Справа № 821/4409/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 р.м. ХерсонСправа №
821/4409/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кромпа О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_3) звернулась із
адміністративним позовом до
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач, Каховська
ОДПІ), в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 11.07.2014 р. №
про визначення грошового
зобов'язання по земельному податку з
фізичних осіб у розмірі 24114,21 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що є платником
єдиного податку, у зв'язку з чим
звільняється від обов'язку нарахування
та сплати земельного податку, так як
земельні ділянки використовує для
провадження господарської діяльності.
Тому визначення їй грошового
зобов'язання по земельному податку з
фізичних осіб у розмірі 24114,21 грн. за
податковим повідомленням-рішенням від
11.07.2014 р. № вважає протиправним.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити із вказаних
підстав.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог.
Пояснив, що за результатами
документальної позапланової перевірки
(акт від 25.10.2013 р. № 313/17-2/НОМЕР_2) ФОП
ОСОБА_3 переведена на загальну систему
оподаткування з 01.04.2012 р. у зв'язку із
здійсненням видів діяльності, які не
дають права перебувати на спрощеній
системі оподаткування. Позивач є
власником земельних ділянок за
адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, за
користування якими не сплачено
земельний податок. Тому ФОП ОСОБА_3
правомірно нараховано грошові
зобов'язання із земельного податку на
підставі оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення. Просить
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 12.02.2001 р.
зареєстрована як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Каховської міської ради, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серія В00 № 050623 від
12.02.2001 р., номер запису про включення 2 000608.

ФОП ОСОБА_3 обрана спрощена система
оподаткування, обліку та звітності, про
що свідчить свідоцтво платника єдиного
податку серія НОМЕР_3 від 31.05.2012 р. (ІІІ
група) з видами діяльності: 56.10 -
діяльність ресторанів, надання послуг
мобільного харчування; 68.20 - надання в
оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна; 47.89 -
роздрібна торгівля з лотків і на ринках
іншими товарами; 47.19 - інші види
роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах.

Порядок реєстрації та анулювання
реєстрації платників єдиного податку
визначено ст.299 ПК України.

Так, п.п.299.1, 299.2 ст.299 ПК України
передбачено, що реєстрація суб'єкта
господарювання як платника єдиного
податку здійснюється шляхом внесення
відповідних записів до реєстру
платників єдиного податку. Центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, веде реєстр
платників єдиного податку, в якому
міститься інформація про осіб,
зареєстрованих платниками єдиного
податку.

Відповідно до п.299.10 ст.299 ПК України
реєстрація платником єдиного податку є
безстроковою та може бути анульована
шляхом виключення з реєстру платників
єдиного податку за рішенням
контролюючого органу у разі: 1) подання
платником податку заяви щодо відмови
від застосування спрощеної системи
оподаткування у зв'язку з переходом на
сплату інших податків і зборів,
визначених цим Кодексом, - в останній
день календарного кварталу, в якому
подано таку заяву; 2) припинення
юридичної особи (крім перетворення) або
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем
відповідно до закону - в день отримання
відповідним контролюючим органом від
державного реєстратора повідомлення
про проведення державної реєстрації
такого припинення; 3) у випадках,
визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2
статті 298 цього Кодексу.

Згідно п.299.11 ст.299 ПК України у разі
виявлення відповідним контролюючим
органом під час проведення перевірок
порушень платником єдиного податку
вимог, встановлених цією главою,
анулювання реєстрації платника
єдиного податку проводиться за
рішенням такого органу, прийнятим на
підставі акта перевірки, з першого
числа місяця, наступного за кварталом,
в якому допущено порушення. У такому
випадку суб'єкт господарювання має
право обрати або перейти на спрощену
систему оподаткування після
закінчення чотирьох послідовних
кварталів з моменту прийняття рішення
контролюючим органом.

При цьому, приписами п.299.13 ст.299 ПК
України визначено, що з метою
постійного забезпечення органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, юридичних та фізичних
осіб інформацією центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, щоденно
оприлюднює для безоплатного та
вільного доступу на єдиному державному
реєстраційному веб-порталі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
власному офіційному веб-сайті такі
дані з реєстру платників єдиного
податку: податковий номер (для
юридичної особи); найменування для
юридичної особи або прізвище, ім'я, по
батькові для фізичної особи; дату
(період) обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування; ставку
єдиного податку; групу платника
податку; види господарської діяльності
першої та другої груп; дату виключення
з реєстру платників єдиного податку.

З аналізу вказаних правових норм
слідує, що реєстрація платником
єдиного податку здійснюється шляхом
внесення відповідного запису до
реєстру платників єдиного податку,
який містить відомості як про дату
реєстрації, так і про дату анулювання
реєстрації платника єдиного податку.

Положеннями ч.4 ст.70 КАС України
визначено, що обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування, крім випадків, коли щодо
таких обставин не виникає спору.

Тобто, доказом анулювання реєстрації
ФОП ОСОБА_3 як платника єдиного податку
може бути лише витяг з реєстру
платників податків, в якому
зазначається дата прийняття рішення
про анулювання реєстрації платником
єдиного податку.

З наданого позивачем витягу з реєстру
платників єдиного податку, виданого
Каховською ОДПІ, слідує, що станом на
04.11.2014 р. ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного
податку ІІІ групи, ставка податку - 5 %.
Тому доводи представника відповідача
про те, що ФОП ОСОБА_3 переведено на
загальну систему оподаткування з 01.04.2012
р. не відповідають дійсності.

Окремо суд зазначає, що твердження
Каховської ОДПІ про переведення
позивача на загальну систему
оподаткування ґрунтуються на
висновках акту документальної
позапланової перевірки від 25.10.2013 р. №
313/17-2/НОМЕР_2. Висновки цього акту та
винесені на підставі нього податкові
повідомлення-рішення від 12.11.2013 р. №№
, , , , /2, від
28.02.2014 р. №№ /2, /1 оскаржені
ФОП ОСОБА_3 до суду. Постановою
Херсонського окружного
адміністративного від 13.05.2014 р. (справа
№ 821/1255/14) зазначені податкові
повідомлення-рішення скасовано. З
мотивувальної частини постанови
слідує, що суд встановив
безпідставність тверджень Каховської
ОДПІ про незаконність перебування
позивача на спрощеній системі
оподаткування.

На момент розгляду даної справи
відсутні відомості про набрання
законної сили постанови Херсонського
окружного адміністративного суду від
13.05.2014 р. у справі № 821/1255/14 (справа в
апеляційній інстанції була призначена
на 13.11.2014 р.).

Положеннями пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України
передбачено, що плата за землю - це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України
платниками податку є: власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв); землекористувачі.

Згідно ст.270 ПК України об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

Пунктом 297.1 статті 297 ПК України
встановлено, що платники єдиного
податку звільняються від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності, зокрема із
земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Відповідно до п.297.2 ст.297 ПК України
нарахування, сплата та подання
звітності з податків і зборів інших,
ніж зазначені у пункті 297.1 цієї статті,
здійснюються платниками єдиного
податку в порядку, розмірах та у строки,
встановлені цим Кодексом.

Приписами п.286.5 ст.286 ПК України
передбачено, що нарахування фізичним
особам сум податку проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному статтею 58 цього
Кодексу.

З аналізу вказаних норм слідує, що
платники єдиного податку звільняються
від сплати земельного податку за
земельні ділянки, крім тих, які не
використовуються для провадження
господарської діяльності.

Судом встановлено, що нарахування ФОП
ОСОБА_3 грошових зобов'язань з
земельного податку за 2014 рік у сумі
24114,21 грн. згідно податкового
повідомлення-рішення від 11.07.2014 р. №
здійснено відповідачем за
наступні земельні ділянки: АДРЕСА_1,
площею 0,1040 га - 2459,72 грн.; АДРЕСА_3, площею
0,1728 га - 8946,20 грн.; АДРЕСА_2, площею 0,5114 га
- 12708,29 грн.

Згідно п.6 свідоцтва платника єдиного
податку серії НОМЕР_3 від 31.05.2012 р. (з
урахуванням змін, внесених 04.02.2013 р.)
місцями провадження господарської
діяльності ФОП ОСОБА_3 визначено:
АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_2, АДРЕСА_6 та
територія України.

Всі земельні ділянки, що перебувають у
ФОП ОСОБА_3 та за які відповідачем
нараховано земельний податок,
використовуються позивачем для
провадження господарської діяльності.

Зокрема, з метою отримання доходу в
рамках господарської діяльності
позивач уклала 01.01.2012 р. договір оренди
автозаправних станцій № 2, за яким
передала у строкове платне володіння
та користування автозаправні станції,
розташовані за адресами: АДРЕСА_3,
АДРЕСА_1.

На земельній ділянці, розташованій за
адресою: АДРЕСА_2 (зазначена у свідоцтві
платника єдиного податку як місце
здійснення господарської діяльності),
розташований об'єкт нерухомості, а саме
виробничо-адміністративна будівля,
автомобільні бокси та огорожа, які
використовуються у підприємницькій
діяльності як офісне приміщення, тобто
місце складання та зберігання
бухгалтерських та податкових
документів, а також складські
приміщення для зберігання
товарно-матеріальних цінностей
(товарів).

Оскільки будівля згідно із ст.181 ЦК
України є нерухомою річчю, то володіння
і користування такою будівлею
неможливе без володіння та
користування земельною ділянкою, на
якій така будівля знаходиться.

При цьому відповідно до ст.796 ЦК України
одночасно з правом найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) наймачеві надається право
користування земельною ділянкою, на
якій вони знаходяться, а також, право
користування земельною ділянкою, яка
прилягає до будівлі або споруди, у
розмірі, необхідному для досягнення
мети найму.

У договорі найму сторони можуть
визначити розмір земельної ділянки,
яка передається наймачеві. Якщо розмір
земельної ділянки у договорі не
визначений, наймачеві надається право
користування усією земельною ділянкою,
якою володів наймодавець.

Отже, якщо належна фізичній особі
будівля використовується нею при
здійсненні господарської діяльності,
то земельна ділянка, на якій
розташована така будівля, як
нерозривно пов'язаний із будівлею
об'єкт, також використовується
фізичною особою для провадження
господарської діяльності.

У свою чергу, господарською діяльністю
в розумінні пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України
є діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Згідно ч.3 ст.263 ГК України оренда
засобів виробництва відноситься до
господарсько-торгівельної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.283 ГК України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності; об'єктом
оренди може бути нерухоме майно
(будівлі, споруди, приміщення).

Надання майна в оренду за своєю суттю є
наданням послуг, а орендна плата
включає в себе не тільки компенсацію
витрат, але й відповідний дохід
орендодавця. Отже, оренда будівлі
підпадає під визначення господарської
діяльності.

Види господарської діяльності
зазначаються фізичною особою в
реєстраційній картці на проведення
державної реєстрації фізичної
особи-підприємця та вносяться в Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку,
вид її господарської діяльності
(надання в оренду й в експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна) відображений у свідоцтві
платника єдиного податку відповідно до
наказу Мінфіну від 20.12.2011 р. № 1675.

Таким чином, із аналізу правових норм
слідує, що фізична особа-підприємець,
яка сплачує єдиний податок, при
передачі в оренду належної їй на праві
власності комерційної нерухомості
(будівлі) звільнятиметься від сплати
земельного податку під такою будівлею
за умови, якщо видом господарської
діяльності такої фізичної
особи-підприємця є діяльність з
надання в оренду (найм) будівель, споруд
(їх частин), що вказано у свідоцтві
платника єдиного податку.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано належних та
допустимих доказів правомірності
свого рішення, а тому позовні вимоги
ФОП ОСОБА_3 підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області від 11.07.2014 р. № .

Стягнути з Державного бюджету на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
судовий збір у сумі 182 (сто вісімдесят
дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 24 листопада 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.13