Справа № 760/16404/14а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Лозинська М.І. 2-а-691/14
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва на
постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 18 вересня 2014 року
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва про відмову в перерахунку пенсії
та зобов'язання провести її
перерахунок,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про
визнання неправомірними дій
управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва (надалі
за текстом - «Управління») та
зобов'язання здійснити з 23.04.2014 року
перерахунок та виплатити пенсію
державному службовцю відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням всіх складових заробітної
плати.

На обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що відповідно до Закону
України «Про державну службу» від 16
грудня 1993 року № 3723-ХІІ (надалі за
текстом - «Закон № 3723-ХІІ») має право на
врахування доплати, зокрема,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати при
перерахунку пенсії.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 18 вересня 2014 року
адміністративний позов задоволено.
Зобов'язано Управління перерахувати та
виплатити позивачеві пенсію з 23.04.2014
року, з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи та на
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове і прийняти нову постанову про
відмову в задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим загальним судом фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, Київський
апеляційний адміністративний суд
дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні, отримуючи пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

22.04.2014 року Державним центром
зайнятості видано довідку «Про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно Закону України «Про
державну службу» за № ДЦ-14-2588/0/6-14.

Названа довідка містить відомості про
інші виплати та застереження про те, що
на них нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

23 травня 2014 року позивач звернулась до
Управління із заявою щодо включення до
складу заробітної плати для обчислення
пенсії інших виплат, що зазначені у
довідці.

Листом від 03 червня 2014 року № 7958/09/Щ-650
відповідач відмовив у такому
перерахунку.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів,
надбавок, доплат і матеріальної
допомоги визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу», що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Також перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії (ст.37-1 Закону
України «Про державну службу»).

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст.40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року №865 встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 14 лютого 2011 року №5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі №2а-4753/09/2670» визнано такими, що
втратили чинність: підпункт 1.2 пункту 1
постанови правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року №19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу»; форму довідки про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
затверджену Постановою, а також
затверджено форму довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до Управління подано довідку
№ ДЦ-14-2588/0/6-14 від 22 квітня 2014 року за
формою, що затверджена вищенаведеною
постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 14 лютого 2011 року №5-1, з
врахуванням інших складових
заробітної плати.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідач, ігноруючи зазначені норми
матеріального права та не враховуючи
доплат при перерахунку пенсії
відповідно до Законів України «Про
оплату праці» та «Про державну службу»,
порушив указане право позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що місцевим
адміністративним судом при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва залишити
без задоволення, а постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 18 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 18
листопада 2014 р.

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.