Справа № 825/3580/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2014 року
Чернігів Справа №
825/3580/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

позивача
- ОСОБА_1,

представника відповідача
- Петренка С.В.,

представника третьої особи
- Соловей О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області, третя особа -
Державна інспекція сільського
господарства у Чернігівській області
про визнання неправомірною та
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області, третя особа -
Державна інспекція сільського
господарства у Чернігівській області,
в якому просить суд: визнати
неправомірною та скасувати постанову
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Бурої М.В. від
28.10.2014 ВП №43911863 про закінчення
виконавчого провадження та зобов'язати
відповідача поновити дане виконавче
провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
незважаючи на невиконання рішення
суду, державним виконавцем винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження від 28.10.2014. Позивач вважає,
що вказана постанова не відповідає
вимогам чинного законодавства України,
так як відповідач не вчинив дій
необхідних для виконання рішення суду
в повному обсязі. Крім того, державний
виконавець, не врахував, що на момент
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження, боржником
оскаржені до суду постанови про
накладення на нього штрафів, які були
скасовані постановами Чернігівського
окружного адміністративного суду від
03.09.2014 та 18.09.2014, що може суттєво
вплинути на процедуру закінчення
виконавчого провадження, передбачену
п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження». А тому, позивач
вважає, що постанова про закінчення
виконавчого провадження від 28.10.2014
підлягає скасуванню, а виконавче
провадження - поновленню.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
надав письмові заперечення в яких
зазначив, що державним виконавцем було
вжито всіх заходів щодо виконання
рішення суду у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом
та Законом України «Про виконавче
провадження». Тому вважає, що підстави
для скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження та
відновлення виконавчого провадження
відсутні. У зв'язку з цим, в задоволенні
позову просив суд відмовити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог, посилаючись на те, що Державна
інспекція сільського господарства у
Чернігівській області, як боржник по
виконавчому провадженню, вчинив всі
необхідні дії для виконання рішення
суду в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.07.2014 на
виконання до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області надійшов виконавчий лист
№825/3211/13-а, виданий 02.07.2014 Чернігівським
окружним адміністративним судом про
визнання протиправною бездіяльність
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 17 січня
2013 року щодо проведення перевірки
дотримання ПАТ ЕК «Чернігівобленерго»
статей 96, 103, 79, 21, 211, 143 Земельного
кодексу України, від 28.01.2013 щодо
проведення перевірки по заяві від
17.01.2013р., а також складання акту
перевірки та припису, від 19 лютого 2013
року про прискорення проведення
перевірки та здійснення контролю
виконання припису Держкомзему № 000118
стосовно ПАТ ЕК «Чернігівобленерго»,
від 04 березня 2013 року щодо подання
клопотання до Чернігівської міської
ради про приведення у відповідність із
земельним законодавством прийнятих
ним рішень № 727 від 07.05.1958, від 28.12.2001 №337,
а саме, розташування на території
домоволодіння по вулиці Фікселя, 50 у м.
Чернігові опори ЛЕП № 21, від 13.03.2013р.
щодо складання акту перевірки
дотримання земельного законодавства
від 11.03.2013 та відсутності в ньому
порушень законодавства і перевірки
виконання припису Держкомзему від
23.03.2011 № 000118. А також щодо зобов'язання
Державну інспекцію сільського
господарства в Чернігівській області
розглянути всі зазначені заяви ОСОБА_1
у відповідності до вимог Закону
України «Про звернення громадян».

07.07.2014 на підставі виконавчого листа №
825/3211/13-а та заяви стягувача, старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (ВП №43911863), відповідно до
якої боржнику необхідно було
добровільно виконати рішення суду в
строк до семи днів з моменту винесення
постанови. Копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
була направлена сторонам (а.с.22).

29.07.2014, за не виконання рішення суду без
поважних причин, на Державну інспекцію
сільського господарства в
Чернігівській області державним
виконавцем, відповідно до ст.ст. 11, 89
Закону України «Про виконавче
провадження», накладено штраф в сумі 680
грн. (а.с. 23). Також боржнику направлено
вимогу №989-1 від 29.07.2014 щодо виконання
рішення суду в 5 денний строк з дня
отримання вимоги (а.с. 25).

У зв'язку з невиконанням рішення суду в
строк передбачений державним
виконавцем та не надання відповіді на
вимогу, 14.08.2014, відповідно до ст. ст. 11. 89
Закону України «Про виконавче
провадження», на боржника накладено
штраф в сумі 1360 грн. Копії постанови
направлено боржнику до виконання
(а.с.24).

Постанови про накладення на боржника
штрафів у сумі 680 грн. та 1360 грн. були
оскаржені Державною інспекцію
сільського господарства в
Чернігівській області до
Чернігівського окружного
адміністративного суду.

Постановами Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014 по
справі №825/2792/14 та від 18.09.2014 по справі
№825/2846/14 постанови державного
виконавця про накладення штрафів на
боржника - Державну інспекцію
сільського господарства в
Чернігівській області, скасовані.

Постанови Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014 по
справі №825/2792/14 та від 18.09.2014 по справі
№825/2846/14, оскаржені державним
виконавцем до Київського апеляційного
адміністративного суду та станом на
28.10.2014 відомості щодо розгляду даних
справ на адресу відповідача не
надходили.

27.10.2014 державним виконавцем направлено
подання до Чернігівського міського
відділу УМВС України в Чернігівській
області про притягнення до
кримінальної відповідальності за ст. 382
Кримінального кодексу України винних
посадових осіб Державної інспекції
сільського господарства в
Чернігівській області (а.с.27-28).

На підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України
«Про виконавче провадження», державним
виконавцем винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 28.10.2014, у зв'язку з неможливістю
виконання рішення суду без участі
боржника. Копії постанови направлено
сторонам виконавчого провадження, а
виконавчий лист до Чернігівського
окружного адміністративного суду
(а.с.29).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України від 21.04.1999 №606-XIV
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон № 606-XIV).

Статтею 1 Закону № 606-XIV встановлено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2
Закону № 606-XIV примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

При цьому, відповідно до частини 1
статті 6 Закону № 606-XIV державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Права та обов'язки державного
виконавця визначені статтею 11 № 606-XIV,
якою, крім іншого, передбачено, що
державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Наведені норми свідчать, що державний
виконавець зобов'язаний забезпечити
реальне виконання виконавчого
документа шляхом своєчасного і в
повному обсязі виконання виконавчих
дій.

Відповідно до частини 1, 2 статті 25
Закону №606-XIV державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно частини 5 статті 12 Закону № 606-XIV
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Частиною 1 статті 75 Закону № 606-XIV
передбачено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Частиною другою статті 75 вищевказаного
закону встановлено, що у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону.

Згідно статті 89 Закону № 606-XIV у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Статтею 49 Закону №606-XIV передбачені
підстави закінчення виконавчого
провадження, серед яких пунктом 11
частини 1 зазначеної статті визначена
така підстава як повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 75
Закону № 606-XIV у разі якщо виконати
рішення без участі боржника неможливо,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Разом з тим, як встановлено в судовому
засіданні, та не заперечувалось
сторонами, боржником у виконавчому
провадженні - Державною інспекцією
сільського господарства в
Чернігівській області, були оскаржені
постанови державного виконавця про
накладення штрафів від 29.07.2014 та від
14.08.2014.

Постановами Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014 по
справі №825/2792/14 та від 18.09.2014 по справі
№825/2846/14 постанови державного
виконавця про накладення штрафів від
29.07.2014 та від 14.08.2014 - скасовані, та
станом на день винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження, не
набрали законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Бурою М.В. було
передчасно винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 28.10.2014 в порядку п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки постанови про накладення
штрафів на боржника скасовані
постановами Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014 по
справі №825/2792/14 та від 18.09.2014 по справі
№825/2846/14, та не набрали законної сили на
день закінчення виконавчого
провадження.

Отже, в цій часті позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, а постанова
про закінчення виконавчого від 28.10.2014 -
скасуванню.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про
зобов'язання відповідача поновити
виконавче провадження, то суд
відмовляє в її задоволенні, оскільки у
випадку скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження,
порядок його поновлення передбачений
статтею 51 Закону №606-XIV.

Крім того, приймаючи рішення, суд не
може підміняти державний орган,
зобов'язуючи його вчиняти дії та давати
вказівки, які б свідчили про вирішення
питань, які належать до компетенції
такого суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з статтею 129 Конституції України
однією із засад судочинства є
обов'язковість рішень суду, тобто
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України, що
відображено в статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

При вирішенні даної справи судом були
враховані положення частини 3 статті 2,
частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
своїх дій та прийнятих рішень.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, третя особа - Державна
інспекція сільського господарства у
Чернігівській області про визнання
неправомірною та скасування постанови
та зобов'язання вчинити певні дії,
підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Бурої М.В. від 28.10.2014 ВП №43911863
про закінчення виконавчого
провадження.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
підпис В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков