Справа № 643/6383/14-ц
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р. Справа №
643/6383/14-цКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідачів -Глушач
Л.О., Кофанової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова та заявою Головного управління
Пенсійного фонду України в
Харківській області про приєднання до
апеляційної скарги на постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 05.08.2014р. та додаткову постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 22.08.2014 року по справі №
643/6383/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова , Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Харківській області

про визнання неправомірними рішень,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

14.05.2014 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати умови праці
позивача, а саме - професію майстра у
сфері будівництва такими, що дають
право на отримання пільгової пенсії за
Списком №2 відповідно до Постанови
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173
«Про затвердження списків виробництв,
цехів, професій та посад, робота на яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах та у пільгових
розмірах», зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
призначити пільгову пенсію для
позивача з пенсійного віку 55 років,
тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Московського районного суду
м.Харкова від 15.07.2014 року залучено до
участі у справі в якості третьої особи
на стороні відповідача - Головне
управління Пенсійного фонду України в
Харківській області.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 05.08.2014 року позов
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова щодо
відмови позивачу в підтвердженні стажу
роботи на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова призначити позивачу пенсію
на пільгових умовах за Списком №2,
зарахувавши до стажу роботу, що дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах його роботу з 01.08.1991
року по 21.08.1992р. і з 22.08.1992р. по 01.12.1998р.

Додатковою постановою Московського
районного суду м. Харкова від 22.08.2014
року визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова щодо
відмови позивачу в підтвердженні стажу
роботи на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова призначити позивачу пенсію
на пільгових умовах за Списком №2,
зарахувавши до стажу роботу, що дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах його роботу з 01.04.1986р.
по 01.08.1991р., з 01.08.1991 року по 21.08.1992р. і з
22.08.1992р. по 01.12.1998р. та призначити йому
пільгову пенсію з пенсійного віку 55
років, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Не погодившись з постановою та
додатковою постановою суду першої
інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та додаткову постанову та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Харківській області подало
до суду апеляційної інстанції заяву
про приєднання до апеляційної скарги
відповідача, в якій просить постанову
суду першої інстанції та додаткову
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.10.2014 року
залучено в якості другого відповідача -
Головне управління Пенсійного фонду
України в Харківській області.

Представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду в Московському районі
м.Харкова - в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції вимоги
апеляційної скарги підтримала в
повному обсязі, просила постанову суду
першої інстанції та додаткову
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Представник відповідача - Головного
управління Пенсійного фонду України в
Харківській області - в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
просила постанову суду першої
інстанції та додаткову постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову постанову, якою відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач судовому засіданні суду
апеляційної інстанції просив
постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши
позивача, представників відповідачів,
переглянувши в межах апеляційної
скарги постанову суду та додаткову
постанову, дослідивши доводи
апеляційної скарги та заяви про
приєднання до апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга та заява про
приєднання до апеляційної скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач з 01.04.1986 року по
01.08.1991 рік працював майстром в
Харківському спеціалізованому
управлінні «Проммонтаж-4» треста
«Промтехмонтаж-1», а з 01.08.1991 року -
переведений на посаду виконроба на
вказаному підприємстві, де працював до
01.12.1998 року і наказом від 01.12.1998 року був
звільнений за п.5 ст.36 КЗпП України. (
а.с.13-19).

Згідно довідки, виданої виробничим
кооперативом з упорядкування
документів установ, організацій та
підприємств "Архівіст" Харківського
міського архіву №К-23/2 від 17.10.2013 року
Харківське спеціалізоване управління
"Проммонтаж-4" треста "Промтехмонтаж-1"
перейменовано з 01.01.1992 року в ХСУ
"Проммонтаж-4" САП «Промтехмонтаж-1», з
16.11.1993 року розпорядженням Київського
райвиконкому м. Харкова №3593 від 16.11.1993
року перейменовано в ХСУ "Проммонтаж-4"
закритого акціонерного товариства
«Промтехмонтаж-1", а з 10.09.1996 року -
розпорядженням Київського
райвиконкому м.Харкова №2026 від 10.09.1996
року Харківське спеціалізоване
управління «Проммонтаж-4» перетворене
в дочірнє підприємство ХСУ
"Проммонтаж-4" ЗАО «Промтехмонтаж-1»(
а.с.31).

Як убачається із довідки Головного
управління статистики у Харківській
області від 26.05.2009 року №46/2-3471 дочірнє
підприємство ХСУ "Проммонтаж-4"
закритого акціонерного товариства
"Промтехмонтаж-1", іден. код 01413968,
видалено з ЄДРПОУ 15.07.2003 року на
підставі повідомлення про скасування
державної реєстрації . ( а.с.29).

Із листа Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області від 20.12.2013 року за вих. №17153-02/20
вбачається, що по заяві ОСОБА_1 прийнято
рішення Комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
щодо часткового підтвердження стажу
роботи як такого, що дає право на
призначення пенсії на пільгових
умовах. Згідно рішення Комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
від 18.12.2013 року №640/20-13 підтверджено
стаж роботи з 01.08.1991 року по 21.08.1992 року
виконробом за Списком №2 як такий, що
дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах. ( а.с.59).

14.04.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова із
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком №2
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

18.04.2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова складено протокол, в якому
зазначено про відмову позивачу в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах у зв'язку з
недостатністю пільгового стажу для
призначення пенсії на час звернення за
пенсією. При цьому, відповідач
посилався на рішення Комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах та за вислугу років
від 18.12.2013 р. №640/20-13, яким підтверджено
стаж роботи ОСОБА_1 за Списком №2 з
01.08.1991 року по 21.08.1992 року ( 1 рік 21 день)
на посаді виконроба, як такий, що дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах. ( а.с. 11-12)

Не погодившись з рішенням відповідача
щодо відмови в призначенні пенсії на
пільгових умовах, позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право на отримання пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком №2
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Даючи правову оцінку обставинам справи
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особам, які
працювали на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці та мали або
матимуть право на пенсію відповідно до
статті 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», пенсії призначаються на
нормами цього закону, виходячи з вимог
віку та стажу, встановлених раніше
діючим законодавством.

Згідно із пунктом «б» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на призначення пенсії на
пільгових умовах мають працівники,
зайняті повний робочий день на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці -
за Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць, зокрема, чоловіки після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років
6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992р. та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.1992 р.

Списком № 2 виробництв, цехів, професій
та посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та
в пільгових розмірах, затвердженим
Постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 року № 1173, передбачено, що
право на пільгову пенсію, зокрема,
мають особи, що займають посади,
передбачені пунктом «б» розділу ХХІХ
«Будівництво будівель та споруд:
промислових, енергетичних,
гідротехнічних, дорожньо-мостових,
транспорту та зв'язку, житлових і
культурно-побутових, а також надземних
будівель і споруд шахт, рудників і
комунікацій» - майстри (десятники) та
виконроби.

Названі професії дають право на
отримання пільгової пенсії також на
підставі розділу ХХVІІ Списку №2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10
«Про затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад та показників, що
дають право на пільгове пенсійне
забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 12
серпня 1993 року №637 зазначено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

За змістом п.2 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383, під повним
робочим днем слід уважати виконання
робіт в умовах, передбачених Списками,
не менше 80 відсотків робочого часу,
установленого для працівників даного
виробництва, професії чи посади, з
урахуванням підготовчих, допоміжних,
поточних ремонтних робіт, пов'язаних з
виконанням своїх трудових обов'язків.

Із листа виробничого кооперативу з
упорядкування документів установ,
організацій та підприємств "Архівіст"
Харківського міського архіву № К-23/4
від 17.10.2013 року вбачається, що в
документах фонду ХСУ "Проммонтаж-4"
треста "Промтехмонтаж-1" накази про
переведення на роботу з неповним
робочим днем, про відпустки без
збереження заробітної плати, відпустки
у зв'язку з навчанням відсутні ( а.с.32).

Таким чином, судовим розглядом не
встановлено, що в період з 01.04.1986р. по
01.08.1991р. позивач працював в ХСУ
"Проммонтаж-4" треста "Промтехмонтаж-1"
неповний робочий день.

Отже, право на зарахування до
пільгового стажу позивача періоду
роботи з 01.04.1986р. по 01.08.1991р. в ХСУ
"Проммонтаж-4" тресту "Промтехмонтаж-1"
на посаді майстра підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці, уточнюючими довідками, копії
яких долучені до матеріалів справи.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Суд, установивши порушення вимог
законодавства, має захистити права та
охоронювані законом інтереси,
самостійно обравши спосіб, який би
гарантував дотримання і захист прав,
свобод, інтересів від порушень з боку
суб'єкта владних повноважень, коли ці
порушення ще не припинені ( статті 7,8,11,
ч.4 ст.112, ст.162 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права - визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови в
підтвердженні стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах, є нічим іншим, як
оскарженням рішень суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до положень ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає, що для захисту
порушених прав позивача слід вийти за
межі позовних вимог та визнати
неправомірними рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Харківській області від 18.12.2013 року
№640/20-13 та рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова в
частині відмови позивачу в зарахуванні
до пільгового стажу за Списком №2
періоду роботи з 01.04.1986 року по 31.07.1991р. в
Харківському спеціалізованому
управлінні «Проммонтаж-4» треста
«Промтехмонтаж-1» на посаді майстра.

Між тим, колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції помилково зобов'язав
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова - зарахувати до стажу роботи, що
дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах, період роботи
позивача з 01.08.1991 року по 21.08.1992 року,
оскільки вказаний період роботи
підтверджено рішенням комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії
на пільгових умовах та за вислугу років
№ 640/20-13 від 18.12.2013 року.

Щодо позовних вимог про зарахування до
пільгового стажу позивача періоду
роботи з 21.08.1992 року по 01.12.1998 року
колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08. 1992 року №442 затверджений
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці.

Атестація робочих місць здійснюється
на підприємствах, в організаціях та
установах незалежно від форм власності
і господарювання згідно з Порядком та
розробленими на виконання постанови N
442 Методичними рекомендаціями для
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженими
постановою Міністерства праці України
(далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року N 41
(далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних
актів основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації права
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове забезпечення, пільги та
компенсації за роботу у несприятливих
умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та
підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних
рекомендацій періодичність проведення
атестації робочих місць визначається
безпосередньо колективним договором
підприємства і проводиться не рідше
одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до
Порядку та Методичних рекомендацій
передбачає: установлення факторів і
причин виникнення несприятливих умов
праці; санітарно-гігієнічне
дослідження факторів виробничого
середовища, важкості й напруженості
трудового процесу на робочому місці;
комплексну оцінку факторів
виробничого середовища і характеру
праці на відповідність їхніх
характеристик стандартам безпеки
праці, будівельним та санітарним
нормам і правилам; установлення
ступеня шкідливості й небезпечності
праці та її характеру за гігієнічною
класифікацією; обґрунтування
віднесення робочого місця до категорії
зі шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці; визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад із
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку
відомості про результати атестації
робочих місць заносяться до картки
умов праці, форма якої затверджується
Мінпраці разом з Міністерством охорони
здоров'я України. Перелік робочих
місць, виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників, який складається за
результатами проведеної атестації
робочих місць, після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років. Витяги з
наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону N 1788-XII
та Порядку дає підстави дійти висновку,
що необхідними умовами для виникнення
у особи права на пенсійне забезпечення
на пільгових умовах відповідно до
пункту "б" статті 13 Закону N 1788-XII є
формальна констатація факту
перебування особи на посаді або
виконання нею робіт, що містяться у
списку N 2, а також документальне
підтвердження зайнятості працівника
за відповідною професією за
результатами атестації умов праці, яке
полягає у наявності результатів
атестації відповідного робочого місця
за умовами праці. Документами, які
підтверджують результати атестації
робочого місця за умовами праці, можуть
бути: карта умов праці, наказ по
підприємству про затвердження
переліку робочих місць, виробництв,
професій і посад з пільговим пенсійним
забезпеченням працівників; трудова
книжка із записом про витяг із
зазначеного наказу або з додатком
такого витягу.

Саме така правова позиція висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України, зокрема, у постанові від 10
вересня 2013 року.

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на наведене колегія суддів
дійшла висновку, що відмова
управління ПФУ зарахувати період
роботи позивача на Підприємстві
майстром за період з 22.08.1992 року по
01.12.1998 року, яка включена до списку N 2, до
пільгового стажу внаслідок не
проведення атестації цієї посади на
підприємстві є обґрунтованою,
відповідає вимогам закону.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України
призначити позивачу пільгову пенсію
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» порядок
пенсійного забезпечення осіб, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

За змістом ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Зважаючи на те, що стаж роботи позивача
на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
становить 06 років 04 місяці 20 днів (за
період з 01.04.1986 року по 21.08.1992 року), тому
на час звернення позивача із заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах позивач не мав права
на пільгове зниження пенсійного віку
за правилами статті 100 Закону N 1788-XII.

З огляду на викладене, позовні вимоги
про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
призначити позивачу пенсію
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова суду та додаткова
постанова прийняті з порушенням норм
матеріального права, а тому підлягають
скасуванню, з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Судові витрати по справі підлягають
розподілу відповідно до ч.3 ст.94 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст.
198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова та заяву
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області про
приєднання до апеляційної скарги
задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 05.08.2014р. по справі №
643/6383/14-ц та додаткову постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 22.08.2014 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірними рішення
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області від
18.12.2013 року №640/20-13 та рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова в
частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні
до пільгового стажу за Списком №2
періоду роботи з 01.04.1986 року по 31.07.1991р. в
Харківському спеціалізованому
управлінні «Проммонтаж-4» треста
«Промтехмонтаж-1» на посаді майстра.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області та Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова зарахувати до пільгового
стажу за Списком №2 період роботи
ОСОБА_1 з 01.04.1986р. по 31.07.1991р. в
Харківському спеціалізованому
управлінні «Проммонтаж-4» треста
«Промтехмонтаж-1» на посаді майстра.

В іншій частині позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) витрати
зі сплати судового збору в розмірі 121,80
грн. (сто двадцять одна грн. 80 коп.)

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В. Повний
текст постанови виготовлений 17.11.2014 р.