Справа № 826/11463/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 серпня 2014 року 16:45 № 826/11463/14

Окружний адміністративний суд м.Києва
у складі головуючого судді Клименчук
Н.М., суддів: Каракашьян С.К., Костенко
Д.А., за участю секретаря судового
засідання Мині І.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомДержавної фінансової
інспекції Українидо Державної
виконавчої служби Українипро визнання
протиправними дійза участю
представників сторін:

від позивача: Шевелєва Ю.Е.

від відповідача: Харченко О.О.

Обставини справи:

Державна фінансова інспекція України
звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної виконавчої
служби України про визнання
протиправними дій.

В обґрунтування позивних вимог
позивачем вказується на те, що в
супереч вимогам Закону України «Про
виконавче провадження», відповідачем
винесено вимогу, що не відповідає
змісту виконавчого документу, чим
порушив права та законні інтереси
позивача, у зв'язку із чим просив
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва відкрито провадження по
справі та призначено справу до
розгляду в попередньому судовому
засіданні.

В судовому засіданні 14.80.2014 суд
завершив попередній розгляд справи та
призначив справу до колегіального
розгляду на 20.08.2014року.

В судове засідання 20.08.2014р. з'явились
представники сторін.

Представник позивача заявлений позов
підтримав у повному обсязі з обставин
наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні щодо задоволення позову
заперечив у повному обсязі. В
обґрунтування правомірності дій
зазначив, що поставлена перед
позивачем вимога жодним чином не
порушує права позивача, а зобов'язує
його до виконання рішення суду, що
набрало законної сили, з урахуванням
рішенням суду про заміну способу та
прядку виконання .

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.07.2012 року
по справі № 2а/0270/2551/12 визнано
протиправним та скасовано наказ
Головного контрольно-ревізійного
управління України № 100-о від 03.03.2011р.
про звільнення ОСОБА_3, поновлено
ОСОБА_3 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області.

На підставі виконавчого листа,
виданого Вінницьким окружним
адміністративним судом 31.03.2014р. по
справі №2а/0270/2551/12, державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України 10.04.2014р. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42921526 про поновлення
ОСОБА_3 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області.

У зв'язку утворенням Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області замість
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області, на підставі
Постанови КМУ від 20.07.2011 р. № 765 «Про
утворення територіальних органів
Державної фінансової інспекції» та за
результатами розгляду заяви ОСОБА_3,
20.06.2014р. ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду по справі
№2а/0270/2551/12 було замінено спосіб та
порядок виконання постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.07.2012 року
по справі № 2а/0270/2551/12, а саме поновлено
ОСОБА_3 на посаді начальника Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області.

У зв'язку із наведеними обставинами та
відсутністю добровільного виконання
боржником рішення суду 22.07.2014р. вимогою
державного виконавця про виконання
рішення суду вих. №К-5197/2.-291/15 боржника,
тобто Державну фінансову інспекцію
України зобов'язано виконати
виконавчий лист Вінницького окружного
адміністративного суду від 31.03.2014 року
по справі № 2а/0270/2551/12 про поновлення
ОСОБА_3 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області, шляхом
поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області.

Позивач не погоджується із винесеною
державним виконавцем вимогою, вважає
дії державного виконавця, які
полягають у винесенні такої вимоги,
протиправними, оскільки поставлені
вимоги суперечать змісту виконавчого
документу, що слугував підставою для
відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається із змісту заявленого
позову позивачем вказується на те, що
поставлена відповідачем вимога
суперечить виконавчому документу, а
саме, боржником у виконавчому листі
визначено Контрольно-ревізійне
управління , а божника зобов'язано
поновити сягувача на посаді начальника
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області, натомість у
спірній вимозі божника зобов'язано
поновити особу на посаді начальника
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області.

Саме наведені розбіжності між
виконавчим документом та спірною
вимогою свідчать, на переконання
позивача, про протиправність дій
відповідача та відповідно письмової
Вимоги.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до переконання про безпідставність
позовних вимог виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної
виконавчої служби є задоволення вимог
виконавчого документа, забезпечення
дотримання при цьому прав та законних
інтересів громадян та юридичних осіб,
сприяння їм у реалізації своїх
процесуальних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Виконання рішення суду
здійснюється органом державної
виконавчої служби у порядку,
передбаченому Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у 3-денний строк з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати 7 днів та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з пред'явленням цього
виконавчого документа.

Статтею 7 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Судом встановлено, що Постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.07.2012 року
по справі № 2а/0270/2551/12 поновлено ОСОБА_3
на посаді начальника
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області.

Указом Президента України від 09.12.2010
року № 1085 "Про оптимізацію системи
центральних органів виконавчої влади"
шляхом реорганізації Головного
контрольно-ревізійного управління
утворено Державну фінансову інспекцію
України.

Крім того, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 20.07.2011
року № 765 утворено територіальні
органи Державної фінансової інспекції
шляхом перетворення територіальних
органів Головного
контрольно-ревізійного управління.

У зв'язку із наведеним та надходження
заяви державного виконавця, ухвалою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 20.06.2014р по
справі №2а/0270/2551/12 було замінено спосіб
та порядок виконання постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.07.2012 року
по справі № 2а/0270/2551/12, а саме
встановлено, що зазначене рішення суду
слід виконати шляхом поновлення ОСОБА_3
на посаді начальника Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області.

Право суду на заміну способу виконання
рішення встановлено Кодексом
адміністративного судочинства, при
цьому нормами чинного законодавства не
передбачено внесення змін до
виконавчого документу в разі прийняття
судом рішення про внесення змін до
порядку чи способу виконання рішення.

Як вбачається із змісту спірної вимоги,
така у повній мірі відповідає
виконавчому документу виданому
Вінницьким окружним адміністративним
судом по справі №2а/0270/2551/12 з урахування
прийнятої ухвали про заміну способу та
порядку виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про виконавче провадження» вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що
невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Таким чином спірна вимога державного
виконавця винесена в рамках
повноважень та у відповідності до
вимог закону , а тому є обов'язковою для
виконання та скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведені фактичні
обставини справи, а також норми чинного
законодавства, суд приходить до
переконання щодо безпідставності та
необґрунтованості позивних вимог, а
тому заявлений Державною фінансовою
інспекцією України позов задоволенню
не підлягає.

Відповідно статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові особи і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 70, 71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позовних вимог Державної
фінансової інспекції України
відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя

Н.М.
Клименчук

Судді :
С.К.
Каракашьян

Д.А.
Костенко