Справа № 454/793/14-а
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
Справа № 876/5750/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації
Львівської області на ухвалу
Сокальського районного суду
Львівської області від 04 квітня 2014 року
про зміну способу виконання судового
рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації
Львівської області про зобов'язання
провести нарахування та виплату
недоплаченої грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,

встановив:

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 26 червня 2009
року позов задоволений частково,
визнані протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Сокальської районної державної
адміністрації Львівської області (далі
- УПСЗН Сокальської РДА) щодо виплати
позивачці допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у заниженому розмірі за період з 09
липня по 31 грудня 2007 року, зобов'язано
відповідача провести ОСОБА_1
перерахунок такої допомоги згідно із
вимогами ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
виплатити пов'язану із цим недоплату за
вказаний період в сумі 2019,99 гривень.
Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду 18 січня 2011 року
вказана постанова Сокальського
районного суду Львівської області
змінена в частині задоволення
адміністративного позову ОСОБА_1,
виключено із її резолютивної частини
покликання на конкретний розмір
спірної заборгованості, що підлягає
нарахуванню та виплаті позивачці. В
іншій частині постанова Сокальського
районного суду Львівської області від
26 червня 2009 року залишена без змін.

24 березня 2014 року державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області звернувся до суду
першої інстанції із поданням про
встановлення способу і порядку
виконання виконавчого листа №2а-244/2009,
виданого Сокальським районним судом
20.04.2011 року.

Ухвалою Сокальського районного суду
Львівської області від 04 квітня 2014 року
подання задоволено, змінено спосіб
виконання постанови Сокальського
районного суду Львівської області від
26 червня 2009 року по справі №2а-244/2009,
звернувши стягнення на кошти боржника -
управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
райдержадміністрації, що
обліковуються на відкритих рахунках
боржника в УДКУ у Сокальському районі
«допомога на догляд за дитиною до 3
років» на суму 2019,99 гривень.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції, управління соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації
Львівської області подало на неї
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану ухвалу та прийняти
нову про відмову у задоволенні подання.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що необхідною передумовою
виконання зазначеного судового
рішення є наявність у Державному
бюджеті України необхідних коштів,
тобто погашення такого роду
заборгованості можливе за умови
виділення коштів з Державного бюджету
України. Крім того, зазначає, що в
частині нарахування суми
заборгованості боржником виконане
рішення суду та вимоги державного
виконавця, а в частині виплати цієї
суми - надісланий запит до фінансового
управління Сокальської РДА щодо
виділення додаткових асигнувань на
виконання судових рішень, і при
надходженні необхідних коштів для
покриття недоотриманої допомоги
боржником - УПСЗН Сокальської РДА буде
забезпечено ОСОБА_1 виплату у повному
об'ємі.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає за
можливе розглянути дану справу
відповідно до ст. 196 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення, а
ухвала суду першої інстанції -
скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує ухвалу
суду першої інстанції, та приймає нову
ухвалу, якщо визнає, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, що мають значення для справи,
порушив норми процесуального права, що
призвели до неправильного вирішення
справи.

Як встановлено судом першої інстанції,
у відділі примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Львівській області
перебуває на виконанні виконавчий лист
№ 2а-244/2009, виданий 20.04.2011 року
Сокальським районним судом про
зобов'язання УПСЗН Сокальської РДА
провести ОСОБА_1 перерахунок грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, за
період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно
і виплатити її в розмірі, визначеному
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми». Постановою
державного виконавця відділу ПВР УДВС
ГУЮ у Львівській області Мироненко В.В.
від 30.08.2013 року відкрито виконавче
провадження і боржнику запропоновано
добровільно виконати виконавчий
документ до 06.09.2013 року, однак у строк,
встановлений для добровільного
виконання, судове рішення не виконане.

Суд першої інстанції, задовольняючи
подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, виходив з того, що
зміни у правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, яким не
передбачено виконання рішення
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, тому така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення шляхом
зміни зобов'язання здійснити виплати
на стягнення цих виплат.

З таким висновком суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів апеляційної інстанції, виходячи
з наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Виходячи з аналізу резолютивної
частини постанови суду першої
інстанції та наведених правових норм,
апеляційний суд дійшов висновку, що
покладені на відповідача зобов'язання,
є обраним позивачем видом захисту його
порушених прав судом шляхом
задоволення його позовних вимог.

Відтак, на переконання апеляційного
суду, державний виконавець просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
розгляду адміністративного позову
ОСОБА_1

При цьому, у адміністративному
судочинстві повноваження щодо зміни
постанови суду в частині задоволення
позовних вимог мають тільки
адміністративні суди апеляційної та
касаційної інстанцій (ст. ст.198, 223 КАС
України).

Вказане свідчить про те, що суд першої
інстанції, задовольняючи заяву про
зміну способу виконання рішення, не
звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою, як
обраним позивачем видом захисту його
порушених прав, та способом виконання
судового рішення, як одного з його
заходів, та змінив суть постанови суду
за відсутності на це процесуальних
повноважень.

При цьому апеляційний суд звертає
увагу на те, що захист порушеного права
у судовому рішенні і спосіб виконання
судового рішення не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, що видав виконавчий лист,
незалежно від того, суд якої інстанції
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України. Таким
чином, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Крім того, суд першої інстанції вже
звернув увагу, що сума, яка підлягає
стягненню, не визначена, оскільки
апеляційним судом при перегляді
постанови було виключено з
резолютивної частини покликання на
суму.

Відтак апеляційний суд дійшов
висновку, що суд першої інстанції,
задовольнивши подання про
встановлення подальшого способу і
порядку виконання виконавчого листа,
фактично змінив суть постанови, а
вирішення питання про стягнення
коштів, як заборгованості з
невиплаченої допомоги, що нарахована у
зв'язку із виконанням рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного процесуального питання судом
першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права, а
мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з прийняттям нової про
відмову у задоволенні подання про
зміну способу виконання постанови
суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254, 263
КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Сокальської районної державної
адміністрації Львівської області
задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 04 квітня 2014 року
у справі № 454/793/14-а - скасувати та
прийняти нову про відмову у
задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про зміну способу
виконання постанови Сокальського
районного суду Львівської області від
26 червня 2009 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич