Справа № 539/3790/14-а
Суддя: Гудков С. В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3790/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області Гудков С. В.
, розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Лубни адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавській
області про визнання дій
неправомірними та перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавській області про
визнання дій неправомірними та
перерахунок пенсії.

У позові вказав, що він являється
постраждалим від аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії та
інвалідом 2 групи по захворюванню,
пов»язаному з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС. Пенсію отримує у
відповідача по інвалідності згідно ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Але
вважає, що розрахунок його пенсії за
період з 11.05.2014 року проведений
відповідачем не відповідає чинному
законодавству у зв'язку з чим
звернувся до останнього з заявою про
перерахунок пенсії в чому йому було
відмовлено і з чим він категорично не
погоджується.

Прохає суд визнати дії відповідача
неправомірними та зобов"язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Лубнах та Лубенському районі
провести перерахунок та виплачувати
йому державну пенсію у розмірі не
менше 8 мінімальних пенсій за віком,
відповідно та щомісячну додаткову
пенсію у розмірі не менше 75%
мінімальної пенсії за віком по 2 групі
інвалідності з урахуванням фактично
здійснених виплат починаючи з 11.05.2014
року, відповідно до ст. 49,50 ч.4 ст. 54,
ст.ст. 67, 71 ЗУ "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" ,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Справу
розглянути без його участі.

Представник відповідача - управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі в судове засідання
не з»явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений завчасно,
направив до суду письмове заперечення
в якому позов не визнає та прохає
справу розглянути без їх участі.

Суд вирішив можливим розглянути справу
у відсутності сторін, на підставі
наявних у справі доказів в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
грунтуються позовні вимоги, об"єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач віднесений до
першої категорії як особа, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
відповідним посвідченням (а.с.7).

Позивачу з 18.08.2008 року встановлена 2
група інвалідності безстроково із
зазначенням причини інвалідності -
захворювання, пов'язане з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджено
довідкою МСЕК (а.с. 6).

У 2014 році позивач звернувся з заявою до
відповідача з проханням перерахувати
йому пенсію (основну державну та
додаткову) відповідно до ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.

Листом від 11.11.2014 року № 1139/В-02
відповідач відмовив позивачу у
перерахунку зазначених пенсій,
посилаючись на відсутність підстав для
цього та правомірність здійснення
управлінням розрахунку.

Статтею 22 Конституції України
передбачено, що Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
відмінені. При прийнятті нових Законів
або внесенні змін до чинних Законів не
допускається звуження обсягу та об'єму
прав і свобод.

Частиною 1 статті 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках передбачених законом.

Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до вимог ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ в усіх випадках
розмір пенсій для інвалідів 2 групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам 2
групи призначається також щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком.

Встановлено, що позивачу
нараховувалась пенсія за спірний
період у відповідності до норм Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, який затверджено
постановою КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Відповідно до частини 2 роз'яснень
викладених в постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України №4 від
16.03.2012 року «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
тимчасове зупинення дії закону чи
окремих його положень не припиняє
чинності закону; після закінчення
строку, на який зупинено їх дію, ця дія
поновлюється автоматично.

Положеннями ЗУ "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не було передбачено
обмежень щодо застосування ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позивач мав право на отримання
основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Посилання відповідача на той факт, що
пенсія позивачу у спірний період була
проведена та виплачена у розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року,
суд вважає необґрунтованими, оскільки
застосування зазначених постанов було
розраховано на бюджетний період 2012, 2013
бюджетних роках, а тому у період з 01.01.2014
року вказана постанова застосуванню не
підлягала.

Лише з прийняттям Закону України від 31
липня 2014 року №1622-VII «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», який набув
чинності 16.08.2014 року, внесені зміни до
Прикінцевих положень Закону №719-VII.
Зокрема Прикінцеві положення Закону
№719-VII доповнено статтею 6-7 такого
змісту: установлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" … застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Ст. 99 КАС України передбачено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом свобод, прав та інтересів
особи встановлюється 6-ти місячний
строк, який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом 11
листопада 2014 року.

Таким чином, позивач мав право на
отримання пенсії з 11.05.2014 року (в межах
строку позовної давності) у розмірі не
менше, ніж 8 мінімальних пенсій за віком
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком по 2 групі
інвалідності, що передбачено ст.ст. 50, 54
Закону «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»

Згідно із чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», де зазначено, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, не має.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
державної пенсії та додаткової пенсії
ОСОБА_1 відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст.
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеного ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати починаючи з 11.05.2014 року по 2
групі інвалідності, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Позивач при подачі позову як і
відповідач звільнені від оплати
судового збору, тому судовий збір слід
компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.46 Конституції України, ЗУ
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", ЗУ „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ЗУ „Про державний бюджет
на 2014 рік" ст .ст. 99, 100, 160-163 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавській
області про визнання дій
неправомірними та перерахунок пенсії
задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Лубни та
Лубенському районі щодо виплати ОСОБА_1
починаючи з 11.05.2014 року пенсії в розмірі
меншому, ніж це встановлено ст. ст. 50, 54
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Лубни та Лубенському
районі провести перерахунок та виплату
ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54 ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та 75 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 11.05.2014 року, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Судові витрати по справі віднести на
рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі проголошення судом вступної та
резолютивної частин постанови, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Гудков С. В.