Справа № 227/2022/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р.Справа №
227/2022/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Добропільської
міської ради на постанову
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 15.05.2014р. по
справі № 227/2022/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту
населення Добропільської міської ради

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

15 травня 2014 року постановою
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області позовні вимоги
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Добропільської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -
задоволено повністю.

Визнано незаконними дії Управління
соціального захисту населення
Добропільської міської ради щодо
відмови в перерахунку і виплаті ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до 6 років.

Зобов'язано Управління соціального
захисту населення Добропільської
міської Ради здійснити, з врахуванням
виплачених сум, перерахунок та виплату
ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною (дочкою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1) до досягнення нею
трирічного віку, за період з 24 жовтня 2013
року по 15.05.2014 рік, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років на відповідний період, за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні вимог
позивача. Обґрунтовуючи заявлені
вимоги заявник посилався на те, що
виплата допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
фінансується за рахунок Державного
бюджету України, а також керувався
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року №1751.

ОСОБА_1 письмових заперечень на
апеляційну скаргу не подала.

Сторони, належним чином повідомлені
про дату, час та місце судового
розгляду справи, в судове засідання не
з'явились, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не є перешкодою
для розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач по справі ОСОБА_1
є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).

ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Управлінні соціального захисту
населення Добропільської міської ради
та отримує державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з вересня 2013 року як
незастрахована особа у розмірі 130,00
грн., що підтверджується довідкою про
отримання (неотримання) допомог (а.с.5).

Приймаючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач по справі має
право на перерахунок та виплату
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі не менше прожиткового
мінімуму для дітей до 6 років.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції на
підставі наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
№ 2811-ХІІ (далі - Закон № 2811-ХІІ) в
редакції, чинній на час призначення
позивачці спірної допомоги, право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за цим
Законом має не застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" №
2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-ІІІ), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Статтею 15 Закону № 2811-ХІІ було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно пунктів 23, 25 розділу II Закону №
107-VI "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ та Закону № 2240-ІІІ. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону № 2240-ІІІ було
виключено статті 40-44.

Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
Конституційний Суд України визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Тому, колегія судів вважає, що з часу
проголошення вищевказаного рішення
Конституційного суду від 22 травня 2008
року № Ю-рп/2008, відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 01 січня 2009 року у зв'язку із
закінченням дії розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України " - статті 13,
15 Закону № 2811 -XII у редакції, чинній до
01.01.2008 року.

Законами України "Про державний бюджет
України на 2013 рік" та "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" не
встановлювалось на 2013-2014 роки іншого,
ніж визначено Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
розміру допомоги.

Аналізуючи вищенаведене, колегія судів
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати позивачу допомоги за період з 24
жовтня 2013 року по 15 травня 2014 року, як
особі не застрахованій у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, поширюються
норми Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", відповідно до
статті 15 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Вирішуючи питання про відкриття
провадження по справі, суд апеляційної
інстанції відстрочив відповідачу
сплату судового збору за подання
апеляційної скарги до ухвалення
судового рішення у справі.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон
України "Про судовий збір", частиною 1
статті 4 якого визначено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
установлено у 2014 році мінімальну
заробітну плату: у місячному розмірі -
1218 гривень.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" встановлено, що розмір ставки
судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру становить 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати, що
складає 73 грн. 08 коп.

Частиною 2 наведеної статті розмір
ставки судового збору за подання
апеляційної скарги на рішення
адміністративного суду встановлено в
розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Таким чином, враховуючи дату подання
апеляційної скарги (відповідно до
штемпеля - 21.05.2014 року), в даному випадку
розмір ставки судового збору за
подання апеляційної скарги по справі
за позовом немайнового характеру
становить 36 грн. 54 коп.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Добропільської міської ради - залишити
без задоволення.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 15.05.2014р. по справі № 227/2022/14-а -
залишити без змін.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Добропільської
міської ради судовий збір за подання
апеляційної скарги на постанову
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 15 травня 2014 року
по справі №227/2022/14-а у розмірі 36
(тридцять шість) гривень 54 (п'ятдесят
чотири) копійки на реквізити: отримувач
- УДКСУ у Червонозаводському районі м.
Харкова, МФО 851011, , банк:
ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок -
1011, код класифікації доходів
бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського
апеляційного адміністративного суду
34331173.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А.

Помічник судді
Цюпак О.П.