Справа № 813/7213/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/7213/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року № 813/7213/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Цар Х.М.,

представник позивача не прибув,

представник відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області до Роздільського державного гірничо-хімічного підприємства «Сірка» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Роздільського державного гірничо-хімічного підприємства «Сірка» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період вересня 2014 року в розмірі 194 990,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до п.п. “б-з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” підприємства та організації, на яких набуто пільговий стаж, з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”. Однак, всупереч зазначеним вимогам відповідач не сплатив суму витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період вересня 2014 року в розмірі 194 990,72 грн.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, подав суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце їх проведення, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи, причини його неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) ухвалив розглянути справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів, згідно ч. 6 ст. 71 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” в таких розмірах, зокрема, для платників, зазначених у п.п. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У відповідності до п. 6.8 зазначеної вище Інструкції, підприємства щомісячно до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомлені місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. В разі зміни розміру пенсії або настання обставин, що впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного Фонду повідомляють про це підприємства у місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Матеріалами справи стверджується, що відповідачу були вручені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вересень 2014 року.

Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, розрахунку заборгованості та картки особового рахунку, загальна заборгованість відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період вересня 2014 року становить 194 990,72 грн.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Відповідачем не подано доказів в спростування вимог позивача щодо сплати заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період вересня 2014 року в розмірі 194 990,72 грн.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області є обґрунтованими та документально підтвердженими, тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати у формі судового збору у даній справі з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Судові витрати з відповідача не стягуються.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 24.11.2014 року.

Суддя Сидор Н.Т.