Справа № 2-а-7021/11/1512
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-7021/11/1512

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Сватаненко В.І. Одеський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

Головуючого: судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В.,
Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Київського районного суду
м. Одеси від 16 грудня 2011 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до департаменту
праці та соціального захисту населення
Одеської міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року позивач звернувся з
позовом до департаменту праці та
соціального захисту населення
Одеської міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

За результатами розгляду
адміністративного позову Київським
районним судом м. Одеси від 16 грудня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 16 грудня 2011 року позовні
вимоги, заявлені поза межами
шестимісячного строку, передбаченого
ст. 99 КАС України (чинної на момент
розгляду справи) залишено без розгляду.
Апеляційна скарга не містить
заперечень на зазначену ухвалу.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідач письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції встановив, що відповідач
діяв в межах своїх прав та обов'язків, у
відповідності до діючого
законодавства, відтак позовні вимоги
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є матір'ю малолітньої дитини -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем їй
було виплачено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130 грн. щомісячно.

При нарахуванні допомоги відповідач
керувався ст. 15 Закону України «Про
допомогу сім'ям з дітьми» та Порядком
призначення і виплати допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого Постановою КМУ
від 27.12.2001 р. № 1751.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII
"Про допомогу сім'ям з дітьми" (далі -
Закон № 2811-ХII), дія якого поширювалася
на осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18 січня 2001 року №
2240-III "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, частиною першою
статті 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Законами України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 23.12.2010 р. №2857-УІ
особливого розміру і порядку
призначення і здійснення виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
передбачено не було.

Отже, у зв'язку з тим, що Законами
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» не передбачено особливого
розміру і порядку призначення і
здійснення виплати допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а відповідні особливі розміри
і порядки призначення і здійснення
виплати допомоги діяли лише у 2009 та 2011
бюджетних роках, то у 2011 бюджетному
році єдиною нормою, що регулює розмір
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
залишилися ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
редакції чинній до внесення змін
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 р. №107-УІ, відповідно до якої
допомога по догляду дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Саме ця норма
Закону і підлягає застосуванню з 16.05.2011
р., оскільки нічого іншого
законодавством передбачено не було та
вона є єдиною нормою Закону, що регулює
відповідні правовідносини у цій сфері.

Однак, в порушення вказаної норми,
допомогу по догляду за дитиною
відповідач виплачував позивачці не у в
повному обсязі, а лише в розмірі 130 грн.
на місяць, протиправно застосовуючи
при цьому іншу норму Закону, у зв'язку з
чим порушив права позивачки, які
підлягають захисту судом.

Таким чином, при вирішенні спору по
справі суд першої інстанції помилково
послався на норми Закону України від 21
листопада 1992 року № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Виходячи з викладеного, колегія суддів
апеляційного суду не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для відмови у
стягненні на користь ОСОБА_1 щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 16 травня 2011 року.

Разом з тим, доводи апелянта про
спричинення моральної шкоди, суд
апеляційної інстанції вважає
безпідставними та недоведеним,
оскільки зазначений вид соціальної
допомоги фінансується за рахунок
коштів державного бюджету, а тому
безпосередньо з боку відповідача
відсутні неправомірні дії або
бездіяльність.

Відповідно до ст.202 КАС України через
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, судова
колегія скасовує рішення суду першої
інстанції та ухвалює нове, яким
частково задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 197, 198, 201, 205, 207 КАС
України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково, постанову Київського
районного суду від 16 грудня 2012 року
-скасувати, прийняти по справі нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Департаменту праці та соціального
захисту населення Одеської міської
ради щодо не проведення перерахунку та
виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 17 травня 2011 року.

Зобов'язати Департамент праці та
соціального захисту населення
Одеської міської ради провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, визначеному
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 17 травня 2011
року, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 3,40 грн. судових
витрат.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л.Романішин