Справа № 872/10092/13
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2014 рокусправа № 804/4154/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Кругового
О.О. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Синельниківський ресорний завод»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
квітня 2013 року

по справі № 804/4154/13-а за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Синельниковому та Синельниківському
районі Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства
«Синельниківський ресорний завод»

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року управління
Пенсійного фонду України в м.
Синельниковому та Синельниківському
районі Дніпропетровської області
звернулося до суду з адміністративним
позовом про стягнення з Публічного
акціонерного товариства
«Синельниківський ресорний завод»
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсії
призначеної на пільгових умовах по
Списку №2 в розмірі 102513 грн. 21 коп.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач
не сплачував кошти, призначені на
покриття на виплату і доставку пенсій
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2, що
призвело до утворення недоїмки за
січень-лютиі 2013 року на загальну суму 102
513, грн.. 21 коп. Заборгованість у
добровільному порядку відповідачем не
погашена. Просить суд стягнути з
відповідача заборгованість.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
квітня 2013 року позовні вимоги
задоволено: стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
«Синельниківський ресорний завод»
суму боргу з відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій в
сумі 102 513 грн. 21 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Публічне акціонерне
товариство «Синельниківський ресорний
завод» подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне
з’ясування судом обставин справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції. Апеляційна скарга
фактично обґрунтована відсутністю
обов’язку у підприємства сплачувати
витрати на виплату та доставку пенсій
особам за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з’явились, у
зв’язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювався.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991р. визначено
категорії працівників, які мають право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
а також до 2000 року врегульовано порядок
внесення підприємствами та
організаціями плати до Пенсійного
фонду, що покривала витрати на виплату
і доставку пенсій, призначених у
відповідності до пп. "б"-"з" цієї статті
(ч.2 ст.13 Закону).

Законом України "Про внесення змін до
деяких законів України" від 17.02.2000р. №1461
частину 2 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» було виключено
та одночасно цим же Законом доповнено
статті 2 та 4 Закону України «Про збір на
обов’язкове державне пенсійне
страхування» пунктами, якими
встановлено обов’язок підприємств
відшкодовувати витрати ПФУ на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених за пунктами «б»-«з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». А саме, Законом №1461
доповнено пункт 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов’язкове
державне пенсійне страхування»
абзацом четвертим відповідно до якого
об’єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст.12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення». Також
Законом №1461 встановлено розмір збору з
зазначеного об’єкту оподаткування –
100 відсотків від об’єкта
оподаткування, визначеного абзацами
третім і четвертим пункту 1 статті 2
Закону України «Про збір на
обов’язкове державне пенсійне
страхування» (ст.4 Закону).

Таким чином, відповідно до Закону
України "Про збір на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування", суб’єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, повинні сплачувати
збір на обов’язкове державне пенсійне
страхування у 100% розмірі від об’єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених у відповідності до пп.
"б"-"з", ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст.12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік витрат Пенсійного фонду
України на виплату і доставку пенсій
призначених на пільгових умовах
визначається у повідомленнях, які
формуються працівниками Пенсійного
фонду України, а підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду визначену у повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах (п. п. 6.4, 6.8 п. 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Пенсійного фонду № 21 -1 від 19.12.2003 р. зі
змінами та доповненнями (надалі
Інструкція).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
збір на загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування" збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду у порядку,
визначеному законодавством України.

Відповідно до вимог п. 2 Розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року N 1058-IV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтовано висновку про те, що
Публічне акціонерне товариство
«Синельниківський ресорний завод»
зобов’язане сплачувати збір на
обов’язкове державне пенсійне
страхування у 100% розміру від об’єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом №
1058-IV питання щодо відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "б"
статті 13 Закону № 1788-XII було
врегульовано Законом України від 26
червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 400/97-ВР),
відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1
якого відповідач є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
забезпечення.

Згідно абзацу 4 п. 1 статті 2 Закону №
400/97-ВР, для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та інше), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
№ 1058, сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Таким чином, обов'язок визначення сум
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій покладено на позивача,
а відповідач зобов'язаний здійснити
відшкодування зазначених витрат в
розмірах визначених позивачем,
підставою для відшкодування вказаних
сум є розрахунки цих витрат, який
надсилається відповідачу.

Отже, підприємство зобов'язане
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій.

На підставі викладеного, правильними є
висновки суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог Управління
про стягнення з ПАТ «Синельниківський
ресорний завод» заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за віком
призначених на пільгових умовах.

Таким чином, враховуючи те, що
апеляційна скарга відповідача не
містить будь-яких інших обставин, з
якими б заявник апеляційної скарги
пов’язував незаконність та
необґрунтованість судового рішення,
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Синельниківський ресорний завод» -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
квітня 2013 року у справі № 804/4154/13-а-
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, встановленому ст.212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали
виготовлено 18.11.2014 року

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.О. Круговий

Суддя:
Т.І. Ясенова