Справа № 135/1197/14-а
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження у справі № 2-а/135/60/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2014 Ладижинський
міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної
Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Когаль А.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижині
Вінницькій області про визнання
неправомірними рішення суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом, в якому
просить визнати неправомірним
(розпорядження) № 4 від 14 березня 2014
року про відмову у призначенні йому
пенсії зі зниженням пенсійного віку на
підставі ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати йому пенсію за віком зі
зниженням пенсійного віку відповідно
до вимог ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із 06.01.2014,
свої вимоги мотивує тим, що з 25.12.1988 по
даний час він постійно проживав в
АДРЕСА_1, яке розташоване в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, і на підставі ст.55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має право
на зниження пенсійного віку на п'ять
років. 06.01.2014 позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижині Вінницькій області із
заявою про призначення пенсії зі
зниженням пенсійного віку, однак в
призначені пенсії відмовлено через
відсутність підтверджуючих факт
проживання на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
документів.

Відповідач у визначений строк надав
суду свої заперечення, у яких позов не
визнав, просив відмовити у його
задоволенні, мотивуючи це тим, що
згідно довідки, виданої виконавчим
комітетом Ладижинської міської ради №
1851 від 10.07.2014 ОСОБА_1 працював на
території Росії та Молдови, тому не міг
проживати в м. Ладижин Вінницької
області в період з 25.12.1988. Враховуючи
зазначене, на даний час підстав для
призначення пенсії по віку зі
зниженням пенсійного віку згідно
ст.55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" недостатньо.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, направив на
адресу суду заяву, в якій просив
слухати справу в його відсутності,
проти задоволення позовних вимог
заперечував.

Розглянувши подані документи та
матеріали справи, заслухавши пояснення
позивача пояснення свідків, всебічно і
повно з'ясувавши усі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
позивача та заперечення відповідача,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини.

Встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
що підтверджується відповідним
посвідченням, серії НОМЕР_1, має право
на пільги, встановлені Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач ОСОБА_1 згідно ст.55 Закону
України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи» звернувся
до відповідача із заявою про
призначення пенсії.

Управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижині Вінницькій області
відмовило заявнику в призначенні
пенсії зі зниженням пенсійного віку
відповідно до ст.55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
посилаючись на те, що ОСОБА_1 не має
права на зниження пенсійного віку,
оскільки дані трудової книжки заявника
про роботу на території Росії та
Молдови у 1986-2012 роках суперечать даним
довідки № 414 від 05.07.2013 про постійне
місце проживання заявника на території
м. Ладижина.

Відповідно до статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно статті 9 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»особами,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є: 1)
учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС - громадяни, які
брали безпосередню участь у ліквідації
аварії та її наслідків; 2) потерпілі від
Чорнобильської катастрофи - громадяни,
включаючи дітей, які зазнали впливу
радіоактивного опромінення внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Згідно з приписами статті 65 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
посвідчення «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи» є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
цим Законом.

Відповідно до ч. 3,4 ст.15 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
підставою для визначення статусу
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, які проживають або
працюють на забруднених територіях, є
довідка про період проживання, роботи
на цих територіях. Видача довідок про
період роботи (служби) по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а також на територіях
радіоактивного забруднення, про
заробітну плату за цей період
здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», згідно з
якою потерпілі від Чорнобильської
катастрофи особи, які постійно
проживали або постійно проживають чи
постійно працювали або працюють у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
за умови, що вони за станом на 1 січня 1993
року прожили або відпрацювали у цій
зоні не менше 4 років мають право на
призначення та виплату пенсії із
зменшенням пенсійного віку на 2 роки за
умови постійного проживання або
постійної роботи у зазначених зонах з
моменту аварії по 31 липня 1986 року
незалежно від часу проживання або
роботи в цей період, та додатково 1 рік
за 3 роки проживання, роботи, але не
більше 5 років, яка провадиться
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Таким чином, із даної норми закону
вбачаються альтернативні підстави для
призначення пенсії із зниженням
пенсійного віку: або постійне
проживання, або постійна робота.

При цьому, згідно з частиною 3 статті
55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» призначення та виплата
пенсій, особам які мають право на її
отримання із зменшенням пенсійного
віку, провадиться відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і цього Закону.

Статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено право на
призначення пенсії за віком виникає
після досягнення чоловіками 60 років,
жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше п'яти років.

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що заява
про призначення пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики.

Питання щодо подання та оформлення
документів для призначення пенсій
регулюється Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25.11.2005 року.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7
вищезазначеного Порядку документами,
що засвідчують особливий статус особи,
є: посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи та довідка
про період (періоди) проживання (роботи)
на цих територіях, видана органами
місцевого самоврядування (при
призначенні пенсії із використанням
норм статті 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

При цьому, згідно з п. 38 Порядку -
орган, що призначає пенсію, має право
вимагати від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5 року отримав посвідчення
громадянина, який потерпілий від
Чорнобильської катастрофи серія
НОМЕР_1 (категорія 4). Вказане
посвідчення відповідає вимогам абз.3
ст.5 Постанови Кабінету Міністрів
України від 20.01.1997 року №51 «Про
затвердження Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст.2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 20.01.1997
року посвідчення є документом, що
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користуватися пільгами й
компенсаціями, встановленими Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", іншими
актами законодавства.

Згідно ст.10 Постанови Кабінету
Міністрів України від 20.01.1997 року №51
видача посвідчень провадиться зокрема
іншим потерпілим обласними державними
адміністраціями за поданням місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
проживання. Рішення про видачу або
відмову у видачі посвідчення
приймається у місячний термін з дня
надходження необхідних документів до
органу, що видає посвідчення. У разі
встановлення цими комісіями факту
необґрунтованої видачі посвідчення
відповідної категорії посвідчення на
підставі рішення комісії підлягає
вилученню.

В судовому засіданні встановлено, що
належність позивача до особи
потерпілої від Чорнобильської
катастрофи 4 категорії ніким не
оспорювалась, а тому посвідчення є
чинним і воно вказує на те, що позивач
має право на користування пільгами,
встановленими Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
призначення пенсії зі зниженням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій. Різного
роду довідки є лише підставами для
визначення в установленому порядку
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС або потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Чинність посвідчення вказує і на той
факт, що позивач згідно абз.3 п.3 ст.14
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та Постанови Кабінету Міністрів
України від 20.01.1997 року №51, станом на
01.01.1993 прожив або відпрацював у зоні
гарантованого добровільного
відселення не менше трьох років.

Як вбачається із довідки № 1851 від
10.07.2014, виданої виконкомом Ладижинської
міської ради ОСОБА_1 з 25.12.1988 по даний
час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Даний населений пункт, згідно Переліку
населених пунктів Вінницької області,
віднесених до зони радіоактивного
забруднення внаслідок катастрофи,
затвердженого постановою КМ України
№ 106 від 23.07.1991 року та
розпорядженням КМ України № 17 від
12.01.1993 року, відноситься до зони
гарантованого добровільного
відселення .

У судовому засіданні встановлено, що
реєстрація місця проживання ОСОБА_1, що
зазначається у довідці Ладижинської
міської ради та у паспорті позивача,
також ніким не оспорювалась.

Факт постійного проживання позивача за
вказаним вище місцем реєстрації з
25.12.1988 по даний час підтверджується
також дослідженими в судовому
засіданні доказами, а саме довідкою №
1984 від 30.07.2014 Ладижинського МТМО, з якої
вбачається, що ОСОБА_1 згідно записів в
амбулаторній картці звертався в
Ладижинську міську лікарню з приводу
захворювання, медичної комісії на
право дозволу на зброю, керування
транспортним засобом з 15.12.1988 і в
послідуючі роки.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2,
виданого 12.08.1978 Ладижинським РАЦС
Тростянецького району Вінницької
області вбачається, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 12.08.1978 зареєстрували шлюб, про що
в книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу зроблено запис № 105.

З свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 виданого Ладижинським відділом
РАЦС Тростянецького району Вінницької
області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.
Ладижин Вінницької області народилась
ОСОБА_3, батьками записані: батько
ОСОБА_1, мати ОСОБА_2

Згідно довідки про склад сім'ї №2054 від
30.07.2014, виданої виконавчим комітетом
Ладижинської міської ради вбачається,
що ОСОБА_2 (дружина позивача)
зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 та
склад до складу її сім'ї входять ОСОБА_1
- чоловік, ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_4 -
донька, ОСОБА_5 - чоловік доньки, ОСОБА_6 -
онук.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1
дійсно у період з 1986-2012 років працював
на території Росії та Молдови.

Допитані судом свідки ОСОБА_2, яка
являється дружиною позивача, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які є сусідами позивача,
підтвердили суду факт постійного
проживання ОСОБА_1 разом із сім'єю з 1985
року по даний час в м. Ладижині
Вінницької області, по АДРЕСА_2 ведення
з дружиною спільного господарства та
побуту. При цьому зазначили, що дійсно
позивач працював з 1986 по 2012 роки на
території Росії та Молдови, проте його
робота носила вахтовий характер, що
дозволяло позивачу щомісячно
приїжджати та на тривалий термін
залишатись за місцем свого постійного
проживання в м. Ладижині. В Росії та
Молдові в нього не було ні постійного
житла, ні умов для належного
проживання, в цьому навіть не було
необхідності, оскільки відпрацювавши
встановлений період часу, він відразу ж
повертався до своєї сім'ї в м. Ладижин
Вінницької області.

Суд прийшов до висновку, що позивач, у
відповідності до п.2 ст.55 Закону "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має право
на призначення пенсії за віком зі
зниженням, встановленого ст.26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
пенсійного віку на 5 років. Як наслідок
цього позивач має право звернутися до
суду з заявою про зниження пенсійного
віку.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі
73,08 грн..

Відповідач звільнений від сплати
судового збору згідно п.18 ст.5 Закону
України «Про судовий збір».

Керуючись ст.46 Конституції України,
ст.15 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» ст. ст. 14,15,55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст.26 «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ст.ст.
8-11, 18, 71, 122, 160, 161, 162, 267 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірним розпорядження
№ 4 від 14 березня 2014 року про відмову у
призначенні ОСОБА_1 пенсії зі
зниженням пенсійного віку на підставі
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» .

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Ладижині Вінницькій
області призначити та виплачувати
ОСОБА_1 пенсію як громадянину, який
потерпів від Чорнобильської
катастрофи 4 категорії із зниженням
пенсійного віку у відповідності до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з моменту його звернення
- 06.01.2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Ладижинський міський суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя