Справа № 2а-14971/10/2070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/90229/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі міста Харкова на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 29.06.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011 по
справі №2-а-14971/10/2070 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Малті» до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі міста Харкова про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.06.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Малті» до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі міста Харкова про скасування
податкових повідомлень-рішень -
задоволено. Скасовано податкові
повідомлення-рішення від 18.01.2010
№/0 та від 26.03.2010 №/1.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Державна податкова інспекція у
Дзержинському районі міста Харкова
05.12.2011 звернулась з касаційною скаргою
до Вищого адміністративного суду
України, який ухвалою від 21.12.2011 прийняв
її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
29.06.2011 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15.11.2011, прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Державна
податкова інспекція у Дзержинському
районі міста Харкова посилається на
порушення судами норм матеріального
права, зокрема, підпункту 4.1.6 пункту 4.1
статті 4 .2.1., пункту 5.2., підпункту 5.3.9
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Дзержинському районі
міста Харкова проведено планову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Малті» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2008 по 30.06.2009.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем підпункту 4.1.6 пункту 4.1
статті 4 .2.1., пункту 5.2., підпункту 5.3.9
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
що призвело до заниження податку на
прибуток у загальній сумі 80672,00грн., в
тому числі заниження у 2 кварталі 2008
року у сумі 68958,00грн., завищення у 3
кварталі 2008 року у сумі 11640,00грн.,
заниження у 4 кварталі 2008 року у сумі
32880,00грн., завищення у 1 кварталі 2009 року
у сумі 5023,00грн., завищення у 2 кварталі
2009 року у сумі 4503,00грн.; завищення
об'єкту оподаткування по податку на
прибуток у сумі 185393,00грн., тому числі
завищення у 1 кварталі 2009 року у сумі
115738,00грн., завищення у 2 кварталі 2009 року
у сумі 69655,00грн.

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у Дзержинському
районі міста Харкова складено акт від
11.02.2009 №6711/2305/30291478 та прийнято
податкове повідомлення-рішення від
18.01.2010 №/0, яким Товариству з
обмеженою відповідальністю «Малті»
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток у розмірі 131591,00грн.,
у тому числі 80672,00грн. - основний платіж,
50919,00грн. - штрафні (фінансові) санкції.

За результатами адміністративного
оскарження податкове
повідомлення-рішення від 18.01.2010
№/0 скаргу позивача залишено без
задоволення та прийнято податкове
повідомлення-рішення від 26.03.2010
№/1.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до валових витрат
зараховуються суми будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній формі,
здійснених як компенсація вартості
товарів (робіт, послуг), які
придбаваються платником податку для їх
подальшого використання у
господарській діяльності, під якою
розуміється будь-яка діяльність особи,
направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.4.7 пункту 5.4
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
до валових витрат включаються будь-які
витрати на придбання ліцензій та інших
спеціальних дозволів, виданих
державними органами для ведення
господарської діяльності, включаючи
плату за реєстрацію підприємства в
органах державної реєстрації, зокрема,
в органах місцевого самоврядування, їх
виконавчих органах, крім витрат на
придбання торгових патентів,
установлених Законом України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності». Витрати
на придбання ліцензій та інших
спеціальних дозволів на право
здійснення за межами України вилову
риби та морепродуктів, а також надання
транспортних послуг.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

З наведених законодавчих положень
випливає, що умовами реалізації права
платника на зменшення
оподатковуваного доходу на суму
понесених витрат є факт придбання
товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності та документальне
підтвердження факту понесення витрат
на їх придбання.

Доводи податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди мають ґрунтуватись
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування валових витрат.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, у періоді, що перевірявся,
позивач мав договірні відносини з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «СОФІ»,
Приватним підприємством
«Еллада-Дринк», Товариством з
обмеженою відповідальністю «Темп-СВ»,
Київською філією СМК Товариства з
обмеженою відповідальністю «Коньячний
дім Зоряний», Закритим акціонерним
товариством «Індустріальні та
дистрибуційні системи». Крім того, до
складу валових витрат позивачем також
включено витрати, здійснені ним за
договорами оренди: з ФОП ОСОБА_1 та
Акціонерним товариством
«Укрмісцевпромпроект».

Витрати, які були понесені позивачем у
періоді, що перевірявся, підтвердженні
належним чином оформленими первинними
документами, факт отримання товару та
послуг підтверджується договорами,
актами прийому передачі наданих
послуг, видатковими накладними,
податковими накладними, зауважень щодо
оформлення первинних документів в акті
перевірки не зазначено та судами
попередніх інстанцій не встановлено,
реальність спірних господарських
операцій позивача з контрагентами
підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, судами також встановлено,
що позивач у періоді, що перевірявся,
поніс витрати за отримання ліцензії на
торгівлю алкогольними напоями у
розмірі 500000,00грн.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо
підтвердження суми валових витрат за
період, що перевірявся, у розмірі
373295,81грн., що в свою чергу свідчить, що
порушення, виявлені податковим
органом, не призводять до виникнення
податкового зобов'язання у визначених
в акті перевірки сумах по відповідним
періодам та підтверджують факт
наявності завищення об'єкта
оподаткування у відповідних періодах.

Враховуючи викладене, за встановлених
обставин щодо відсутності заниження
позивачем об'єкту оподаткування
податком на прибуток, висновки судів
попередніх інстанцій про
неправомірність податкових
повідомлень-рішень від 18.01.2010 №/0
та від 26.03.2010 №/1 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі міста
Харкова залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.06.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011 по
справі №2-а-14971/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв