Справа № 826/12134/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. при секретарі судового засідання Шевченко М.В. вирішив адміністративну справу

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Горизонт Плюс»

до

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

про

визнання дій протиправними, зобов’язати вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Горизонт Плюс» (надалі-позивач або ТОВ «Компанія Горизонт Плюс») з адміністративним позовом (з урахуванням збільшення позовних вимог) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (надалі-відповідач або ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві), в якому просило суд:

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що в результаті протиправних дій відповідача по проведенню відносно позивача зустрічної звірки та складання за її результатами акту про неможливість проведення зустрічної звірки, на підставі якого до електронних баз даних податкових органів щодо позивача внесена недостовірна інформація з метою коригувань показників податкового зобов’язання та податкового кредиту, порушені права та законні інтереси позивача як добросовісного платника податків, а також розповсюджена відносно нього недостовірна інформація, що дискредитує його перед контрагентами та може призвести до відмови контра гентів від подальших господарських відносин з ним.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їхніх представників, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 23.06.2014 року № 1586 «Про проведення документальної позапланової перевірки», керуючись п.20.1.4. п.20.1. ст.20, пп.78.1.7. п.78.1. ст.78, п.82.2. ст.82 Податкового кодексу України, у зв’язку з подання заяв за формою 8-ОПП про ліквідацію юридичної особи, призначено проведення документальної позапланової перевірки позивача з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, за період з 10.06.2013 року по дату закінчення перевірки (останній день перевірки) ліквідаційного балансу.

Доказів оформлення направлення на перевірку та вручення його чи направлення позивачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, відповідачем суду не надано.

При цьому, складено акт про результати проведення територіально-дільничого та об’єктивного-орієнтовного контролю щодо відповідності фактичного місцезнаходження суб’єкта підприємницької діяльності, зазначеному в свідоцтві про державну реєстрацію від 23.06.2014 року № 550/3-26-50-22-03, яким зафіксовано, що позивач не знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 27/2.

Також, оформлено запит до оперативного управління ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків - позивача від 23.06.2014 року № 418/22-03

04.07.2014 року працівниками оперативного управління ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві складено висновок за № 564/53/07-01 про результати відпрацювання ризикового платника податків оперативним підрозділом ГУ Міністерства доходів і зборів України, яким зафіксовано, що позивач не знаходиться за податковою адресою (м. Київ, вул. Голосіївська, 7, корп.1, блок 1/6); неможливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарської діяльності.

Доказів про вжиття заходів для проведення відповідної перевірки на виконання наказу начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 23.06.2014 року № 1586 або скасування відповідного наказу відповідачем суду не подано.

Зі змісту зазначеного акту вбачається, що, фактично, на підставі інформації комп’ютерних автоматизованих інформаційних систем податкового органу, декларації з ПДВ за відповідний період, а також актів інших податкових органів про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача – ТОВ «Агрос Груп» та ТОВ «Зернопостач 2013», відповідач дійшов висновку про те, що звіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин за перевіряємий період, їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

Згідно доводів позивача, які не заперечуються та не спростовуються належними і допустимими доказами відповідачем, висновки акту від 07.07.2014 року № 601/3-26-50-22-03-38671241 щодо не підтверджено реальність здійснення позивачем господарських відносин були внесені до інформаційних баз даних податкового органу та використовуються при перевірці контрагентів позивача.

Зазначене також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями скарги ТОВ «Ізодром» від 23.07.2014 року № 156 та листа ТОВ «Будівельна компанія «Еталон» від 03.09.2014 року № 189 до позивача.

Крім того, згідно листа відповідача від 04.08.2014 року № 9788/10/26-50-22-03, в результаті не підтвердження реальності здійснення позивачем господарських відносин за перевіряємий період, їх вид, обсяг та розрахунки, податкові зобов’язання та кредит позивача зменшені до « 0».

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, що і стало підставою для його звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам, а також поясненням представників сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6, ч.2 ст.19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі – Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пп.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Кодексу, посадові особи контролюючих органів зобов’язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених н контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пп.20.1.4. п.20.1. ст.20 Кодексу, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Так, документальна позапланова перевірка здійснюється, крім іншого, у разі, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (п.78.1.7. п.78.1. ст.78 Кодексу).

При цьому, згідно даних ЄДРПОУ 06.06.2014 року до ЄДР дійсно внесено запис про прийняття рішення щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, проте 27.06.2014 року, тобто до складання акту від 07.07.2014 року № 601/3-26-50-22-03-38671241, внесено інший запис про відміну рішення щодо припинення юридичної особи.

Зазначене свідчить про те, що станом на 27.06.2014 року, фактично, у податкового органу не було підстав для проведення документальної позапланової перевірки виходячи з положень п.78.1.7. п.78.1. ст. 78 Кодексу, а рішення прийнято при неповному з’ясуванні обставин справи.

Згідно п.78.4. ст.78 Кодексу, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п.79.1. ст.79 Кодексу).

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (79.2. ст.79 Кодексу).

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Під час дослідження наказу начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 23.06.2014 року № 1586 «Про проведення документальної позапланової перевірки», судом встановлено, що наказом, зокрема, не визначено вид перевірки. Крім того, відповідачем не надано суду доказів оформлення направлення на перевірку та вжиття заходів щодо його вручення позивачу, що не може мати місця за правилами діючого законодавства та позбавляє відповідача права на проведення перевірки.

Згідно п.73.5. ст.73 Кодексу, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб’єктів господарювання щодо платника податків.

У той же час проведення збирання податкової інформації шляхом проведення звірки не є свавільним процесом, який залишений виключно на розсуд податкового органу. За логікою конституційного припису про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України законодавством визначені межі в яких мають діяти посадові особи з метою отримання податкової інформації.

Так, зустрічною звіркою вважається не будь-яка розшукова діяльність державної податкової служби, а лише співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб’єкта господарювання з метою документального підтвердження господарських відносин з іншим платником податків та зборів; підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з’ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Тобто законодавством визначено обов’язковість участі у звірянні документації якнайменше двох контрагентів. Звіряння не може відбуватися за записами (інформацією) податкового органу, оскільки це суперечить вище наведеному положенню Податкового Кодексу України.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Зазначене законодавче положення обмежує податковий орган у можливості довільно трактувати отримані фактичні дані, на відміну від результатів дослідження господарської діяльності та податкового обліку платника податків під час перевірки, коли висновки заносяться в акт перевірки, фіксуються висновки, робляться пропозиції для прийняття рішення.

За результатами зустрічних звірок складається довідка. Назва документу передбачає, що він несе лише об’єктивну інформацію, без будь-яких висновків. Законодавець також передбачив, що довідка надається суб’єкту господарювання у десятиденний термін (п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України).

Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок на момент існування спірних правовідносин визначався Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232. При цьому Кабінет Міністрів України не змінював визначених Податковим Кодексом України меж, у яких діє податковий орган.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка позивача на момент здійснення зустрічної звірки не проводилася.

Відповідно до п.3 Порядку, з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб’єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

При цьому, згідно пп.3.1. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 р. № 236 (далі-Методичні рекомендації, з метою забезпечення результативності та оперативності проведення зустрічної звірки орган ДПС – ініціатор повинен максимально чітко та повно навести у запиті інформацію щодо здійснених господарських операцій платника податків із суб’єктом господарювання та навести повний і чіткий перелік питань, дослідити які необхідно при проведенні зустрічної звірки для з’ясування реальності здійснених операцій та повноти їх відображення в обліку платника податків.

Відповідачем не надано суду доказів надходження запиту від іншого органу державної податкової служби (ініціатора) про проведення зустрічної звірки позивача, що могло б розцінюватися як підтвердження розбіжностей задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов’язань та, відповідно, як підстава для проведення зустрічної звірки позивача.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб’єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

При цьому, згідно пп.3.3. Методичних рекомендацій, обов’язок здійснення відповідних заходів (направлення запитів, повторних запитів, здійснення моніторингу відповідей, що надходять, тощо) з метою забезпечення своєчасного та у повному обсязі проведення зустрічних звірок, у тому числі і по ланцюгу проходження ТМЦ (робіт, цінних паперів, нематеріальних активів тощо) покладається на орган ДПС – ініціатора. При цьому обов’язок направлення запиту на адресу суб’єкта господарювання та забезпечення проведення зустрічної звірки покладається на орган ДПС – виконавця, в якому такий суб’єкт господарювання перебуває на обліку.

Орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження.

У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб’єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб’єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку (п.4 Порядку).

Відповідно до п.73.3. ст.73 Кодексу, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб’єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб’єктам інформаційних відносин, зокрема, у разі проведення зустрічної звірки.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб’єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб’єкти інформаційних відносин зобов’язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов’язку надавати відповідь на такий запит.

За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб’єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб’єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб’єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення (п.7 Порядку).

Відповідно до пп.4.4. Методичних рекомендацій, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб’єкта господарювання, зокрема у зв’язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб’єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб’єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб’єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від підписання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає заходів, передбачених актами ДПС України.

Згідно доводів позивача, будь-яких запитів про подання інформації та її документального підтвердження від відповідача він не отримував. Відповідачем, у свою чергу, не надано суду доказів направлення позивачу за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особистого вручення позивачу або його законному чи уповноваженому представникові під розписку відповідного запиту про надання інформації та її документального підтвердження, як того вимагають норми діючого податкового законодавства.

Крім того, акт від 07.07.2014 року № 601/3-26-50-22-03-38671241, також не містить інформації щодо направлення позивачу відповідного запиту та неотримання на нього відповіді.

Натомість, зазначеним актом зафіксована інформація про відсутність позивача за місцезнаходженням (стан платника податків – « 8» до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням), у зв’язку з чим відповідачем складено акт саме про неможливість проведення зустрічної звірки.

В той же час, акт від 07.07.2014 року № 601/3-26-50-22-03-38671241 містить посилання на відсутність позивача за адресою місцезнаходження - м. Київ, вул. Новопирогівська, 27/2, проте станом на 02.07.2014 року його місцезнаходження змінено на – м. Київ, вул. Голосіївська, 7, корпус 1, блок 1/6, та підтверджено даними реєстру і на даний час.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно ч.1 ст.18 зазначеного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Отже, суд критично сприймає доводи відповідача про неможливість проведення документальної позапланової перевірки, а також зустрічної звірки позивача, в основу яких покладено відсутність позивача за адресою місцезнаходження (податковою адресою), яка, фактично, була змінена ним.

Крім того, в ході судового розгляду справи, відповідачем так і не були надані суду ґрунтовні пояснення та відповіді на питання суду щодо підстав та причин необхідності проведення зустрічної звірки, а також щодо ініціатора її проведення.

При цьому, відповідачем в основу заперечень проти позову покладено твердження про дотримання податковим органом законодавства, що регламентує порядок проведення зустрічних звірок. У той же час, письмові докази до заперечень у необхідному для обґрунтування заперечень обсязі відповідачем надані не були.

Більше того, з огляду на викладені вище обставини справи, замість призначеної наказом начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 23.06.2014 року № 1586 документальної позапланової перевірки позивача з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, за період з 10.06.2013 року по дату закінчення перевірки (останній день перевірки) ліквідаційного балансу, відповідачем (без зміни або скасування наказу від 23.06.2014 року № 1586) була проведена зустрічна звірка на підставі інформації інших податкових органів, хоча, за доводами відповідача, фактично її неможливо було провести у зв’язку з відсутністю позивача за податковою адресою (адресою місцезнаходження).

Таким чином, аналіз викладених законодавчих норм та обставин справи свідчить про порушення, з боку відповідача, вимог діючого податкового законодавства та, відповідно, про протиправність вчинених ним дій по запиту податкової інформації для проведення зустрічної звірки позивача з порушенням п.73.3 ст.73 Кодексу, а також щодо невиконання наказу від 23.06.2014 року № 1586.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що враховуючи внесення 27.06.2014 року до ЄДР запису про відміну рішення щодо припинення юридичної особи, у відповідача відсутні правові підстави для призначення документальної позапланової перевірки позивача за п.78.1.7. п.78.1. ст.78 Кодексу.

Встановлені в судовому засіданні порушення з боку відповідача податкового законодавства вплинули на право позивача надавати органам ДПС достовірну інформацію на підтвердження власного податкового обліку.

Як вже зазначалося раніше, актом від 07.07.2014 року № 601/3-26-50-22-03-38671241 зафіксовані певні висновки відносно позивача, на підставі яких відповідачем здійснено коригування в інформаційних базах даних, зокрема, АІС «Податковий блок», показників податкових зобов’язань та кредиту за перевіряємий період шляхом зменшення їх до « 0».

Відповідно до ст.74 Кодексу, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

При цьому, внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби.

Згідно положень ст.ст.14, 54 179 Кодексу, внесення змін до облікових карток платників податків, що не пов’язані із зміною податкового навантаження з податку на додану вартість, можливе лише на підставі самостійно поданої платником податків декларації чи на підставі винесеного податкового повідомлення-рішення.

Отже, як вбачається із вище вказаних норм, зміни у зв’язку зі складанням актів, в тому числі про неможливість проведення зустрічної звірки, не повинні вносяться до баз даних відповідача.

Враховуючи вищенаведене, податковий орган зобов’язаний вилучити з АІС «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акта від 07.07.2014 року № 601/3-26-50-22-03-38671241 та, відповідно, поновити в ній інформацію про самостійно задекларовані позивачем показники податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, не виконаний покладений на нього обов’язок щодо доказування з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Горизонт Плюс» задовольнити частково.

Визнати протиправним дії ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві щодо невиконання наказу начальника ДПІ № 1586 від 23.06.2014 року, порушення порядку повідомлення платника податків про проведення перевірки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в сумі 48,72 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Горизонт Плюс» за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій