Справа № 826/9666/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9666/14
інстанції: Головань О.В.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 липня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фабрика Вольф» про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року Київське міське
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фабрика Вольф», в
якому просили суд стягнути з
відповідача в дохід Державного бюджету
України 28707 грн. 32 коп.
адміністративно-господарських санкцій
та 654 грн. 36 коп. пені.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 липня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною Постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати Постанову суду
першої інстанції та постановити нову
якою задовольнити адміністративний
позов в повному обсязі. Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що оскаржуване
рішення є необґрунтованим та прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем подано до Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звіт про зайнятість
та працевлаштування інвалідів за 2013
рік, відповідно до якого
середньооблікова чисельність
працівників облікового складу
відповідача становила 41 особа, з яких
не були працевлаштовані інваліди.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Отже, виходячи з середньооблікової
чисельності працівників облікового
складу відповідача
чотирьохвідсотковий норматив
працевлаштованих інвалідів повинен
складати дві особи.

За змістом частини третьої статті 50
Закону України «Про зайнятість
населення» роботодавці зобов'язані:
своєчасно та в повному обсязі подавати
територіальним органам центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
інформацію про попит на робочу силу
(вакансії).

Частиною третьою статті 18-1 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
визначено, що державна служба
зайнятості здійснює пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендацій
МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації
та знань, з урахуванням його побажань.

Колегія суддів зауважує, що аналіз
наведених правових норм свідчить, що
законодавством встановлено обов'язок
роботодавця створити робочі місця для
інвалідів відповідно до нормативу та
подавати інформацію про попит на
робочу силу (вакансії) до
територіального органу Державної
служби зайнятості. При цьому,
законодавством не встановлено
обов'язку для роботодавця здійснювати
пошук працівників (інвалідів)
самостійно.

У жовтні та листопаді 2013 року
відповідачем до Дарницького районного
центру зайнятості подавався звіт про
наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів форми №3-ПН
з зазначенням кількості вільних
робочих місць по кожній професії для
працевлаштування інвалідів. У вказаних
звітах відповідач повідомляв про
наявність вільних робочих місць, в тому
числі, для працевлаштування інвалідів
в кількості один та дві.

Проте, вказані заходи не призвели до
працевлаштування інваліда на вакантне
робоче місце; пропозиції щодо
працевлаштування інваліда до
відповідача не надходили.

Тобто, відповідач виконав встановлений
Законом України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів та створив таке робоче місце,
а також інформував Дарницький районний
центр зайнятості про вакансію для
працевлаштування інваліда.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем вжито всіх
залежних від нього заходів для
недопущення
адміністративно-господарського
правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 липня 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.