Справа № 203/6606/14-а
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/6606/14-а
Провадження № 2-а/0203/231/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2014

Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Маймур Ф.Ф.,

при секретарі: Чередник І.О.

за участю: представника позивача –
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Дніпропетровської
митниці Міндоходів до державного
виконавця Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_2, третя особа
– ОСОБА_3 про визнання незаконною
постанови та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2014 року позивач звернувся до
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська з адміністративним
позовом до державного виконавця
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_2, третя особа
– ОСОБА_3 про визнання незаконною
постанови та її скасування. (а.с. 1-3)

Представник позивача у позовній заяві
та у судовому засіданні посилалась на
те, що 03.10.2014 року державним виконавцем
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_2 було
винесено постанову про повернення
виконавчого документу – постанови
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 25.07.2013 року по
адміністративній справі № 203/4321/13-п у
відношенні ОСОБА_3, яка надійшла у
митницю 15.10.2014 року. Враховуючи те, що
виконавче провадження тривало понад
рік державний виконавець не
скористався всіма можливими правами,
наданими йому законодавцем для повного
виконання рішення, оскільки не
реалізував право на безоплатне
одержання від органів, установ,
організацій, та інших учасників
виконавчого провадження необхідної
інформації для проведення виконавчих
дій, пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну,
не вирішив питання про звернення
стягнення на заробітну плату або інші
доходи боржника. Зокрема, інформацію
щодо отримання боржником будь-яких
прибутків (заробітної плати, стипендії
тощо), майна та засобів для існування.
Також, враховуючи, що постанова митного
органу знаходилась на примусовому
виконанні тривалий період часу, однак
державний виконавець не скористався
іншим своїм правом та не звернувся до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України до виконання зобов’язань
за постановою суду. Враховуючи
вищевикладене, представник позивача не
погоджується з таким рішенням
державного виконавця та вважає
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві, такою, що грубо
порушує законні права та інтереси
позивача, які охороняються Законом
України «Про виконавче провадження»,
тому представник позивача просила суд
визнати постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві №
39950839 від 03 жовтня 2014 року незаконною та
скасувати. (а.с. 1-3)

Представник позивача у судовому
засіданні заявлені вимоги підтримала
та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 22)

Інші сторони у судове засідання не
з’явились, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про причини не явки не
повідомили. (а.с. 11-12, 17-20)

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали даної
адміністративної справи, суд приходить
до наступного висновку з таких підстав.

В ході розгляду справи, судом було
встановлено, що 25 липня 2013 року
Кіровським районним судом м.
Дніпропетровська було ухвалено
постанову суду про визнання ОСОБА_3
винним в порушенні митних правил,
передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в дохід держави
в розмірі 24 806 грн. 27 коп. з конфіскацією
в дохід держави товарів –
безпосередніх предметів порушення
митних правил згідно протоколу про
порушення митних правил від 09.04.2013 року,
викладене підтверджується копією
постанови від 25.07.2013 року, наявною в
матеріалах справи. (а.с. 6)

Встановлено, що 03.10.2014 року державним
виконавцем Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_2 було
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві, а
саме постанови № 3/0203/1334/2013 від 25.07.2013
року, у зв’язку з відсутністю у
боржника майна, на яке може бути
звернуто стягнення, оскільки здійснені
державним виконавцем відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження» заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними, внаслідок чого
виконавчий документ був повернутий
стягувачеві, що підтверджується копією
постанови від 03.10.2014 року та копією
супровідного листа від 03.10.2014 року,
наявними в матеріалах справи. (а.с. 4-5)

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані Кодексом
України про адміністративне
судочинство, Законом України «Про
виконавче провадження» та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо: у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 32 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
перелік заходів примусового виконання
рішень до яких відноситься звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб;
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні та інші заходи,
передбачені рішенням.

Відповідно до змісту ст. 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону. Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «При
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Статтею 11 Закону України «При
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії та
здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного у документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право,
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 6 ст. 181 КАС України визначено,
що адміністративні справи з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Відповідно до змісту ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною виконавче
провадження підлягає відновленню
протягом трьох робочих днів з дня
надходження рішення суду,виконавчого
документа чи постанови керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Суд при вирішенні позовних
вимог позивача приймає до уваги, що
державним виконавцем у процесі
здійснення виконавчого провадження не
було реалізовано в повному обсязі свої
права передбачені чинним
законодавством, у зв’язку з чим не було
проведено дії для отримання інформації
від органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідної
для проведення виконавчих дій, не
вирішено питання про звернення
стягнення на заробітну плату або інші
доходи боржника, зокрема під час
винесення постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві
держаним виконавцем не було отримано
інформації від установ щодо отримання
боржником будь-яких прибутків
(заробітної плати, стипендії тощо)
майна та засобів для існування, а отже
винесена державним виконавцем
постанова про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 03.10.2014 року
була прийнята з порушенням норм
закріплених в ст.ст. 6, 11, 32 Закону
України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд враховує, що
постанова митного органу знаходилась
на примусовому виконанні тривалий
період часу, однак державний
виконавець відповідно до п. 18 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» не скористався своїм
правом враховуючи ухилення боржником
виконання зобов’язань, покладених на
нього постановою суду від 25.07.2013 року,
та не звернувся до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
до виконання зобов’язань за
постановою суду, що свідчить про
порушення державним виконавцем норм
Закону України «Про виконавче
провадження» та Наказу № 512 від 02.04.2012
року «Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», що призвело до порушення прав
та законних інтересів позивача.

З огляду на вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість заявлених вимог та
вважає за необхідне скасувати
постанову серії ВП № 39950839 від 03 жовтня
2014 року винесену державним виконавцем
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_2 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6, 8, 11, 12, 31, 32, 47 Закону України «При
виконавче провадження», ст.ст. 2, 17, 18, 99,
107, 105, 106, 181 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову серії ВП № 39950839 від 03 жовтня
2014 року винесену державним виконавцем
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_2 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві – визнати незаконною та
скасувати.

Постанову суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня її проголошення. У
разі, якщо судом оголошено вступну та
резолютивну частини, а також, у разі
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя

Ф.Ф.
Маймур