Справа № 761/28893/14-а
Суддя: Саадулаєв А. І.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/629/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 листопада 2014 року 12 год. 06 хв.
м. Київ

Шевченківський районний суд міста
Києва, в складі головуючого судді
Саадулаєва А.І. при секретарі Булах Л.В.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: представник Постойко
М.Р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду у місті Києві
адміністративну справу за

позовом ОСОБА_1;

до Управління Пенсійного фонду України
в Шевченківському районі м. Києва;

про визнання протиправними рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року до Шевченківського
районного суду міста Києва надійшов
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Києва про визнання протиправними
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії.

Позивачка при зверненні до суду
мотивував свої вимоги тим, що 04 вересня
2014 року вона звернулася до відповідача
з відповідною заявою про призначення
їй пенсії за вислугою років, і до заяви
було додано необхідні документи, які
підтверджують стаж роботи позивача в
органах прокуратури України.

Листом № 14669/06 від 15.09.2014 р. Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі міста Києва
повідомлено позивачку про відмову в
призначені пенсії за вислугою років, в
зв'язку з неможливістю зарахувати
половину строку навчання у навчальному
закладі.

Позивачка вважає рішення відповідача
протиправним та просить зобов'язати
відповідача зарахувати до стажу по
вислузі років половину строку навчання
у КНУ імені Тараса Шевченка та
призначити пенсію.

Позивачка в судовому засіданні позовну
заяву підтримала в повному обсязі та
просила суд про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та
представника відповідача, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази, які містяться в
справі, проаналізувавши норми чинного
законодавства, вважає, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
такого.

Судом встановлено, що 04 вересня 2014 року
ОСОБА_1 звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва із
заявою про призначення йому пенсії за
вислугою років.

Листом № 14669/06 від 15.09.2014 р. Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі міста Києва
повідомлено позивачку про відмову в
призначені пенсії за вислугою років, в
зв'язку з неможливістю зарахувати
половину строку навчання.

Суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" прокурори і
слідчі мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років не менше: з 1
жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21
рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи
на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 11 років 6 місяців.

Згідно ч. 6 ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" до вислуги років, що дає
право на пенсію згідно з цією статтею,
зараховується час роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
статті 56 цього Закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, суддями,
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ, офіцерських
посадах Служби безпеки України,
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Аналізом діючого законодавства
встановлено, що в України не існує
законодавчо закріпленого поняття -
вищого юридичного навчального закладу,
а є лише поняття - вищий навчальний
заклад, який відповідно до ст. 1 Закону
України "Про вищу освіту" від 1 липня 2014
року № 1556-VII, це окремий вид установи,
яка є юридичною особою приватного або
публічного права, діє згідно з виданою
ліцензією на провадження освітньої
діяльності на певних рівнях вищої
освіти, проводить наукову,
науково-технічну, інноваційну та/або
методичну діяльність, забезпечує
організацію освітнього процесу і
здобуття особами вищої освіти,
післядипломної освіти з урахуванням
їхніх покликань, інтересів і
здібностей.

Систему вищої освіти в України, згідно
зі п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про вищу
освіту", складають вищі навчальні
заклади всіх форм власності.

Законом України "Про вищу освіту" не
передбачений такий вищий навчальний
заклад як юридичний, а встановлена
різниця між вищими навчальними
закладами тільки в рівні акредитації
та формі власності.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
вищу освіту" документ про вищу освіту
(науковий ступінь) видається особі, яка
успішно виконала відповідну освітню
(наукову) програму та пройшла
атестацію.

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про вищу освіту" від 17 січня 2002 року №
2984-III(Закону який був чинний на момент
звернення позивачки до відповідача)
встановлюються види документів, які
засвідчують здобуття особою вищої
освіти та кваліфікації за певними
освітньо-кваліфікаційними рівнями:
диплом молодшого спеціаліста, диплом
бакалавра, диплом спеціаліста, диплом
магістра.

Отже, законодавством не передбачено
додаткових вимог до дипломів,
отриманих у вищих юридичних навчальних
закладах, і вони за своїм змістом
однакові з дипломами, отриманими в
інших вищих навчальних закладах, в
яких надають юридичну освіту.

Згідно ст. 46 Закону України "Про
прокуратуру" прокурорами і слідчими
можуть призначатися громадяни України,
які мають вищу юридичну освіту,
необхідні ділові і моральні якості.

Ніяких інших вимог, щодо отримання
вищої юридичної освіти через навчання
у вищих юридичних навчальних закладах
законом не передбачено.

Відповідно до цих вимог Закону
позивачка була прийнята на роботу в
органи прокуратури.

Статтею 21 Конституції України
закріплено, що усі люди є вільні і рівні
у своїй гідності та правах.

Відповідно до статті 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані.

Згідно зі статтею 24 Конституції
України громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за
ознаками раси, кольору шкіри,
політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
етапу, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Статтею 64 Конституції України
гарантується, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Відповідно до наданих Управлінню
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі міста Києва
документів та підтверджений і не
оспорюваний ними стаж роботи ОСОБА_1 в
органах прокуратури складає 19 років 1
місяць 3 дні, стаж вислуги років - 19
років 1 місяць 3 дні.

Згідно із копії диплома НОМЕР_1 та копії
трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1,
з 01.09.1990 р. по 22.06.1995 р. навчалася в
Київському університеті імені Тараса
Шевченка (денна форма навчання), по
закінченню якого отримала диплом за
спеціальністю "правознавство" і
рішенням Державної екзаменаційної
комісії від 22.06.1995 р. ОСОБА_1 присвоєно
кваліфікацію юриста.

Таким чином, з врахуванням половини
строку навчання ОСОБА_1 у вищому
навчальному закладі вбачається, що
вислуга років позивачки в органах
прокуратури, у чому числі стаж роботи
на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури, відповідає умовам ч. 1 ст.
50-1 Закону України "Про прокуратуру" для
призначення пенсії за вислугою років.

Отже, враховуючи наведене та виходячи з
аналізу вищевказаних норм чинного
законодавства, оцінивши докази, які є в
матеріалах справи за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ґрунтуються на вимогах закону,
тому підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 11, 17, 19, 69, 71 - 73, 86, 90, 94, 128, 158 - 163, 167,
185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва у
призначенні пенсії за вислугу років
ОСОБА_1 - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Києва зарахувати до 21 року 6 місяців
стажу по вислузі років, що дає право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до Закону України "Про
прокуратуру" із періоду навчання у
Київському національному університеті
імені Тараса Шевченка з 01.09.1990 р. по
23.06.1995 р. половину строку навчання, та
призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу
років з 06.09.2014 року.

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

СУДДЯ:
А.І. Саадулаєв