Справа № 2а-8007/11/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.
Справа № 78999/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Заступника начальника Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області Іванкової Руслани
Ярославівни та Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області про визнання дій протиправними
та спонукання до вчинення дій,-

В С Т А Н О
В И Л А:

18.07.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправними дій відповідачів, а саме
створення перепон позивачу для
отримання статусу «Ветеран праці»,
просить визнати нечинними
обґрунтування відповідача Іванкової
Р.Я. від 17.06.2011 р. №6175/03-21, про стаж роботи
позивача 32 роки 6 місяців 10 днів, що є
підміною «загального (трудового) стажу
роботи» позивача календарним періодом
його трудової діяльності; зобов'язати
відповідачів визнати стаж роботи
позивача згідно даних про стаж з
особового рахунку №192905:51 рік 2 місяці 23
дні; зобов'язати відповідача Іванкову
Р.Я. утриматися від вчинення дій
дискримінації, що полягають в
невизнанні стажу роботи (51 рік 2 місяці
23 дні) позивача та підміною його
календарним періодом трудової
діяльності та визнанні такого стажу
для інших працівників авіації
Державного авіапідприємства
«Львівські авіалінії», в тому числі
ОСОБА_3, зобов'язати відповідачів
усунути порушення прав позивача шляхом
скасування листів-роз'яснень та інших
інформаційних листів щодо «стажу
роботи» позивача 32 роки 6 місяців 10 днів
та відкликати ці листи з організацій,
куди вони були надіслані; зобов'язати
відповідачів відреагувати на
інформаційний запит №06-07 від 13.06.2011 р. у
відповідності до вимог чинного
законодавства України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що дії
відповідачів, які створили перешкоди у
здійсненні його прав і свобод на
отримання статусу «Ветеран праці», є
дискримінаційними діями, оскільки його
колишній співробітник ОСОБА_3, що має
менший календарний стаж роботи, у 2004
році отримав посвідчення ветерана
праці. На інформаційні запити позивача
відповідачі надають відомості про його
стаж роботи, що не відповідають
дійсності. Також позивач зазначив, що
не отримав обґрунтованої відповіді на
запит №06-07 від 13.06.2011 р. чим, на його
думку, відповідач порушив вимоги
Закону України «Про інформацію».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2012
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та постановити
нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що не надавши можливості позивачу
отримати статус «Ветеран праці»
відповідачем було вчинено акти
дискримінації по відношенні до
позивача в порівнянні з іншими
працівниками авіації, яким за
наявності меншого стажу роботи та
календарного терміну (згідно трудової
книжки) без проблем видавались
необхідні виписки з особових справ
пенсійного фонду даних про стаж для
отримання посвідчення «Ветеран праці».

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як вбачається з матеріалів справи, на
звернення ОСОБА_1 від 31.05.2011 р. щодо
встановлення статусу «Ветеран праці»,
Управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради листом від
10.06.2011 р. №2605-1334 повідомило, що у
відповідності до листа ГУПФ України у
Львівській області від 07.05.2009 р. №4256/03-21
вбачається, що за даними трудової
книжки та іншими документами, на
підставі яких підтверджується
трудовий стаж згідно статтей 56,62 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 р. №637 (за період роботи до
01.01.2004 р.), а також згідно ст.24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (за
період роботи після 01.01.2004 р.), стаж
роботи позивача становить 32 роки 6
місяців 10 днів, включаючи періоди
трудової діяльності та час навчання в
навчальних закладах. Стаж роботи з
урахуванням фактичного нальоту годин
становить 50 років 1 місяць 23 дні. Також
повідомлено, що оскільки Головним
управлінням, як виконавчим органом,
вказано, що стаж роботи позивача не дає
йому право на встановлення статусу
«Ветеран праці», а тому Сихівський
відділ соціального захисту, що
підконтрольний Головному управлінню,
не мав права видавати ОСОБА_1
відповідне посвідчення.

Згідно ст.6 Закону України «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні» ветеранами праці визнаються,
зокрема, громадяни, яким призначені
пенсії на пільгових умовах відповідно
до ст.52 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» - за наявності стажу
роботи у жінок - 30 років і у чоловіків - 35
років.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» ветеранам
праці видаються посвідчення про право
на пільги та нагрудні знаки.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.1994 р. №521 затверджено Положення
про порядок видачі посвідчення і
нагрудного знака «Ветеран праці».

Пунктом 4 даного Положення
зазначається, що посвідчення і
нагрудний знак видаються ветеранам
праці за місцем їх проживання органами
праці та соціального захисту
населення. Враховуючи все
вищенаведене, рішення про видачу чи
відмову у видачі даного посвідчення
може прийняти лише компетентний орган,
в даному випадку - Сихівський відділ
соціального захисту.

В Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» поняття «стаж роботи»
відсутнє. Проте, використовується
поняття страхового стажу.

Згідно ч.2 ст.24 цього Закону страховий
стаж обчислюється територіальними
органами Пенсійного фонду відповідно
до вимог цього Закону за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку, а за періоди до впровадження
системи персоніфікованого обліку - на
підставі документів та в порядку,
визначеному законодавством, що діяло
до набрання чинності цим Законом.

Разом з тим, суд першої інстанції даючи
правову оцінку діям відповідачів
зазначає, що безпосередньо прав
позивача не порушили, оскільки
обґрунтування Іванкової Р.Я. про стаж
роботи позивача не мають обов'язкового
характеру для Сихівського відділу
соціального захисту Львівської
міської ради під час видачі
посвідчення «Ветеран праці»,
підписання відповідачем
листів-роз'яснень та інших
інформаційних листів щодо «стажу
роботи» безпосередньо прав позивача не
порушили, оскільки позивач перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова, а тому Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області не вправі визнавати стаж
позивача згідно довідки. А тому не
вбачається в діях відповідачів
створення перепон позивачу для
отримання посвідчення «Ветеран праці».
Крім того, суд враховує, що посвідчення
«Ветеран праці» позивачу видане.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 04
квітня 2012 року у справі №2а-8007/11/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний