Справа № 523/14380/14-а
Суддя: Шепітко І. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р.

м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді Шепітко
І.Г.

при секретарі
Омельченко М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради
про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати незаконним демонтаж
тимчасової споруди (трейлера),
проведеного 19.09.2014 року працівниками
управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради на підставі припису
(вимоги) №004129 від 15.09.2014 року,
складеного управлінням розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради, про
«демонтаж тимчасової споруди
розташованої за адресою: м.Одеса,
пров.2-ой Заливний, ФОП невідомо»,
згідно рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради №210 від 28.08.2014
року про дозвіл на «демонтаж
тимчасової споруди розташованої за
адресою: м.Одеса, пров.2-й Заливний, ФОП
невідомо», проведеного за адресою
м.Одеса, вул.Чорноморського козацтва, 36
у приватного підприємця ОСОБА_2,
мотивуючи свої вимоги тим, що фактично
демонтували транспортний засіб, що
зареєстрований на праві власності у
встановленому законом порядку в
органах ДАІ за іншою особою. Позивач
вважає, що такі дії відповідача не
відповідають вимогам закону, тому
просила вимоги задовольнити.

У судове засідання представник
позивачки подав заяву, згідно якої
уточнені вимоги за адміністративним
позовом підтримав у повному обсязі та
просив розглядати справу за його
відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з’явився, про причини неявки суд не
повідомив, надіславши письмові
заперечення на позов, згідно яких
вважали свої дії щодо демонтажу
тимчасової споруди законними та
просили у позові відмовити повністю,
при цьому жодних доказів на
підтвердження зазначених у
запереченнях обставини суду не надали.

Згідно ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Частиною 4 ст.128 КАС України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Згідно ч.6
зазначеної статті, якщо немає перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтею, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Вивчивши та дослідивши метаріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено
наступні обставини та відповідні
докази.

19.09.2014 року працівниками Управління
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради на
виконання припису №004129 від 15.09.2014 року
у позивачки, котра займається
підприємницькою діяльністю, був
вилучений технічний транспортний
засіб – причіп Фургон легковий-В
(торговий павільйон КРС 370476), що
належить на праві власності ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу САТ №941044,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
виданого УДАІ ГУМВС України в Одеській
області.

Даний транспортний засіб
зареєстровано у відповідності до
Постанови КМУ від 07 вересня 1998 року N1388
“Про затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів”.

Пунктом 1.3 “Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності”, затвердженого Наказом
№244 МІНІСТЕРСТВА РЕГІОНАЛЬНОГО
РОЗВИТКУ, БУДІВНИЦТВА ТА
ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА
УКРАЇНИ від 21.10.2011 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 листопада 2011 року за
N1330/20068 “Про затвердження Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності”, тимчасова споруда
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності (далі - ТС) -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно до ч.3 ст.2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб’єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Суб’єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

До заперечень відповідача суд
ставиться критично, оскільки технічний
транспортний засіб не є тимчасовою
спорудою та належить іншій особі, тому
його вилучення можливе виключно у
передбачених законом випадках.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, право
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування, розпорядження своїм
майном.Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд (ч.1ст.319ЦК України).

Право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів (ч.1 ст.328
ЦК України).

Транспортний засіб є
рухомою річчю (майном), право власності
на таке майно набувається на підставі
правочинів. Договір купівлі-продажу
транспортного засобу як правочин
опосередковує перехід транспортного
засобу як майна у власність.

Статтею 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що вимоги позивачки законні,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.4-15, 19, 72, 76, 79, 128, 160 - 163, 166,
167, 185, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов
ОСОБА_1 – задовольнити.

Визнати незаконним вилучення
(демонтаж) 19.09.2014 року працівниками
Управління споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради
на виконання припису №004129 від 15.09.2014
року у фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, технічного транспортного
засобу – причіпу Фургону легкового-В
(торговий павільйон КРС 370476), що
належить на праві власності ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу САТ №941044,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
виданого УДАІ ГУМВС України в Одеській
області.

Копію постанови направити сторонам у
справі.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
до Суворовського районного суду
м.Одеси апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя: