Справа № 807/3349/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2014 рокум. Ужгород№ 807/3349/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: Державна податкова інспекція
у Тячівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області, представник - не з'явився,

відповідача: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Тячівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Тячівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу.

В судове засідання позивач не з'явився
та не забезпечив явку свого
представника, однак подав до суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
за наявними в матеріалах справи
доказами.

Відповідач заперечення проти позову не
подав, у судове засідання повторно не
з'явився та не забезпечив явку свого
представника, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, а відтак згідно ст. 35
КАС України сторона вважається
належним чином повідомленою про дату,
час та місце судового засідання.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані позивачем
документи та матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 67 Конституції
України та ст. 16 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI, кожен
зобов'язаний сплачувати податки, збори,
інші обов'язкові платежі до
держбюджету в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Главою 1 розділу XIV ПК України
передбачено особливий порядок
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва шляхом сплати єдиного
податку. Спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності (пп.291.2.).

Порядок обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування
здійснюється відповідно до підпунктів
298.1.1 - 298.1.4 Податкового кодексу України.
Так, згідно пп.298.1.1. для обрання або
переходу на спрощену систему
оподаткування суб'єкт господарювання
подає до органу державної податкової
служби заяву. Зареєстровані в
установленому порядку фізичні особи -
підприємці, які до закінчення місяця, в
якому відбулася державна реєстрація,
подали заяву щодо обрання спрощеної
системи оподаткування та ставки
єдиного податку, встановленої для
першої або другої групи, вважаються
платниками єдиного податку з першого
числа місяця, наступного за місяцем, у
якому виписано свідоцтво платника
єдиного податку (пп.298.1.2. ПК України).

18 березня 2013 року відповідачем подано
заяву про право застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності за видом діяльності "надання
в оренду й експлуатацію власного чи
орендованого майна (40 кв. м)" код згідно
КВЕД 68.70. ФОП ОСОБА_1 самостійно обрав
спосіб оподаткування доходів за єдиним
податком з віднесенням до другої групи
та ставкою єдиного податку у розмірі 20
відсотків від розміру мінімальної
заробітної плати (станом на 01.01.2014 року -
1218,00 грн. * 20% = 243,60 грн.).

Згідно пп.295.1. ст.295 ПК України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

В порушення вищевказаної норми
відповідач не сплачує встановлені суми
єдиного податку.

Станом на 14.10.2014 року за відповідачем
рахується податковий борг по єдиному
податку на загальну суму 2191,20 грн., який
виник по періодам нарахування з 20.01.2014
року - 20.09.2014 року по 243,60 грн. щомісячна
плата (нараховану суму 2192,40 грн.
зменшено на переплату в сумі 1,20 грн.).

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України,
самостійно визначені платником у
поданій податковій декларації суми
грошового зобов'язання є узгодженими.
Такі суми грошового зобов'язання,
відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України,
платник зобов'язаний самостійно
сплатити протягом 10 календарних днів,
що настають за останнім днем
відповідного граничного строку для
подання податкової декларації.

Згідно пп.56.11 ст.56 ПК України не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Заборгованість відповідача по сплаті
до бюджету по єдиному податку у сумі
2191,20 грн. підтверджена матеріалами
справи, однак, у встановлені пп.295.1. ст.295
Податковим кодексом України строки,
заборгованість по єдиному податку до
бюджету не сплачена.

У відповідності до пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право, в тому числі, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами, відповідачем не спростовані
та підлягають до задоволення повністю.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 94, 128, 160-163 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної податкової інспекції у
Тячівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу у сумі 2191,20 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, АДРЕСА_1) податковий борг у
розмірі 2191,20 грн. (дві тисячі сто
дев'яносто одна гривня двадцять
копійок) по єдиному податку.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяП.П. Микуляк