Справа № 641/9701/14-а
Суддя: Ященко С. О.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/166/2014
Справа №641/9701/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання
Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні
Комінтернівського районного суду м.
Харкова адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Комінтернівському районі м. Харкова,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області

про визнання дії неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова, Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області, в якій з урахуванням уточнень
просить:

- відновити порушені відповідачами
його права на державний стаж й
відповідний розрахунок пенсії, які вже
були на момент її призначення, а саме на
07.02.2011року, та відповідно надати
роз’яснення відповідачу - 1, щодо
виконання рішення апеляційного суду,
згідно якого визнано неправомірність
дій та яким відновлено порушені права
на державну пенсію і відповідний
обрахунок пенсії, тобто строк обліку
державного стажу і обрахунку пенсії
почався з календарної дати виникнення
права на пенсію, первинної юридичної
події, яка відбулась і вже існувала на
момент призначення 07.02.2011 року, а не
виникла 27.09.2012 р. з дати набрання сили
рішення суду;

- визнати незаконними та протиправними,
а також такими що мають ознаки злочину,
відповідно до Законів України дії
відповідача - 1 та відповідача - 2, щодо:
невірного виконання рішення суду та
відповідно порядку обчислення
державного стажу й перерахунку пенсії
з дати рішення суду, а не з моменту
виникнення права на відповідну пенсію
з існуючим державним стажем;
протиправного обрахунку пенсії 80
відсотків від середньомісячної оплати,
які взято для обрахунку, замість
положених 90 відсотків згідно Закону
про держслужбу (в редакції, що діяла до
01.10.2011 р.).; не погашення в повному обсязі
заборгованості внаслідок
неправомірних дій з 07.02.2011 року та
відповідно невірно проведених
індексацій на суму призначеної пенсії
07.02.2011 року; ненадання посадовими
особами інформації на звернення та
скарги (надання неповної інформації,
надання недостовірної інформації
тощо);

- зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова зарахувати до стажу
державної служби, спірний період стажу
з 07.02.2011 року, зробити вірний
перерахунок пенсії з урахуванням
відповідного державного стажу та
індексацій на суму призначеної пенсії
07.02.2011 року; погасити заборгованість по
недоплаті пенсії з 07.02.2011 року в повному
обсязі в сумі 10219,07 грн. станом на 10.10.2014
року, яка виникла по вині Відповідача -
1; нарахувати позивачу пенсію згідно із
Законом України "Про державну службу»
(в редакції, що діяла до 01.10.2011 р.) та
виплатити недоплачену різницю,
починаючи із дня виникнення права на
пенсію, тобто з 07.02.2011 року і
нараховувати та індексувати таку
пенсію в подальшому; відшкодувати
матеріальні збитки (затрати на
лікування), які виникли після
перенесення хвороби внаслідок
завданих постійних моральних
страждань, в сумі 9296,07 грн.;

- відшкодувати моральну шкоду з
відповідачів за моральні страждання,
які вони завдали та продовжують
завдавати своїми діями вже більш ніж як
3,5 роки по 10 000 грн. з кожного
відповідача;

- провести перевірку щодо вірності
обчислення державного стажу
відповідно до рішення апеляційного
суду та перерахунку й виплати пенсії
державного службовця в відповідності
до наданих Відповідачу-1 документів, а
також по погашенню виниклої
заборгованості з 07.02.2011 року;

- винести окрему ухвалу щодо
притягнення винних посадових осіб
відповідачів до адміністративної
відповідальності за ненадання
інформації (надання неповної
інформації, надання недостовірної
інформації тощо) за ч. 1 статті 212-3 КУпАП
; до кримінальної відповідальності в
діяльності котрих є ознаки злочину
згідно ст.175, ст. 364, ст. 365, ст. 367 , ст. 370,
ст. 382 КК України, ст. 16 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», ст. 25 Закону України «Про
звернення громадян».

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 07.02.2011 року він
подав до Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова всі необхідні документи для
призначення пенсії державного
службовця. Державний стаж на час
звернення складав 21 рік 2 місяці. Однак
при призначення пенсії Управлінням
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова не
враховано в стаж державної служби
період навчання позивача в
аспірантурі. Відповідно при обрахунку
пенсії не враховано і надбавку за
вислугу років у розмірі 30% у сумі
329,40грн., яка входила до складу
заробітної плати. В зв'язку зі
зменшенням стажу та зменшенням
заробітної плати, з якої обраховується
пенсія, розмір пенсії було призначено у
заниженому розмірі. Постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року
дії Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова визнано неправомірними та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова включити спірний
період навчання у аспірантурі до стажу
державної служби.

Однак, на виконання постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року
спірний період навчання в аспірантурі
зараховано до стажу не з 07.02.2011 року -
моменту набуття права на пенсію, а з
дати набрання постановою законної сили
- 27.09.2012 року. Зазначені дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
позивач вважає неправомірними та
зазначає, що в зв'язку з наявністю
постанови Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року
пенсійним органом недонараховано йому
пенсійні виплати за період з 07.02.2011 року
по 27.09.2012 року в сумі 10219,07 грн.

Крім того, перерахунок його пенсії у
відповідності до постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
здійснено лише у лютому 2014 року, на
протязі березня - червня 2014 року він
звертався з заявами про роз'яснення
розміру призначеної пенсії до
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова та
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області.

Також, позивач зазначає, що первісно
пенсія йому призначена у розмірі 88%
заробітної плати державного службовця,
після виконання постанови
апеляційного суду та зарахування стажу
ставка була збільшена до 90%. Однак,
після перевірки його пенсійної справи
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Харківській області у квітні
2014 року розмір пенсії зменшено до 80%, що
є протиправним.

Крім того, позивач зазначає, що такими
діями відповідачів йому заподіяно
матеріальні збитки, пов'язані з
необхідністю лікування та придбанням
ліків, у розмірі 9296,07грн. та моральну
шкоду, яку ним оцінено у 10 000грн. з
кожного відповідача.

У судовому засіданні 17.11.2014 року
позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просить їх
задовольнити.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
надано заперечення на позовну заяву, в
яких відповідач просить в задоволенні
позову відмовити.

Доводи своїх заперечень обґрунтовує
тим, що перерахунок пенсії позивачеві
проведено з дати набрання законної
сили постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду,
тобто з 27.09.2012 року. Оскільки інший
порядок виконання рішення в самій
постанові не визначений, то підстави
для проведення перерахунку з 07.02.2011
року у відповідача відсутні. Після
повторної перевірки пенсійної справи
позивача відділом контролю ГУ ПФУ у
Харківській області пенсійні виплати
приведено у відповідність до вимог ст.
49 Закону України "Про державну службу",
а саме призначено виплати у розмірі 80%.
Факт заподіяння позивачеві моральної
шкоди не доведений належними доказами,
жодних порушень з боку Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
при призначенні та перерахунку пенсії
ОСОБА_1 не було, а тому підстави для
стягнення моральної шкоди відсутні.

У судовому засіданні представник
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
ОСОБА_2 додатково пояснила, що при
призначенні 07.02.2011 року пенсії
управлінням не було враховано стаж
навчання в аспірантурі, в зв'язку з чим
стаж державної служби, за підрахунком
управління, склав 18 років. В зв'язку з
зазначеним при обрахунку пенсії не
було враховано і надбавку за вислугу
років у розмірі 30% у сумі 329,40грн.,
оскільки управління вважало
нарахування такої надбавки позивачеві
безпідставним. За наслідками виконання
постанови апеляційного суду з 27.09.2012
року при обрахунку пенсії позивача
враховується і стаж навчання в
аспірантурі, і, відповідно, надбавка за
вислугу років у розмірі 329,40грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Харківській області надано
заперечення проти позову, в яких
відповідач просить в задоволенні
позову відмовити.

Доводи своїх заперечень обґрунтовує
правомірністю дій Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
щодо перерахунку пенсії з 27.09.2012 року,
тобто з дати набрання постановою
законної сили, оскільки в самій
постанові апеляційної інстанції не
зазначено дату, з якої необхідно
провести перерахунок пенсії. Крім того,
вказує на пропуск позивачем строку
звернення до суду з даним позовом та на
відсутність підстав для стягнення
моральної шкоди.

У судовому засіданні представник
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області ОСОБА_3
вимоги заперечень підтримала у повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача та
представників відповідачів,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова з
заявою про призначення пенсії у
відповідності до Закону України "Про
державну службу".

При зверненні позивач вказав, що стаж
роботи на державній службі складає
21рік 2 місяці, в який увійшов і науковий
стаж роботи в Науково-дослідному
інституті тваринництва Лісостепу та
Полісся УРСР.

Однак, листом Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області від 22.04.2011 року № 1337/П-14
відмовлено в зарахуванні до стажу
державної служби періоду навчання в
аспірантурі з 01.12.1978 року по 01.02.1981 року.

Таким чином, Управлінням Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова призначено
позивачеві пенсію у відповідності до
Закону України "Про державну службу",
однак з урахуванням стажу державної
служби 18 років.

Розмір пенсії позивача обчислено
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова з
розміру заробітної плати, визначеної у
довідці про складові заробітної плати
№ 5 від 31.01.2011 року, виданої ГУ
ветеринарної медицини в Харківській
області, за виключенням надбавки за
вислугу років у розмірі 329,40грн.
(оскільки на думку пенсійного органу
позивач не набув стаж державної служби
21 рік та, відповідно, не має право на
отримання надбавки за вислугу років у
вказаному розмірі), у розмірі 88%.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року
визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
щодо обчислення державного стажу
роботи з виключенням з наукового стажу
роботи часу навчання в очній
аспірантурі Науково-дослідного
інституту тваринництва Лісостепу та
Полісся УРСР за період з 12.01.1978 року по
12.01.1981 року .

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова зарахувати ОСОБА_1 до
стажу державної служби стаж наукової
роботи, набутий в державній установі
при перебуванні на посаді наукового
працівника, з урахуванням часу
навчання в очній аспірантурі
Науково-дослідного інституту
тваринництва Лісостепу та Полісся УРСР
з 12.01.1978 року по 12.01.1981 року.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 року
виправлено описку у постанові
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року,
вказано вірний період навчання ОСОБА_1
в аспірантурі "з 01.12.1978 року по 01.12.1981
року" замість "з 12.01.1978 року по 12.01.1981
року".

На виконання зазначеної постанови у
лютому 2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова здійснено з 27.09.2012
року перерахунок пенсії позивача з
урахуванням періоду навчання в
аспірантурі Науково-дослідного
інституту тваринництва Лісостепу та
Полісся УРСР та, відповідно, з
урахуванням надбавки за вислугу років
у сумі 329,40грн. у розмірі 90%.

Однак за наслідками перевірки
пенсійної справи Головним управлінням
Пенсійного фонду України в Харківській
області розпорядженням Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
від 22.04.2014 року розмір відсоткової
ставки зменшено з 90% до 80%.

Стосовно позовних вимог про
протиправність дій пенсійного органу
щодо проведення перерахунку пенсії
позивача з дати набрання постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року
законної сили, а не з моменту набуття
права на пенсію - 07.02.2011 року суд
зазначає наступне.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року,
з урахуванням ухвали від 15.10.2013 року,
визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
щодо обчислення державного стажу
роботи позивача з виключенням з
наукового стажу роботи, часу навчання в
очній аспірантурі Науково-дослідного
інституту тваринництва Лісостепу та
Полісся УРСР за період з 01.12.1978 року по
01.12.1981 року .

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова зарахувати ОСОБА_1 до
стажу державної служби стаж наукової
роботи, набутий в державній установі
при перебуванні на посаді наукового
працівника, з урахуванням часу
навчання в очній аспірантурі
Науково-дослідного інституту
тваринництва Лісостепу та Полісся УРСР
з 01.12.1978 року по 01.12.1981 року.

У відповідності до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Частиною 5 ст. 254 КАС України визначено,
що постанова апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Таким чином, постанова Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27.09.2012 року набрала законної сили з
27.09.2012 року, саме з цієї дати
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
зараховано ОСОБА_1 до стажу державної
служби стаж наукової роботи, набутий в
державній установі при перебуванні на
посаді наукового працівника, з
урахуванням часу навчання в очній
аспірантурі Науково-дослідного
інституту тваринництва Лісостепу та
Полісся УРСР з 01.12.1978 року по 01.12.1981 року,
та здійснено відповідний перерахунок
пенсії.

У відповідності до ст. 257 КАС України у
разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.
Так само на відповідних суб'єктів
владних повноважень можуть бути
покладені обов'язки щодо забезпечення
виконання рішення.

У постанові Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року
не вказано строк, з якого Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
зобов'язано зарахувати стаж навчання в
аспірантурі та, відповідно, здійснити
перерахунок пенсії позивачеві, а тому
посилання позивача на те, що такий
перерахунок має бути здійснений з
07.02.2011 року є безпідставним.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 170
КАС України якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Враховуючи різне тлумачення позивачем
та відповідачем змісту рішення
апеляційної інстанції, суд зазначає, що
сторони не були позбавлені можливості
звернутися до суду, що ухвалив рішення,
з відповідною заявою про його
роз'яснення.

Доказів такого звернення сторонами до
матеріалів справи не надано.

З урахуванням системного аналізу
зазначених вище норм та матеріалів
справи, суд дійшов висновку про
правомірність дій Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
щодо здійснення перерахунку пенсії
ОСОБА_1 у відповідності до постанови
апеляційної інстанції з 27.09.2012 року.

Таким чином, позовні вимоги про
визнання незаконними та протиправними
дій відповідачів щодо невірного
виконання рішення суду та відповідно
порядку обчислення державного стажу й
перерахунку пенсії з дати рішення суду,
а не з моменту виникнення права на
відповідну пенсію з існуючим державним
стажем; не погашення в повному обсязі
заборгованості пенсії, зобов’язання
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
зарахувати до стажу державної служби
спірний період стажу з 07.02.2011 року,
зробити вірний перерахунок пенсії з
урахуванням відповідного державного
стажу та індексацій на суму
призначеної пенсії 07.02.2011 року;
погасити заборгованість по недоплаті
пенсії з 07.02.2011 року в повному обсязі в
сумі 10219,07 грн. станом на 10.10.2014 року,
задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги про надання
роз’яснення відповідачу щодо
виконання рішення апеляційного суду,
оскільки у відповідності до приписів ч.
1 ст. 170 КАС України таке роз'яснення
надає суд, що ухвалив рішення (в даному
випадку - Харківський апеляційний
адміністративний суд).

Позовні вимоги про проведення судом
перевірки щодо вірності обчислення
державного стажу відповідно до рішення
апеляційного суду та перерахунку й
виплати пенсії державного службовця в
відповідності до наданих відповідачу
документів, а також по погашенню
заборгованості з 07.02.2011 року
задоволенню не підлягають, оскільки не
узгоджуються з повноваженнями суду при
вирішенні справи, визначеними ст. 162 КАС
України.

При цьому, у судовому засіданні 17.11.2014
року судом роз'яснено позивачеві його
право на заявлення клопотання про
призначення судової експертизи для
визначення вірності обчислення його
пенсії, однак таке клопотання
позивачем заявлено не було.

Стосовно обчислення Управлінням
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
пенсії з розміру заробітної плати,
визначеної у довідці про складові
заробітної плати № 5 від 31.01.2011 року,
виданої ГУ ветеринарної медицини в
Харківській області, за виключенням
надбавки за вислугу років у розмірі
329,40грн., суд зазначає наступне.

У судовому засіданні представник
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
ОСОБА_2 пояснила, що оскільки на момент
призначення пенсії, за підрахунком
управління, стаж державної служби
позивача складав 18 років, то згідно
положень постанови КМУ від 03.05.1994 року
№283 «Про порядок обчислення стажу
державної служби» розмір надбавки за
вислугу років складав 25 %, а не 30%, як
вказано у наданій позивачем довідці № 5
від 31.01.2011 року, а тому така надбавка
врахована не була.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України "Про
державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Частиною 5 зазначеної статті визначено,
що надбавка за вислугу років
виплачується державним службовцям
щомісячно у відсотках до посадового
окладу з урахуванням доплати за ранг і
залежно від стажу державної служби у
таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5
років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років
- 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оплату праці", структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії. Із змісту статті 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті
Закону передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено у судовому засіданні з
пояснень позивача, надбавку за вислугу
років в розмірі 30% позивачу було
встановлено та фактично щомісячно
виплачувалось на підставі рішення
відповідного органу установи, де він
працював. На зазначені складові
заробітної плати нараховувались
страхові внески на загальнообов'язкове
пенсійне страхування.

При цьому з пояснень представника
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
ОСОБА_2 у судовому засіданні
встановлено, що з 27.09.2012 року зазначена
надбавка враховується управлінням при
обчисленні розміру заробітної плати, а
тому позовні вимоги в зазначеній
частині задоволенню не підлягають.

Відносно позовних вимог про
необґрунтоване зменшення пенсійним
органом відсоткової ставки при
обрахуванні пенсії позивачеві суд
зазначає наступне.

Як вбачається з копії пенсійної справи
ОСОБА_1, з 07.02.2011 року пенсія позивачеві
призначена у розмірі 88%, після
проведення перерахунку з 27.09.2012 року
пенсія виплачувалась у розмірі 90%, з
22.04.2014 року відсоткову ставку зменшено
до 80%.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу" в редакції, яка діяла
до 01.10.2011 р., на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років,
та які на час досягнення пенсійного
віку працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до п.п. 4 п.
6 розділу ІІ статті 37 Закону України
"Про державну службу", а саме: пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Отже, після внесення змін Законом
України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, до ст. 37 Закону України
"Про державну службу", зменшено
розрахунковий розмір пенсії до 80%.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом і в
яких розмір пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) перевищує максимальний
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), встановлений цим
Законом, виплата пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої та третьої статті 42
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та проведення інших
перерахунків, передбачених
законодавством, до того часу, коли
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) відповідатиме
максимальному розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання), встановленому цим Законом.

Якщо внаслідок прийняття цього Закону
розмір пенсії зменшується, пенсія
виплачується в раніше встановленому
розмірі.

Враховуючи, що позивачу пенсія
призначена у розмірі 88% (90% після
перерахунку згідно постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду) від заробітку
до внесення змін до ст. 37 Закону України
"Про державну службу", то приписи Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» щодо обмеження пенсії до 80% на
позивача не поширюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про
неправомірність дій відповідача щодо
зменшення з 22.04.2014 року розміру раніше
призначеної пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 80 %.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги в зазначеній частині підлягають
задоволенню шляхом визнання
неправомірними дій Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
щодо зменшення ОСОБА_1 з 22.04.2014 року
розміру призначеної пенсії з 90% до 80%
та зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з
22.04.2014 року пенсію у розмірі 90%.

При цьому позовні вимоги про
індексацію пенсії в подальшому
задоволенню не підлягають, оскільки
судовому захисту підлягають лише
порушені права, свободи і інтереси
фізичних або права і інтереси
юридичних осіб, а не можливість їх
порушення в майбутньому.

Відносно відшкодування моральної
шкоди суд зазначає наступне.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України
передбачені підстави відповідальності
за завдану моральну шкоду. Згідно ч. 1
зазначеної статті моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Виходячи з цієї норми, підставою
відповідальності за завдану моральну
шкоду є склад цивільно-правового
правопорушення, що складається з
наступних елементів: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Позивачем не доведено суду наявність
моральної шкоди, її розміру та
причинного зв'язку між діями
відповідачів та моральною шкодою.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку щодо відмови в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
моральної шкоди по 10000грн. з кожного
відповідача.

Щодо позовних вимог про відшкодування
матеріальних збитків (затрати на
лікування), які виникли після
перенесення хвороби внаслідок
завданих постійних моральних
страждань, в сумі 9296,07 грн., суд
зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 21
КАС України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

При цьому в межах даної справи не
доведено протиправності дій
відповідачів щодо нездійснення
перерахунку пенсії позивача з 07.02.2011
року, позивачем не доведено, що
зазначені витрати у сумі 9296,07грн.
пов'язані саме з діями відповідачів,
причинного зв'язку між діями
відповідача та матеріальною шкодою, а
тому позовні вимоги в зазначеній
частині задоволенню не підлягають.

Стосовно наявності підстав для
постановлення окремої ухвали, суд
зазначає, що у відповідності до ст. 166
КАС України суд, виявивши під час
розгляду справи порушення закону, може
постановити окрему ухвалу і направити
її відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону.

Враховуючи, що постановлення окремої
ухвали є правом суду, позовні вимоги в
зазначеній частині задоволенню не
підлягають.

Приймаючи до уваги викладене, позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню.

При цьому доводи заперечень ГУ ПФУ у
Харківській області щодо пропуску
позивачем строку звернення до суду є
необґрунтованими, оскільки згідно ч.2
ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
перерахунок пенсії позивача згідно
постанови Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2012 року
здійснено управлінням у лютому 2014 року;
14.03.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова з
інформаційним запитом та заявою щодо
роз'яснення розміру перерахованої
пенсії; листом від 17.03.2014 року, який
отримано позивачем 21.03.2014 року,
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
повідомлено ОСОБА_1 про розмір
перерахованої пенсії.

Таким чином, з 21.03.2014 року позивач
дізнався про порушення своїх прав. З
даним позовом до суду він звернувся
17.09.2014 року, а тому строк, передбачений
ч.2 ст. 99 КАС України, ним не пропущено.

Щодо розподілу судових витрат, то у
відповідності до вимог ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Враховуючи сплату позивачем при
пред'явленні позову 73,08грн., в порядку
розподілу судових витрат стягненню з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 підлягають витрати по оплаті
судового збору у розмірі 36,54грн.

Керуючись ст. ст. 159 - 163, 167, 185, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд–

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
щодо зменшення ОСОБА_1 з 22.04.2014 року
розміру призначеної пенсії з 90% до 80%.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з
22.04.2014 року пенсію у розмірі 90%.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 36,54грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя ОСОБА_4