспорта для фізичної
особи; місцезнаходження платника
податків; назва ОДПС, до якого
подається звітність; дата подання
звіту (або дата заповнення - залежно від
форми); підписи посадових осіб,
засвідчені печаткою. Для звітів, у яких
це передбачено формою: звітний
(податковий) період, що уточнюється, у
разі надання платником податків
уточнюючого розрахунку; ініціали,
прізвища та ідентифікаційні номери
посадових осіб; код виду економічної
діяльності (КВЕД); код органу місцевого
самоврядування за КОАТУУ;
індивідуальний податковий номер та
номер свідоцтва про реєстрацію для
платників податку на додану вартість.

Судами встановлено, що податкові
декларації ТОВ «УкрРосТрансОйл» з
податку на прибуток за 9 місяців 2009 року
та за 2009 рік містить в собі обов'язкові
реквізити, підписані відповідними
посадовими особами та скріплені
печаткою позивача, а дії відповідача
щодо не визнання її податковою
звітністю є неправомірним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі міста
Києва залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18.08.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2012 по
справі №2а-5386/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв