Справа № 813/9325/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 р.
Справа № 876/3431/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.,

представника відповідача
Куць Я.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Червонограді Головного управління
Міндоходів у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року по справі № 813/9325/13-а за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Червонограді Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

12.12.2013 року Державна податкова
інспекція у м. Червонограді Головного
управління Міндоходів у Львівській
області звернулася в суд з позовом,
яким просила стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 податковий
борг в сумі 2 018,37 грн..

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Державна податкова інспекція у м.
Червонограді Головного управління
Міндоходів у Львівській області
постанову суду першої інстанції
оскаржила, подала апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову, якою
позовні вимоги задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що підприємцем не
сплачено податковий борг до бюджету у
встановлені законом терміни, чим
порушено норми Податкового кодексу
України, яким передбачено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації в термін
передбачений цим Кодексом для подання
податкової декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення та
заперечив проти доводів апеляційної
скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 25.04.2000 року та перебуває на
обліку як платник податків в ДПІ у м.
Червонограді Львівської області.

Відповідно до довідки від 28.11.2013 року №
5792/17-1018, виданої ДПІ у м. Червонограді
Львівської області, у ФОП ОСОБА_2 станом
на 28.11.2013 року існує заборгованість по
сплаті податку на доходи фізичних осіб
у розмірі 2018 грн. 37 коп. (а.с.10). Дана
заборгованість складається з
авансових платежів, згідно з поданою
декларацією про майновий стан і доходи
за звітній 2012 рік та нарахованої пені.

Вказана декларація подана ФОП ОСОБА_2
разом з додатком №5 в якому в рядку 8
розділу 2 визначено розмір
щоквартальних авансових платежів з
податку на доходи фізичних осіб,
отриманих фізичною особою -
підприємцем від провадження
господарської діяльності, що
підлягають сплаті до бюджету. Розмір
авансових платежів згідно з вказаним
розрахунком становить 661,00 грн.

Відповідно до ст. 50 Податкового кодексу
України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
ПКУ) платник податків самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Декларація може подаватися платником
податку як звітна, так і уточнююча
(відповідні відмітки робляться в р.1
заголовної частини Декларації). При
цьому, якщо Декларація подається як
уточнююча, то у р.2 її заголовної
частини зазначається звітний
(податковий) період, за який
проводиться уточнення.

Відповідачем подано уточнену
декларацію про майновий стан за 2012 рік
без заповнення графи 8 додатку 5 і таким
чином виправив помилку про
необхідність сплати авансових внесків
протягом 2013 року. Підставою для подання
уточнюючої декларації відповідач
зазначає те, що доходи такого не
перевищують 10 млн. гривень, а відтак не
зобов'язаний сплачувати авансові
внески.

Відповідно до пп. 49.9.2 п. 49.9 ст. 49
Податкового кодексу України за умови
дотримання вимог, встановлених
статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова
декларація, надана платником, також
вважається прийнятою у разі, якщо орган
державної податкової служби із
дотриманням вимог пункту 49.11 цієї
статті не надає платнику податків
повідомлення про відмову у прийнятті
податкової декларації або у випадках,
визначених цим пунктом, не надсилає
його платнику податків у встановлений
цією статтею строк.

Оскільки відповідач не отримав
письмового повідомлення про відмову у
прийнятті уточнюючої декларації із
зазначенням причин такої відмови, то
уточнююча декларація вважається
прийнятою державною податковою
інспекцією.

З 01 січня 2011 року відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні,
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства,
регулюються Податковим кодексом
України.

Відповідно до пункту 14.1.156 статті 14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно пункту 14.1.175 статті 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно з пунктом 177.5 статті 177
Податкового кодексу України фізичні
особи - підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи.

Підпунктом 177.5.1. пункту 177.5 статті 177
Податкового кодексу України визначено,
що авансові платежі з податку на доходи
фізичних осіб розраховуються
підприємцем самостійно, але не менш як
100 відсотків річної суми податку з
оподатковуваного доходу за минулий рік
(у співставних умовах), та сплачуються
до бюджету по 25 відсотків щокварталу
(до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і
до 15 листопада).

У разі зменшення суми отриманого
доходу за попередній календарний
квартал поточного року більше ніж на 20
відсотків у порівнянні з розрахунковою
очікуваною сумою доходу на такий
квартал платник податку має право
зменшити суму авансового платежу, що
підлягає сплаті у наступний строк,
встановлений цим підпунктом,
пропорційно зменшенню суми
зазначеного доходу. Для такого
зменшення суми авансового платежу
фізичною особою - підприємцем до
настання строку сплати такого
авансового платежу до контролюючого
органу подається заява у довільній
формі, що містить розрахунок зменшення
суми авансового платежу та коротке
пояснення обставин, що призвели до
зменшення суми отриманого доходу.

Відповідно до підпункту 177.5.3. пункту
177.5. статті 177 Податкового кодексу
України остаточний розрахунок податку
на доходи фізичних осіб за звітний
податковий рік здійснюється платником
самостійно згідно з даними,
зазначеними в річній податковій
декларації, з урахуванням сплаченого
ним протягом року податку на доходи
фізичних осіб та збору за провадження
деяких видів підприємницької
діяльності на підставі
документального підтвердження факту
їх сплати.

Надмірно сплачені суми податку
підлягають зарахуванню в рахунок
майбутніх платежів з цього податку або
поверненню платнику податку в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

З долученої до матеріалів справи
довідки № 51-05/13 від 24.01.2014 року, виданої
ПАТ «Укргазпромбанк», судом
встановлено, що відповідачем протягом
2013 року сплачено до бюджету з поточного
рахунку, відкритого у відділенні банку
в м. Червонограді, 2735 грн. за торгові
патенти та 661 грн. авансових платежів по
податку з доходів з фізичних осіб
(а.с.49).

Таким чином, з урахуванням оплачених
відповідачем у 2013 році торгових
патентів, у відповідача, на момент
розгляду справи, відсутня
заборгованість перед бюджетом з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Червонограді
Головного управління Міндоходів у
Львівській області - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року по справі № 813/9325/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич