Справа № К/9991/35375/11-С
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/35375/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Бутенка В.І.,

Олексієнка
М.М.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Черкаського міського голови Одарича
Сергія Олеговича про визнання
бездіяльності протиправною, стягнення
моральної шкоди,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14
квітня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року ОСОБА_4 пред'явив
у суді позовом, в якому просив визнати
протиправною бездіяльність
Черкаського міського голови Одарича
С.О. (далі - міський голова) щодо
невиконання рішення суду в частині
негайного поновлення його на посаді
заступника міського голови з питань
діяльності виконавчих органів ради,
члена виконавчого комітету Черкаської
міської ради з 6 листопада 2008
року, зобов'язати міського голову
негайно виконати це рішення та
стягнути з нього моральну шкоду в сумі
250000 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
постановою Придніпровського районного
суду міста Черкаси від 19 березня 2009
року, з урахуванням виправлення в ній
описки, визнано протиправним та
скасовано розпорядження міського
голови від 6 листопада 2008 року № 300-р(к)
про його звільнення; поновлено його на
посаді заступника міського голови з
питань діяльності виконавчих органів
ради, члена виконавчого комітету
Черкаської міської ради з 6 листопада
2008 року; стягнуто з виконавчого
комітету Черкаської міської ради на
його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу, з 6 листопада 2008
року по 19 березня 2009 року, в сумі 42396, 36
гривень, а в частині поновлення на
посаді та стягнення заробітної плати
за один місяць в сумі 10317, 50 гривень цю
постанову допущено до негайного
виконання. Відповідно до виконавчого
листа, виданого Придніпровським
районним судом міста Черкаси 12 жовтня
2009 року обов'язок щодо негайного
поновлення його на посаді покладено
саме на міського голову, який від
вчинення такої дії ухиляється.

Посилаючись на те, що бездіяльність
міського голови порушує його право на
зайняття належної йому посади, що
потягло за собою й моральну шкоду,
просив позов задовольнити.

Постановою Придніпровського районного
суду міста Черкаси від 29 липня 2010 року
позов задоволено. Визнано протиправною
бездіяльність міського голови щодо
невиконання постанови
Придніпровського районного суду міста
Черкаси від 19 березня 2009 року
в частині негайного поновлення ОСОБА_4
на посаді заступника міського голови з
питань діяльності виконавчих органів
ради, члена виконавчого комітету з 6
листопада 2008 року; зобов'язано міського
голову виконати цю постанову шляхом
негайного прийняття розпорядження про
поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника
міського голови з питань діяльності
виконавчих органів ради, члена
виконавчого комітету з 6 листопада 2008
року; стягнуто з міського голови на
користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2000
гривень.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 квітня 2011
року постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нову про відмову
в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається
на неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, у зв'язку з чим ставить питання
про скасування ухваленої ним постанови
та залишення в силі постанови суду
першої інстанції, ухваленої відповідно
до закону і скасованої помилково.

Відповідач своїм правом як сторони у
справі не скористався та заперечень на
касаційну скаргу не подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Свою відмову в поновленні ОСОБА_4
на посаді заступника міського голови з
питань діяльності виконавчих органів
ради, члена виконавчого комітету
міський голова мотивує тим, що,
відповідно до статті 10 Закону України
від 7 червня 2001 року № 2493-III «Про службу
в органах місцевого самоврядування»
(далі - Закон № 2493-III) прийняття особи на
службу в органи місцевого
самоврядування на цю посаду
здійснюється шляхом її затвердження
відповідною радою, тож безпосередньо у
нього відсутні повноваження на
вчинення такої дії.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що стаття 10
Закону № 2493-III передбачає затвердження
посад заступників сільського,
селищного, міського голови з питань
діяльності виконавчих органів ради,
керуючого справами (секретаря)
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті
ради відповідною радою лише у разі
прийняття на службу в органи місцевого
самоврядування, а не при поновленні на
цих посадах.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та, відмовляючи в
задоволенні позову, апеляційний суд, як
вбачається зі змісту його постанови,
фактично виходив з того, що ОСОБА_4
обрав непередбачений чинним
законодавством спосіб захисту своїх
прав.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду.

Частинами другою та третьою статті 14
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України)
передбачено, що постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
для виконання на всій території
України. Невиконання судових рішень
тягне за собою відповідальність,
встановлену законом.

Згідно з частиною четвертою статті 257
КАС України примусове виконання
судових рішень в адміністративних
справах здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Поняття "виконавче провадження"
розкрито у статті 1 Закону України від
21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про
виконавче провадження", під яким слід
розуміти сукупність дій органів і
посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню. Під ним розуміється
завершальна стадія судового
провадження, в межах якої в примусовому
порядку виконується рішення суду.

Наведене узгоджується із практикою
Європейського суду з прав людини щодо
застосування статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка гарантує право на
справедливий суд. Так, у справі "Горнсбі
проти Греції" названий суд у своєму
рішенні від 19 березня 1997 року зазначив,
що, для цілей статті 6 Конвенції
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина "судового розгляду".

Процедура судового контролю у рамках
адміністративного судочинства
визначена статтею 267 КАС України. Так,
відповідно до частин першої та другої
цієї статті, суд, який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта
владних повноважень про виконання
постанови суду або у разі неподання
такого звіту суддя своєю ухвалою може
встановити новий строк подання звіту
та накласти на винну посадову особу,
відповідальну за виконання постанови,
штраф у розмірі від ста до трьохсот
мінімальних заробітних плат.

Контроль за виконанням судових рішень
в адміністративних справах
здійснюється також через розгляд
адміністративними судами
адміністративних справ. Так, позивач,
на користь якого ухвалено рішення суду,
має право подати до суду першої
інстанції заяву про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, що вчинені суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або на
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою.

За наслідком розгляду такої заяви,
згідно з частиною десятою статті
267 КАС України, суд приймає ухвалу (за
відсутності обставин протиправності
відповідних рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень - відповідача та порушення
ним прав, свобод, інтересів
особи-позивача) або постанову (у разі
наявності підстав для задоволення
заяви).

Контроль за виконанням судових рішень
в адміністративних справах
здійснюється ще і через розгляд
адміністративними судами
адміністративних позовів стосовно
рішень, дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби в порядку статті 181
КАС України. Такий судовий контроль
ініціюється учасниками виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особами, які залучаються
до проведення виконавчих дій, шляхом
звернення до адміністративного суду з
окремим позовом.

З огляду на те, що позивач, у межах
справи про поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, питання судового
контролю за виконанням судового
рішення не ініціював, а пред'явив новий
позов, у якому просить суд зобов'язати
відповідача виконання його, то
апеляційний суд дійшов правильного
висновку про обрання позивачем не
передбаченого чинним законодавством
способу захисту своїх порушених прав.
Оскільки ж суд першої інстанції на цю
обставину увагу не звернув та вирішив
спір як новий, апеляційний суд
обґрунтовано скасував його постанову.

За таких обставин, відповідно до
частини першої статті 224 КАС України,
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді
Т.Ф.Весельська

В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко