Справа № 202/775/12
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 202/775/12
Головуючий у 1-й інстанції: Жарун А. П.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сушко О.О.

судді: Залімський І. Г. Смілянець Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області на постанову Бершадського
районного суду Вінницької області від
10 травня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати дії відповідача щодо
відмови у здійсненні перерахунку та
виплати пенсії позивачу
неправомірними та зобов'язати його
здійснити перерахунок та виплату
пенсії згідно зі ст. 37-1 Закону України
"Про державну службу" .

Відповідно до постанови Бершадського
районного суду Вінницької області від
10.05.2012 року адміністративний позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою у позові відмовити.

З врахуванням приписів статей 196, 197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
матеріали справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково виходячи, а
постанову суду - змінити, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач працює суддею Чечельницького
районного суду Вінницької області,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Чечельницькому районі Вінницької
області з 2004 року і отримує пенсію за
віком згідно Закону України "Про
державну службу", відповідно до довідки
про заробітну плату від 01.03.2012 року №
71/02-52/02-2.

30.01.2012 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Чечельницькому районі Вінницької
області із заявою про здійснення
перерахунку її пенсії на підставі ст.
37-1 Закону України "Про державну службу",
надавши відповідачу довідку на
підтвердження підвищення розміру
заробітної плати працюючих суддів з
01.01.2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги суду
першої інстанції виходив з того, що
оскільки розмір заробітної плати
підвищився, то позивач, як працююча
суддя, на яку поширюються положення
Закону України "Про державну службу",
набула право на перерахунок пенсії
відповідно до ст. 37-1 цього Закону - з
дня звернення до відповідача з
відповідною заявою без обмежень,
встановлених Законом України "Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в України".

Так, правовий статус суддів та гарантії
їх незалежності визначені
Конституцією України та Законом
України "Про судоустрій і статус
суддів" № 2453-VI від 07 липня 2010 року (у
редакції закону № 3668 ), що відповідає ч.
1 ст. 126 Конституції України, згідно з
якою незалежність і недоторканність
суддів гарантується Конституцією і
законами України.

Конституційним судом України
викладені правові позиції стосовно
гарантій незалежності суддів в
рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002,
від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11
жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008
року №10-рп/2008 та від 03.06.2013 року №3-рп/2013.

Розмір заробітної плати суддів
регулюється Законом України "Про
судоустрій і статус суддів", зі змінами
та доповненнями, внесеними до нього, в
тому числі і Бюджетним кодексом
України.

На суддів поширюється положення ст. ст.
37, 37-1 Закону України "Про державну
службу".

Діяльність суддів, встановлення їм
розміру заробітної плати регулюється
Законом України "Про судоустрій і
статус суддів", прийнятий 08 липня 2010
року, зі змінами та доповненнями,
внесеними в тому числі і Бюджетним
кодексом України.

Відповідно до ст. 129 Бюджетного Кодексу
України - відмінна від попередньої
суддівська винагорода, що за змістом
відповідає заробітній платі судді,
регулюється Законом України "Про
судоустрій і статус суддів", Законом
України "Про Конституційний Суд
України" і не може визначатися іншими
нормативними актами.

Отже, до повноважень Кабінету
Міністрів України не належать питання
встановлення або підвищення
заробітної плати суддів.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 Закону України
"Про судоустрій у статус суддів" -
винагорода суддів складається з окладу
та доплат за: 1) вислугу; 2) перебування
на посаді в суді; 3) науковий ступень; 4)
робота, яка передбачає доступ до
державної таємниці.

Частиною 3 ст. 129 вказаного Закону
визначений посадовий оклад судді
місцевого суду у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, що проваджується
поетапно: з 01.01.2011 року - 6 мінімальних
заробітних плат, з 01.01.2012 року - 8
мінімальних заробітних плат, з 01.01.2013
року - 10 мінімальних заробітних плат, і
так далі - до 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що з
01.01.2012 року заробітна плата позивачу
була перерахована у відповідності з
прийнятим 08.07.2010 року Законом України
"Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про
державну службу" - у разі підвищення
заробітної плати працюючим державним
службовцям здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Враховуючи, що розмір заробітної плати
підвищився, а тому позивач, як
працюючий суддя, на якого поширюються
положення Закону України "Про державну
службу", набув право на перерахунок
пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону
України "Про державну службу" - з дня
звернення до відповідача з відповідною
заявою.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" максимальний розмір пенсії
був обмежений десятьма прожитковими
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Однак, дана стаття втратила чинність в
частині поширення її дії на Закон
України "Про судоустрій і статус
суддів", як така, що є неконституційною,
на підставі Рішення Конституційного
Суду №3-рп/2013 від 03.06.2013 року.

Крім цього, обмеження щодо розміру
пенсії державного службовця, прийняті
згідно із Законом України "Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в України" з 01.05.2014 року не
можуть застосовуватись до позивача
через те, що така пенсія була їй
призначена у 2001 році до прийняття цього
Закону.

За таких обставин, пенсія позивача
підлягає перерахунку та виплаті без
застосування обмежень щодо її
граничного розміру, а відмова
відповідача у цьому є не законною та
порушує конституційне право позивача
на належний соціальний захист.

Правильно визнавши за позивачем право
на перерахунок пенсії державного
службовця у зв'язку із підвищенням
заробітної плати працюючого судді
(голови суду), суд першої інстанції
залишив поза увагою наступне.

Чинна редакція наведених статей Закону
№ 3723-XII (текст статті 37 у редакції
Закону України від 8 липня 2011 року №
3668-VI "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи") (далі - Закон № 3668-VI)
передбачає, що пенсійний вік державних
службовців та граничний вік
перебування на державній службі, який
на сьогодні становить 65 років, не
збігаються. Крім того, статтею 37 цього
Закону встановлено, що особі, якій
призначена пенсія відповідно до цієї
статті та яка продовжує працювати на
державній службі, виплачується пенсія
у розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон №
1058-IV), а після звільнення - у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону №
3723-XII.

Відповідно із ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення відповідного віку та
наявності відповідного страхового
стажу.

Пенсія, призначена відповідно до
зазначеної статті, в період роботи на
посадах, які дають право на призначення
пенсії в порядку і на умовах,
передбачених Законом України "Про
державну службу", виплачується у
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України "Про
державну службу", з урахуванням ст. 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII пенсія
державному службовцю виплачується
незалежно від його заробітку
(прибутку), одержуваного після виходу
на пенсію.

Зазначеною статтею в редакції Закону №
3668-VI встановлено, що особі, якій
призначена пенсія відповідно до цієї
статті та яка продовжує працювати на
державній службі, виплачується пенсія
у розмірі, обчисленому відповідно до
Закону № 1058-IV, а після звільнення - у
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону № 3723-XII.

Саме таку правову позицію виклав
Верховний Суд України в постанові від
02.07.2013 року.

Таким чином, позивач має право на
призначення та отримання пенсії
державного службовця в розмірі,
визначеному статтею 37 Закону №3723-ХІІ, а
після набрання чинності Законом №3668-VІ
01 жовтня 2011 року, яким внесені зміни до
вказаної статті, - на отримання пенсії у
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону №1058-IV.

Відтак, рішення суду в частині
визначення розміру пенсії підлягає
зміні із зазначенням проведення
позивачу перерахунку та виплати пенсії
державного службовця відповідно до
Закону України "Про державну службу" з
урахуванням положень Закону України
№1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування."

Відповідно до ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є зокрема,
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Бершадського районного суду
Вінницької області від 10 травня 2012 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Чечельницькому районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії, - змінити.

Абзац третій резолютивної частини
постанови Бершадського районного суду
Вінницької області від 10 травня 2012 року
викласти в такій редакції:

"Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Чечельницькому районі
Віннцької області провести
перерахунок отримуваної ОСОБА_2 пенсії
державного службовця з 01.01.2012 року
відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про
державну службу", у розмірі обчисленому
відповідно до Закону України № 1058-ІV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

В решті постанову суду залишити без
змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.