Справа № К/9991/33350/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/33350/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Білуги С.В., Стародуба О.П.,
-розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області на
постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 30 грудня 2009 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 4 травня 2011 року, -

встановив:

У серпні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
із позовом, у якому просив визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок і виплату йому пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон №
796-XII), виходячи з мінімальної пенсії за
віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за періоди з 1
листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року, з
1 червня 2008 року по 30 вересня 2008 року.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 30
грудня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 4 травня 2011 року, позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
місті Селидове Донецької області щодо
відмови ОСОБА_4 у здійсненні
перерахунку пенсії по інвалідності
(основної та додаткової) відповідно до
статті 50, частини 4 статті 54 Закону №
796-XII, виходячи з розмірів 6 мінімальних
пенсій за віком та 50% мінімальної
пенсії за віком, що розраховуються
залежно від розміру прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб.
Зобов'язано відповідача провести
перерахунок і виплату ОСОБА_4 за
періоди з 1 листопада 2006 року по 31
грудня 2007 року, з 1 червня 2008 року по 30
вересня 2008 року пенсії по інвалідності
(основної та додаткової) відповідно до
статті 50, частини 4 статті 54 Закону №
796-XII, виходячи з розмірів 6 мінімальних
пенсій за віком та 50% мінімальної
пенсії за віком, що розраховуються
залежно від розміру прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і відмовити в
позові.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_4 має
статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
1 категорії, є інвалідом ІІІ
групи внаслідок захворювання, яке
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
місті Селидове Донецької області.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
суд першої інстанції, з рішенням якого
погодився апеляційний суд, дійшов
висновку, що Управління Пенсійного
фонду України в місті Селидове
Донецької області зобов'язано провести
перерахунок і виплату позивачеві
пенсій, виходячи з розмірів,
встановлених Законом № 796-XII.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 звернувся до адміністративного
суду з даним позовом 19 серпня 2009 року.

Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

За правилами частини 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом та розгляду
справи в суді першої інстанції) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення до суду із вказаним позовом
та розгляду справи в суді першої
інстанції) пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Предметом позову ОСОБА_4 є порушення
Управлінням Пенсійного фонду України в
місті Селидове Донецької області його
прав, передбачених статтями 50, 54 Закону
№ 796-XII, яке, на його думку, мало місце у
період часу з 1 листопада 2006 року по 31
грудня 2007 року і з 1 червня 2008 року по
30 вересня 2008 року.

Відповідач заперечуючи проти
адміністративного позову наполягав на
відмові у задоволенні позовних вимог у
зв'язку з пропущенням позивачем
встановленого річного строку для
звернення до адміністративного суду.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
залишив поза увагою вказані обставини
і вимоги закону, не з'ясував питання
дотримання позивачем строку звернення
до адміністративного суду для
можливого застосування положень
статтей 99, 100 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Апеляційний суд на зазначені
порушення уваги не звернув та не
виправив їх.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Приймаючи до уваги те, що судами першої
та апеляційної інстанцій порушено
норми права, які істотно вплинули на
повноту з'ясування фактичних обставин
справи, рішення підлягають скасуванню
з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати та вважати
доведеними обставини, які не були
встановлені судовими рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області -
задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 30 грудня 2009 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 4 травня 2011 року -
скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Білуга С.В.

Стародуб О.П.