Справа № 334/8726/14-а
Суддя: Колесник С. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 05.11.2014
Справа № 334/8726/14-а
Провадження № 2-а/334/274/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Ленінський райсуд
м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Колесник С.Г.;

при секретарі Манюхіні О.О.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора
дорожньо-патрульної служби роти ДПС
ДАІ в Кіровоградській області
Скобєлєва Павла Григоровича,
Управління ДАІ УМВС України в
Кіровоградській області про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до суду, в якому зазначив, що 30.08.2014 року
інспектором ДПС роти ДПС ДАІ УМВС
України в Кіровоградській області
Скобєлєвим П.Г. відносно нього було
складено протокол по адміністративне
правопорушення, на підставі якого
винесено постанову про порушення
правил дорожнього руху, а саме те, що
ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Тойота
Корола», державний номер НОМЕР_1,
здійснив поїзд перехрестя автодоріг М12
та Н14 на заборонений сигнал
світлофора, чим порушив п. 8.7.3. Правил
дорожнього руху України та за що
передбачена адміністративна
відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В
результаті вказаних дій на ОСОБА_1 було
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Позивач просить суд визнати дії
інспектора Скобєлєва П.Г. стосовно
складання відносно нього
адміністративного протоколу та
винесення постанови про
адміністративне правопорушення
протиправними та скасувати постанову
про накладення на нього штрафу у сумі
425,00 грн., у зв'язку з тим, що в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, за яке передбачена
відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП та
закрити провадження по справі про
адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні 20.10.2014 року
позивач підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні 20.10.2014 року позов підтримав
та додав, що прапорщик міліції Скобєлєв
П.Г., складаючи протокол та постанову
про адміністративне правопорушення, не
застосував передбачені законом докази:
поясненнями свідків, показання
технічних приладів та засобів фото- і
відео- спостереження та іншими
документами, а поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, він безпричинно
знехтував. При винесенні постанови,
інспектор посилався на камеру відео-
спостереження, на якій було
зафіксовано лише світлі плями і цей
знімок відео спостереження не давав
ніякого зображення, яке б стосувалося
спірної ситуації. Таким чином, вказані
події технічними засобами фактично не
зафіксовані і факт скоєння
правопорушення базується лише на
припущеннях прапорщика міліції
Скобєлєва П.Г., тобто інспектор до
протоколу про адміністративне
правопорушення серія АВ2 № 841423 від
30.08.2014 р. та постанови по справі про
адміністративне правопорушення серія
ПСІ № 785213 від 30.08.2014 р. року, вніс
замість зафіксованих належним чином
відомостей, про порушення Правил
дорожнього руху, як того вимагає чинне
законодавство (п.п. 7.5.6, 12.12.1, 12.9
Інструкції з діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України), свої
необґрунтовані припущення, що свідчить
про упереджене ставлення інспектора
при винесенні постанови.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, а матеріалах справи є
розписка про отримання поштової
повістки, заперечень на позов не надав.

Вислухавши думку позивача та його
представника, вивчивши письмові докази
по справі, суд приходить до наступних
висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, вина (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадській порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою
притягнення особи до адміністративної
відповідальності є наявність події
адміністративного правопорушення, що
повинно бути доведене шляхом надання
доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративні
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, що мають функції
фото-і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки, відеозапису
норм і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
а також іншими документами.

Відповідно до Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС,
затвердженої наказом МВС України 27.03.2009
№ 111 на підрозділи ДПС покладені
завдання по контролю за дорожнім рухом,
попередженню та припиненню
адміністративних правопорушень у
сфері дорожнього руху. Працівникам
підрозділів ДПС надано право складати
протоколи про адміністративні
правопорушення у сфері безпеки
дорожнього руху, також виносити
відповідно до чинного законодавства
постанови про адміністративні
порушення.

Відповідно до п. 7.6 Інструкції,
працівник ДПС має право
використовувати технічні засоби та
технічні прилади для виявлення та
фіксації порушень ПДР. Отримані
фактичні дані направляти за належністю
чи використовувати при складанні
адміністративних матеріалів.

Для провадження у справах про
адміністративні правопорушення
характерним є специфічний вид доказу -
безпосередні спостереження осіб,
уповноважених на складення протоколу
про адміністративні правопорушення і
на проведення адміністративного
розслідування, які фіксуються у
протоколі про адміністративне
правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що
30.08.2014 року інспектором ДПС роти ДПС ДАІ
УМВС України в Кіровоградській області
Скобєлєвим П.Г. було складено протокол
про адміністративне правопорушення, та
Постанову у справі про адміністративне
правопорушення, згідно яких ОСОБА_1
30.08.2014 року приблизно о 03.30 год. рухався
на автомобілі «Тойота Корола»,
державний номер НОМЕР_1 на 714 км Старий
Знам'янка автодороги М12 та на
перехресті з автодорогою Н14 здійснив
проїзд на заборонений (жовтий) сигнал
світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ПДР
України та за що передбачена
адміністративна відповідальність за ч.
2 ст. 122 КУпАП. В результаті чого на
ОСОБА_1 було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
425,00 грн.

Позивач посилається на те, що 30.08.2014
року приблизно о 03.30 год. він рухався на
автомобілі «Тойота Корола», державний
номер НОМЕР_1 та на перехресті
автодоріг М12 та на Н14 в момент виїзду
на перехрестя, на світлофорі було
включене зелене світло, що давало йому
право виїзду на перехрестя, але коли
він вже виїжджав з перехрестя
включилося жовте світло світлофора,
але він закінчив проїзд перехрестя у
відповідності до п.16.8 ПДР, де вказано,
що водій, який виїхав на перехрещення
проїзних частин згідно із сигналом
світлофора, що дозволяє рух, повинен
виїхати у наміченому напрямку
незалежно від сигналів світлофора на
виїзді. Після цього, він прямував по
автодорозі у своєму напрямку, коли
приблизно через 2-3 хвилини його
наздогнав автомобіль ДПС з включеними
світовими сигналами, що вимусило його
зупинитися. Після цього, він зупинився
і інспектор дорожньо-патрульної служби
роти дорожньо-патрульної служби
Державної автомобільної інспекції в
Кіровоградській області прапорщик
міліції Скобєлєв П.Г. звинуватив його в
порушенні Правил дорожнього руху,
склав Протокол та виніс Постанову у
справі про адміністративне
правопорушення.

Позивач пояснив, що на місці його
зупинення, він одразу висловив свою
незгоду з пред'явленим йому
інспектором обвинуваченням, оскільки,
під час наближення до перехрестя, він
рухався зі швидкістю дозволеною на
вказаній ділянці дороги в тих дорожніх
умовах, та виконуючи вимоги п. 16.8 ПДР
він продовжив рух та закінчив його
перетинати на зелений сигнал
світлофора та не створювати аварійну
ситуацію, керуючись п. 8.11. ПДР «Водіям,
які в разі ввімкнення жовтого сигналу
не можуть зупинити транспортний засіб
у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР /перед
світлофором/, не вдаючись до екстреного
гальмування, дозволяється рухатись
далі за умови забезпечення безпеки
дорожнього руху», а також п.16.8 ПДР «
Водій який виїхав на перехрестя згідно
із сигналом світлофора, що дозволяє
рух, повинен виїхати у наміченому
напрямку незалежно від сигналів
світлофора на виїзді», тому не
порушував ПДР, а навпаки рухався згідно
їх вимог, та після того як висловив
інспектору свої заперечення та надав
ґрунтовні пояснення, інспектор,
використовуючи своє службове
становище склав протокол та постанову
про порушення п. 8.7.3 ПДР, при цьому
інспектор відмовився представити йому
фотознімки чи відео, на яких
зафіксоване його правопорушення, що
вказує на необ'єктивність та
упередженість інспектора ДПС.

Суд враховує посилання позивача на те,
що він не порушував вимог п. 16.8 та п. 8.7.3
ПДР України з урахуванням дорожньої
обстановки, а інспектором не було
представлено до суду ніяких доказів
того, що в діях позивача був склад
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП України, крім адміністративного
протоколу.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі. Якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Таким чином, законодавець встановлює
презумпцію неправомірності рішення.
Дії чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень поки він самостійно не
доведе іншого.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від
23.12.2005 року «Про практику застосування
судами законодавства по справам про
деякі злочини проти дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні порушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови повинен відповідати вимогам,
визначеним в ст..ст. 283,284 КУпАП. Тобто, в
постанові, зокрема, необхідно навести
докази, на підставі яких зроблено
висновок про скоєння особою
адміністративного правопорушення, а
також вказати мотиви інших доказів.

При таких обставинах суд дійшов до
висновку, що постанова від 30.08.2014 року.
по справі про адміністративне
правопорушення про накладення
адміністративного стягнення на
позивача не відповідає вимогам закону,
постанова не підтверджує наявність
адміністративного правопорушення та
інші обставини, що мають значення для
прийняття рішення про притягнення
особи до адміністративної
відповідальності. Постанова винесена
за відсутності належних та допустимих
доказів, які б підтверджували факт
неправомірних дій позивача, а тому є
необґрунтованою та упередженою, у
зв'язку з чим позовні вимоги підлягають
задоволенню, постанова скасуванню, а
справа закриттю, у зв'язку з
відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
правопорушення.

Керуючись ст. 71, 158-163 КАС України, 268, 280,
288, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора
дорожньо-патрульної служби роти ДПС
ДАІ в Кіровоградській області
Скобєлєва Павла Григоровича щодо
складання відносно ОСОБА_1 протоколу
про адміністративне правопорушення
Серії АВ2 841423 від 30.08.2014 року -
незаконними.

Постанову інспектора
дорожньо-патрульної служби роти ДПС
ДАІ в Кіровоградській області
Скобєлєва Павла Григоровича Серія ПС1
№ 785213 від 30.08.2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та
накладення штрафу у розмірі 425,00
(чотириста двадцять п'ять гривень 00
коп.) - скасувати.

Адміністративну справу відносно
ОСОБА_1 щодо скоєння ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Колесник С. Г.