Справа № 158/2454/14-а
Суддя: Костюкевич О. К.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2454/14-а
Провадження № 2-а/0158/78/14
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
19 листопада 2014 року
Ківерцівський районний суд Волинської
в складі: головуючого судді -
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ківерці справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі про визнання
неправомірним рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі щодо відмови в
призначенні пенсії та зобов'язання її
Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі про визнання
неправомірним рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі щодо відмови в
призначенні пенсії та зобов'язання її
Позов мотивує тим, що 18.05.1983 року він був
прийнятий на роботу водієм у
Ківерцівське автотранспортне
підприємство 107655, з 01.07.1986 року був
направлений в розпорядження
Бородянської райспоживспілки для
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, з 01 по 15 липня 1986
року працював у зоні відчуження по
перевезенню продуктів у селище
Чорнобиль ІІ. За період даної роботи
йому було нараховано підвищену
заробітну плату в сумі 101,14 крб., що
підтверджується відповідними
довідками підприємтсва. 08.06.1992 року
Волинською державною адміністрацією
йому було видано посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, оскільки
він є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
належить до ІІ категорії осіб, згідно
вимог Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» йому, як особі, що є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, належить до ІІ
категорії, працював у зоні відчуження з
01 липня по 31 грудня 1986 року не менше 5
календарних днів, пенсійний він
зменшується на 10 років.
23.09.2014 року він звернувся до
відповідача із заявою про призначення
пенсії, однак йому було відмовлено,
оскільки з представлених ним
документів неможливо зробити висновок
про кількість відпрацьованих днів у
Посилаючись на зазначені обставини,
просив суд визнати відмову управління
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області протиправною та зобов'язати
відповідача призначити йому пенсію у
відповідності зі ст. 55 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» зі
зниженням пенсійного віку на 10 років як
учаснику ліквідації наслідків аварії
ІІ категорії з часу звернення за
призначенням пенсії, тобто з 23.09.2014
року. Згідно поданої в судовому
засіданні заяви позивач змінив свої
позовні вимоги в частині часу, з якого
просить призначити пенсію з 28.07.2014 року,
тобто досягненням віку, з якого виникає
право на призначення пенсії.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю з
підстав, наведених у позовній заяві,
просив суд позов задоволити в повному
Представник відповідача Управління
Пенсійного фонд України у
Ківерцівському районі Волинської
області Бесарабчук Л.В. в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала, оскільки із
представлених позивачем документів
для призначення йому пенсії неможливо
зробити висновок про кількість
відпрацьованих днів в населених
пунктах, які відносились до зони
відчуження та в яких ОСОБА_1 здійснював
роботи, пов'язані з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС.
Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
задоволення позову з наступних
Відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС" учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до 01
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсія за віком призначається зі
зниженням встановленого пенсійного
Згідно п. 7 "г" Порядку надання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії до заяви про
призначення пенсії додаються
документи, які засвідчують особливий
статус особи (посвідчення учасника
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС та довідка про період (періоди)
участі в ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, форма якої
затверджена Постановою Державного
комітету СРСР по праці та соціальним
питанням від 09 березня 1998 року № 11,
посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи. У разі
неможливості подання довідки за формою
№ 122 в разі ліквідації підприємства,
установи, організації, для визначення
права на призначення пенсії надаються
інші первинні документи, що
стверджують період роботи в зоні
відчуження: табелі обліку робочого
часу за період роботи в зоні; копії
відомостей (особових рахунків) на
виплату заробітної плати; інші
первинні документи, які місять дані про
місце, термін (період) та характер
виконуваних робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.
В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році (категорія 2), що
підтверджується відповідним
посвідченням (а.с. 8).
23.09.2014 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України у
Ківерцівському районі Волинської
області з заявою про призначення
пенсії за віком як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, але
28.10.2014 року йому було відмовлено у
призначенні пенсії за віком, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС із зниженням пенсійного віку у
зв'язку з тим, ним не було надано
документів, що підтверджуються
кількість відпрацьованих днів у зоні
Підставою для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні
відчуження, що підтверджено
відповідними документами, а в наданій
позивачем довідці від 11.03.1998 року, яка
видана Акціонерним товариством
відкритого типу «Ківерцівське
11) та довідці № 7г від 11.08.2014 року цього ж
товариства (а.с. 12) вказано, що ОСОБА_1 з 01
по 15 липня 1986 року працював у зоні
відчуження по перевезенню продуктів в
селище Чорнобиль ІІ, за вказаний період
йому було нараховано підвищену оплату
Тому суд не може погодитися з рішенням
відповідача, оскільки документи,
подані позивачем з заявою про
призначення пенсії, містять вказівку
на конкретний період роботи в зоні
відчуження в 1986 році, що передбачено п. 7
"г" Порядку надання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії.
Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п. 15 Положення «Про
Пенсійний фонд України», Пенсійний
фонд України реалізує свої
повноваження через створені у
встановленому порядку територіальні
управління; рішення про призначення та
перерахунок пенсії приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи, зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Однак відповідачем жодних доказів на
підтвердження правомірності свого
рішення суду не надано. Самі по собі
пояснення про те, що в наданих
позивачем документах для призначення
йому пенсії на пільгових умовах
відсутні документи, які визначають
право на призначення пенсії, а саме
підтверджують фактичну кількість днів
роботи у зоні відчуження, не можуть
бути підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вони є формальними і спростовуються
поясненнями позивача та іншими
матеріалами справи в їх сукупності.

Конституційний Суд України
неодноразово (зокрема, рішення від
11.10.2005р.№ 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007,
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, від 27.11.2008р. №
26-рп/2008) розглядав проблему, пов'язану з
реалізацією права на соціальний
захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень, і
сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них, зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного
Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається.

Право на пенсійне забезпечення,
передбачене статями 1, 3, ч.2 ст.6, статтею
8, ч.2 ст.19, статями 22, 23, ч.1 ст.24
Конституції України, набуте у сфері
пенсійного забезпечення, не може бути
скасоване, звужене. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є
виконання прийнятих на себе
зобов'язань, виходячи з положень
принципу верховенства права,
закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу
адміністративного судочинства в
Україні.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», сума пенсії, не
одержана своєчасно з вини органу, що
призначає або сплачує пенсію,
виплачується за минулий час без
обмеження будь-яким строком.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 46 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", сума
пенсії, не одержана своєчасно з вини
органу, що призначає та виплачує
пенсію, виплачується за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивач надав
всі необхідні документи, передбачені
Порядком надання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії, які підтверджують
період роботи позивача в зоні
відчуження в 1986 році, а тому дії
відповідача по відмові у призначенні
ОСОБА_1 пенсії за віком, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, слід визнати
неправомірними. Крім того, слід
зобов'язати відповідача призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС з 28.07.2014 року, тобто
з моменту настання права на таку
пенсію.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160, 162, 183-2 КАС
України, ст. 55 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", суд, -

п о с т
а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Ківерцівському районі
Волинської області щодо призначення
пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ківерцівському районі
Волинської області призначити ОСОБА_1
пенсію на підставі ст. 55 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 28 липня 2014
року.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Ківерцівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду

О.К.Костюкевич