Справа № 629/3112/14-а
Суддя: Жмуд Н. М.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/3112/14-а
Провадження№2-а/629/55/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2014 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судовим
засіданням: судді Жмуд Н.М., за участю
секретаря судових засідань: ОСОБА_1,
адвоката - ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області в місті Лозова Харківської
області адміністративну справу за
уточненою позовною заявою ОСОБА_3 до
Новоіванівської сільської ради
Лозівського району Харківської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: ОСОБА_4 про
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді передано
вищевказану позовну заяву позивача в
якій останній посилається на те, що
він ОСОБА_3 з 26 квітня 2013р. на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом ОСОБА_5, яка померла 04 серпня
2012р., від 26 квітня 2013р. є власником
житлового будинку з відповідними
надвірними будівлями за адресою:
Харківська область, Лозівський район,
с. Ново Іванівка, вул. Українська, буд. 20,
на земельній ділянці, яка не обміряна,
який належав спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, після смерті ОСОБА_6, який
помер 17 жовтня 2004р., виданого
Лозівською державною нотаріальною
конторою, Харківської області від 27
січня 2006р., за реєстром № 2-179,
зареєстрованого у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно у
Лозівському БТІ від 13 лютого 2006 р.,
номер запису 28, в книзі №2.

Вказаний житловий будинок належав
спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок,
виданого виконавчим комітетом
Новоіванівської сільської ради.
Лозівського району Харківської
області, 19 березня 1991 року,
зареєстрованого в Лозівському БТІ від
19 березня 1991 року, номер запису 28 в
книзі №2, реєстраційний номер 12940567.

Вказане підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом від
26.04.2013р., Витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, свідоцтвом
про право на спадщину за законом від
27.01.2006р., Витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від
13.02.2006р.. Згідно ОСОБА_7 довідки від
25.06.2014р. за № 01-70 архівного відділу
Лозівської райдержадміністрації
Харківської області, в документах
колгоспу імені «Дружба», Ново-
Іванівської сільської ради,
Лозівського району, Харківської
області значиться протокол засідання
правління від 22 квітня 1963 р. №9, де
слухали заяву ОСОБА_6, з проханням
продати йому хату (колишня контора)
бр.№2 і вирішили продати за 500руб.
ОСОБА_7 витягу від 06.06.2014р. за № 01-28/р-587,588
Державного архіву Харківської області
відповідно до Протоколу №8 засідання
виконавчого комітету Новоіванівської
сільської ради депутатів трудящих
Лозівського району Харківської
області від 10 травня 1963р. ОСОБА_6 надано
право на забудову житлового будинку по
його місцю проживання за типовим
проектом райплану Лозівського
виконкому райради депутатів трудящих.
На підставі рішення виконкому
Лозівської районної ОСОБА_8 депутатів
трудящих, Свідоцтва на забудову садиби
в сільських населених пунктах, Плану
земельної ділянки виконкому
Лозівської районної ОСОБА_8 депутатів
трудящих, типовим проектом 181-3, 181-2
«Укрдіпросільбуд» при ОСОБА_8 УРСР
ОСОБА_6 надано земельну ділянку під
забудову житлового будинку в с. Ново -
Іванівка в розмірі 0,18 гектарів.
Будівництво дозволено за типовим
проектом 181-2 «Укрдіпросільбуд» при
ОСОБА_8 УРСР, згідно з планом відведеної
дільниці, затвердженому рішенням
виконкому Ново-Іванівської сільської
ОСОБА_8 депутатів трудящих. Площа
забудови 62,3 кв.м., будівельна кубатура
179,6 куб.м., кількість кімнат 2,
потужність 30,3 кв. м. житлової площі.
Подсібні і надвірні будівлі: сарай,
льох, вбиральня. На вказаний житловий
будиьюк після закінчення будівництва,
ОСОБА_6 19 березня 1991 року було видано
виконавчим комітетом Новоіванівської
сільської ради, Лозівського району
Харківської області, свідоцтво про
право особистої власності на житловий
будинок, яке зареєстрованого в
Лозівському БТІ від 19 березня 1991 року,
номер запису 28 в книзі №2,
реєстраційний номер 12940567. Далі, згідно
документів колгоспу імені «Дружба» ,
Ново-Іванівської сільської ради,
Лозівського району,Харківської
області значиться протокол засідання
правління від 20 жовтня 1964 р. №14, де
слухали заяву гр. ОСОБА_6 з проханням
виділити присадибну ділянку. Далі,
вирішили надати гр. ОСОБА_6-0,25га. Згідно
платіжних повідомлень про сплату
сільськогосподарського податку ОСОБА_6
сплачував за 1964 і 1965, 1966 роки по 24 крб. за
земельну ділянку загальною площею -
0,25га. Згідно ОСОБА_7 довідки від 14.04.2011р.
за № 01-271 ОСОБА_7 відділу Лозівської
районної державної адміністрації
Харківської області в документах
Новоіванівської сільської ради
Лозівського району Харківської
області значиться рішення № 166 від
10.09.1997р. про передачу в приватну
власність ОСОБА_6 безкоштовно земельну
ділянку загальною площею 0,31 га., в тому
числі для будівництва та
обслуговування житлового будинку 0,25га,
для ведення особистого підсобного
господарства -0,06га. Вказане
підтверджую ОСОБА_7 довідкою № 01-271 від
14.04.2011р. та рішенням виконавчого
комітету Новоіванівської сільської
ради народних депутатів №166 від
10.09.1997р.. Також, що за ОСОБА_6- першим
власником житлового будинку за
адресою: Харківська область,
Лозівський район, с. Ново Іванівка, вул.
Українська, 20, було закріплено земельну
ділянку розміром 0,31га підтверджується
ОСОБА_2 сільського голови ОСОБА_9
Новоіванівської сільської ради від
16.05.2012р. за № 191/02-17. 18 квітня 2011 року
спадкодавець ОСОБА_5, яка в свою чергу є
спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, після
котрої я прийняв у спадок житловий
будинок № 20 по вул. Українська у с. Ново
Іванівка Лозівського району
Харківської області, на підставі
рішення IX сесії VI скликання
Новоіванівської сільської ради
Лозівського району Харківської
області отримала дозвіл на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5 площею 0.31га в
т.ч,: для будівництва і обслуговування
жилого будинку господарських будівель
і споруд - 0.25 га та для ведення
особистого селянського господарства
-0,06га, яка знаходиться за адресою: вул.
Укряїнська.20. с.Ново Іванівка,
Лозівського району„Харківської
області. Згідно листа сільського
голови ОСОБА_9 Новоіванівської
сільської ради від 16.05.2012р. за№ 191/02-17 за
життя спадкодавця ОСОБА_5, яка померла 04
серпня 2012 р., вказане рішення скасовано
не було. Бабуся позивача, ОСОБА_5
звернулася до Новоіванівської
сільської ради Лозівського району
Харківської області у 2011 році з заявою
про надання дозволу на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують її право власності на
земельну ділянку, після того, як ОСОБА_4
у весні 2011 року вийшов на вгороди з заду
двору і забив кілок там, де йому
схотілося, повідомивши бабусі, що тут
його земля і саме за цієї межею він буде
нею користуватися, пізніше, під час
посадки помідорів донька ОСОБА_5 г
л-Литовка ОСОБА_10 витягла цей кілок, але
вже не можливо було використовувати
захоплену ділянку оскільки її вже було
засаджено позивачем, в наслідок чого у
бабусі ОСОБА_5 зменшилася земельна
ділянка по ширині на 6,08 метрів, на
заперечення з її боку ОСОБА_4 не
реагував, я про це знав бо вона мені
жалілася. Ми-її рідні порадили їй
звернутися до Новоіванівської
сільської ради Лозівського району
Харківської області з усіма
документами, що вона має з заявою про
надання дозволу на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують її право власності на
земельну ділянку, щоб офіційно
оформити своє право на землю у розмірах
на які вона має право. 13 січня 2012 року
між ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_5 було укладено
договір № 04/12 від 13 січня 2012р. про
розроблення технічної документації із
землеустрою. На підставі вказаного
Договору було виготовлено кадастровий
план земельної ділянки ОСОБА_5 по вул.
Українська,20 у с.Ново Іванівка
Лозівського району Харківської
області на підставі усіх наявних у
бабусі документів, які мною перелічено
нце, та на підставі рішення
Новоіванівської сільради від 18.04.2011р.,
із вказаного кадастрового плану
вбачається, що гараж металевий сусіда
ОСОБА_4 встановлено із порушеннями,
оскільки гараж частково встановлено на
земельній ділянці бабусі - ОСОБА_5 ГЛ-
Вважаю, що саме порушення з боку
позивача санітарних і пожежних норм
під час встановлення свого гаражу і
послугувало подальшому спору між
сусідами і незаконним захопленням з
боку ОСОБА_4 земельної ділянки у
розмірі 6,08 метрів по ширині земельної
ділянки. Також, на підставі вказаного
Договору було виготовлено виконавчу
зйомку земельної ділянки №20 по вул.
Українська у с. Ново Іванівка
Лозівського району Харківської
області, із якої вбачається, що площа
вказаної земельної ділянки з 0,2262га, без
врахування луків - з луками земельна
ділянка становить -0,25га, зменшена до
0,1889га, тоді як з невідомих підстав
площа земельної ділянки позивача
становить 0, 2841га. Згідно рішення XXVI
сесії VI скликання Новоіванівської
сільської ради Лозівського району
Харківської області від 18 липня 2012 року
« Про встановлення меж між сусідніми
земельними ділянками за адресою: вул.
Українська, 18, 20, 22 с. Ново Іванівка
Лозівського району Харківської
області» сільська рада вирішила
залишити розміри земельних ділянок та
межі гр.. ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_4 такими,
якими користувалися до моменту
виникнення спору. Спір між сторонами
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник тоді як сусід -
ОСОБА_4 збільшив розмір своєї земельної
ділянки за рахунок необгрунтованого
захоплення 6,08метрів земельної ділянки
у ОСОБА_5 До моменту виникнення спору
ОСОБА_5 користувача земельною ділянкою
- 0. 25га. відповідно до вище перелічених
документів. В порядку ст. 1216-1218 ЦК
України позивач як спадкоємець після
смерті ОСОБА_5, має право на
користування земельною ділянкою в
таких же розмірах, що користувалася
спадкодавець, тобто -0.25га. Зараз в
провадженні судді Дегтярчук М.О.
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області знаходиться
цивільна справа № 629/2218/14-ц за позовом
ОСОБА_4 до мене-Петченко ОСОБА_13,
Новоіванівської сільської ради
Лозівського району Харківської
області про визнання безпідставною
відмову в погодженні меж земельної
ділянки та зобов’язання вчинити дії.
Із доданих до позову документів
позивач побачив рішення
Новоіванівської сільської ради
Лозівського району Харківської
області від 04 лютого 2014 року: « Про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства», за яким гр.
ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,1500га для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель
сільськогосподарського призначення,
яка знаходиться за адресою: вул.
Українська, 18, с. Ново Іванівка,
Лозівського району Харківської
області. « Про надання дозволу на
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі ( на
місцевості)», за яким гр.ОСОБА_14 надано
дозвіл на розроблення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) площею 0,2500га.для
будівництва і обслуговування жилого
будинку господарських будівель і
споруд, яка знаходиться за адресою: вул.
Українська, 18, с.Ново Іванівка
Лозівського району Харківської
області. З вказаними
рішеннями позивач не погоджується,
оскільки вони порушують його право
користувача, користуватися земельною
ділянкою у розмірах на які мала право
спадкодавець ОСОБА_5.Так, відповідно до
ч.ч. 1,2 ст. 120 ЗК України у разі набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. Згідно
зі ст. 19 Конституції України органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Новоіванівська
сільська рада Лозівського району
Харківської області, знаючи про наявні
у позивача документи, які
обґрунтовують його право на
користування земельною ділянкою - 0.25га,
для будівництва і обслуговування
жилого будинку господарських будівель
і споруд та 0,06га.. для ведення
особистого селянського господарства,
прийняла необгрунтовані та незаконні
рішення від 04 лютого 2014 року, які
підлягають скасуванню. А тому, з
урахуванням вищевикладеного, позивач
просить скасувати рішення
Новоіванівської сільської ради
Лозівського району Харківської
області від 04 лютого 2014р.« Про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства», за яким гр.
ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,1500га для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель
сільськогосподарського призначення,
яка знаходиться за адресою: вул.
Українська, 18, с. Ново Іванівка,
Лозівського району Харківської
області. Скасувати рішення
Новоіванівської сільської ради
Лозівського району Харківської
області від 04 лютого 2014р. «Про надання
дозволу на розроблення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі ( на місцевості)», за яким
гр.ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) площею
0,2500га.для будівництва і обслуговування
жилого будинку господарських будівель
і споруд, яка знаходиться за адресою:
вул. Українська, 18, с. Ново Іванівка
Лозівського району Харківської
області.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
просив свої позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі на
підставах викладених в позовній заяві,
та зазначив, що він з 26 квітня 2013 року є
власником житлового будинку з
відповідними надвірними будівлями за
адресою: Харківська область,
Лозівський район, с. Ново Іванівка, вул..
Українська, буд. 20. Вказаний житловий
будинок належав спадкодавцю ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок,
виданого виконавчим комітетом
Новоіванівської сільської ради,
Лозівського району Харківської
області, 19 березня 1991 року. На підставі
рішення виконкому Лозівської районної
ОСОБА_8 депутатів трудящих, та інших
документів, ОСОБА_6 надано земельну
ділянку під забудову вказаного будинку
в розмірі 0,18 гектарів. Пізніше за
заявою ОСОБА_6 рішенням
Новоіванівської сільської ради від
10.09.1997 року передано в приватну
власність ОСОБА_6 безкоштовно земельну
ділянку загальною площею 0,31 га, в тому
числі для будівництва та
обслуговування житлового будинку 0,25
га, для ведення особистого підсобного
господарства 0,06 га. У 2011 році у бабусі
позивача стався конфлікт з сусідом,
який зменшив ділянку позивача на 6,08
метрів. В зв»язку з цим, вирішується в
Лозівському міськрайонному суді
питання про визнання безпідставною
відмову в погодженні меж земельної
ділянки та зобов»язання вчинити дії. А
тому, вважає, що він як спадкоємець
після смерті ОСОБА_5 має право на
користування земельною ділянкою в
таких же розмірах, що користувалася
спадкодавець

Представники позивача, адвокат ОСОБА_2
та ОСОБА_15 в судовому засіданні
підтримали правову позицію свого
довірителя, прохали задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі та
скасувати незаконне рішення
відповідача.

Представники відповідача,
Новоіванівської сільської ради,
Лозівського району, Харківської
області, ОСОБА_9 та ОСОБА_16,
заперечували проти задоволення
позовних вимог позивача, зазнаючи, що
ніякого порушення права власності
позивача не було, оскільки кожна людина
має право на приватизацію. За своїм
бажанням громадянин приходить до
сільської ради, надає заяву про
приватизацію земельної ділянки. Після
чого, представник сільської ради
обміряє земельну ділянку і на підставі
всіх замірів видається рішення.
Рішення сільської ради є всі вірні,
ухвалені відповідно до діючого
законодавства, а тому вважає, що немає
жодних підстав для скасування рішення
Новоіванівської сільської ради. Третя
особа ОСОБА_4 скористався цим своїм
правом і сільрада винесла відповідне
правове рішеня. Також представники
відаоідача прохали суд врахувати ту
обставину, що і сам позивач пдав до суду
такуж заяву і йому теж було надано
відпвідний дозвіл сільрадою про що
винесено відповідний правовий
документ, про отртманя якого позивачу
направлено відповідне повідоменя.

Третя особа, ОСОБА_4, в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог позивача,
посилаючись на те, що позивач, в
поданому ним позові до суду,
обґрунтовує визнання незаконними
рішення Новоіванівської сільської
ради Лозівського району Харківської
області від 04 лютого 2014 року про
надання йому дозволу на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) площею
00 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку та про надання йому
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства площею 0,1500 га
на підставі того, що вони не
відповідають вимогам закону та
порушують його право як користувача
землі. При цьому, позивач вказав на
цілий ряд правових норм, які регулюють
земельні правовідносини, та які, його
думку, були порушені Новоіванівською
сільською радою Лозівського району
ківської області під час прийняття
вказаних вище рішень.

Однак, вказані Позивачем підстави за
яких рішення Новоіванівської
сільської ради Лозівського району
Харківської області не відповідають
вимогам закону та порушують його права
та є необгрунтованими.

У відповідності до ч.1 ст. 21 ЦК України,
суд визнає незаконним та скасовує
правовий документ індивідуальної дії,
виданий органом державної влади,
органом влади Автономної республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Крім того, згідно п. «г» ч. З ст. 152 ЗК
України, захист прав громадян на та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання
недійсним рішень виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

Таким чином, для того, щоб визнати
недійсним правовий акт індивідуальної
дії органу місцевого самоврядування,
необхідно щоб він одночасно суперечив
вимогам закону та порушував права
інших осіб.

Позивач в поданому ним позові вказує на
те, що Відповідач порушив його право
користування земельною ділянкою, яка
знаходиться під житловим будинком № 20,
по вул. Українська, в с. Ново Іванівка,
Лозівського району, Харківської
області, внаслідок прийняття рішення
Новоіванівською сільською радою
Лозівського району Харківської
області про нання відповідачу дозволу
на розробку технічної документації на
земельну ділянку, яка належить йому на
праві користування, розмір якої
збільшився за рахунок того, що Позивача
безпідставно позбавили 6,08 метрів по
ширині земельної ділянки.

Однак, Новоіванівська сільська рада
Лозівського району Харківської
області прийнявши на своєму пленарному
засіданні рішення про надання
відповідачу дозволу на розробку
технічної документації не порушила
прав Позивача на землю. Для того, щоб
Позивач мав право пред’явити вимогу
про визнання рішень органів місцевого
самоврядування недійсними
(незаконними), внаслідок порушення, на
його думку, на земельну ділянку,
останній повинен мати необхідний обсяг
прав та обов’язків щодо володіння та
користування нею, тобто Позивач
повинен мати законне право на
володіння чи користування земельною
ділянкою, яка знаходиться під його
житловим будинком № 20, по вул.
Українська, в с. Ново Іванівка,
Лозівського району, Харківської
області.

У відповідності до ст. 125 Земельного
кодексу України, право власності на
земельну а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав, а також, як
передбачено ст. 126 Земельного кодексу
України, право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно
ст. 18 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", саме свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
підтверджує виникнення права
власності при здійснені державної
реєстрації прав на нерухоме майно.

При таких обставинах, Позивач не надав
суду документ, що посвідчує право
власності право користування
земельною ділянкою, яка знаходиться
під його житловим будинком 20, по вул.
Українська, в с. Ново Іванівка,
Лозівського району, Харківської
області, яким є свідоцтво про право
власності на нерухоме майно. Тому,
обставини, які зазначені Позивачем в
позові щодо наявності в нього права
власності чи права користування
земельною ділянкою, яка знаходиться
під його житловим будинком № 20, по вул.
Українська, в с. Ново Іванівка,
Лозівського району, Харківської ласті,
мають бути підтверджені засобами
доказування передбачені ст.ст. 125, 126
Земельного кодексу України і не можуть
бути підтверджені іншими засобами
доказування, зокрема свідоцтвами про
право на спадщину, за якими
успадковується житловий будинок з
відповідними надвірними будівлями на
земельній ділянці, яка не обміряна чи
будь-якими іншими доказами, які не
визначені вказаними вище нормами.
Таким чином, Позивач не має законного
права власності чи права користування
земельною ділянкою, яка знаходиться
під його житловим будинком № 20, по вул.
Українська, в с. Ново Іванівка,
Лозівського району, Харківської
області, а тому його право до землі не
може бути порушено внаслідок прийняття
рішень Новоіванівської сільської
Лозівського району Харківської
області, оскільки Позивач не має
передбаченого законом обсягу прав щодо
володіння чи користування вказаною
вище земельною ділянкою. Таким чином, у
поданому до суду позові відсутні
будь-які докази та належні ґрунтування,
які б полягали в тому, що Відповідач
порушив права чи інтереси Позивача
пов’язані з володінням чи
користуванням земельною ділянкою,
оскільки Позивач не має жодних прав на
землю, про яку веде мову в позові, а тому
Відповідач, приймаючи оскаржуване
рішення, і не міг порушити їх.
Відповідно до приписів ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Згідно із приписами ст. 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Документи, що
посвідчують право на земельну ділянку,
зазначені у ст. 126 ЗК України. Способи
захисту прав на земельні ділянки
визначені ст. 152 ЗК України. За
приписами наведеної норми держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється, зокрема, шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування. Системний аналіз
вказаних норм законодавства приводить
до висновку, що підставами для визнання
недійсним акта (рішення) є
невідповідність його вимогам
законодавства або визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт,
і порушення у ’язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів Позивача у справі.
При цьому захист таких прав має бути
нерозривно пов'язаний з тим фактом, що у
особи існує правовий інтерес як
власника або як користувача на цю
земельну ділянку. Позивач, всупереч
наведеним вище приписам, не надав до
суду належного документального
підтвердження, що він є власником чи
користувачем земельної ділянки, на
захист якої він звернувся до суду, не
зазначив, яким чином в момент прийняття
оспорюваних рішень вони порушили його
права на землю.

Позивач у позові посилається на те, що
прийняттям оскаржених рішень порушено
його право на користування земельною
ділянкою за адресою Харківська
область, Лозівський район, с. Ново
Іванівка, вул. Українська, буд. 20. При
тому він також повідомляє, що він
користувався земельної ділянкою
протягом років та має право на земельну
ділянку в тих розмірах, якими
користується, а тому Відповідач був не
вправі приймати оскаржувані рішення
стосовно нього.

Проте, як вбачається з додатків доданих
до позову та уточнення до позову,
Позивач не звертався з заявою про
приватизацію земельної ділянки до
Новоіванівської сільської ради
Лозівського району Харківської
області. Доводи Позивача щодо
наявності у нього свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на житловий
будинок з відповідними надвірними
будівлями розташований на не обміряній
земельній ділянці, - як підстава
виникнення у нього права власності на
земельну ділянку в розмірі 0,31 га, є
необгрунтованими.

Позивачем не доведено яким чином
вказані рішення порушують його
суб'єктивні права на безоплатну
приватизацію земельної ділянки.
Адміністративне судочинство
спрямоване на захист саме порушених
прав осіб у сфері публічно-правових
відносин, тобто для відновлення
порушеного права в зв'язку із
прийняттям рішення суб'єктом владних
повноважень особа повинна довести,
яким чином відбулось порушення її прав.
Таким чином підставами для визнання
акта (рішення) недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта (рішення) недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта (рішення) прав та
охоронюваних законом інтересів
Позивача у справі. Положення статей 116,
125, 126 ЗК України дає підстави вважати,
що отримання зволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та отримання дозволу на
розроблення технічної документації із
землеустрою не означає позитивного
рішення про надання її у власність, що
фактично вказує про відсутність
обтяжень земельної ділянки у такому
випадку.

Таким чином третя особа вважає
передчасне уявлення Позивача про
наявність підстав для задоволення
позову, за відсутності при цьому
порушень його прав та інтересів
оспорюваними рішеннями, не є підставою
для задоволення такого позову,
оскільки вiдповiдно до приписiв ч.1 ст.2
КАС Украiни особа звертаетьсядо суду
саме за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав та охоронюваних
законом інтересів. За таких умов,
зазначені вище обставини, на які
посилається Позивач в поданому до суду
позові щодо порушення його права,
внаслідок прийняття рішень
Новоіванівською сільською радою
Лозівського району Харківської
області про надання ОСОБА_4 дозволу на
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) площею 0,2500 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та про надання йому
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства площею 1500 га
не доведені допустимими засобами
доказування та не носять законний
характер, а тому вважає позов є
абсолютно необгрунтованим. При таких
обставинах, на підставі
вищевикладеного просить відмовити в
повному обсязі ОСОБА_3 в задоволенні
позовних вимог.

Представник третьої особи, ОСОБА_17, в
судовому засіданні підтримала доводи
свого довірителя, оскільки рішення
винесено законно, а тому заперечувала
проти задоволення позовних вимог
позивача, при цьому зазначила, що у
відповідності до ч.1 ст. 21 ЦК України,
суд визнає незаконним та скасовує
правовий документ індивідуальної дії,
виданий органом державної влади,
органом влади Автономної республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.
Позивач в поданому ним позові вказує на
те, що Відповідач порушив його право
користування земельною ділянкою, яка
знаходиться під житловим будинком № 20,
по вул. Українська, в с. Ново Іванівка,
Лозівського району, Харківської
області, внаслідок прийняття рішення
Новоіванівською сільською радою
Лозівського району Харківської
області про надання відповідачу
дозволу на розробку технічної
документації на земельну ділянку, яка
належить йому на праві користування,
розмір якої збільшився за рахунок того,
що Позивача безпідставно позбавили 6,08
метрів по ширині земельної ділянки.

Однак, Новоіванівська сільська рада
Лозівського району Харківської
області прийнявши на своєму пленарному
засіданні рішення про надання
відповідачу дозволу на розробку
технічної документації не порушила
прав Позивача на землю. Для того, щоб
Позивач мав право пред’явити вимогу
про визнання рішень органів місцевого
самоврядування недійсними
(незаконними), внаслідок порушення, на
його думку, на земельну ділянку,
останній повинен мати необхідний обсяг
прав та обов’язків щодо володіння та
користування нею, тобто Позивач
повинен мати законне право на
володіння чи користування земельною
ділянкою, яка знаходиться під його
житловим будинком № 20, по вул.
Українська, в с. Ново Іванівка,
Лозівського району, Харківської
області.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом з»ясовано, що 04.02.2014 року ОСОБА_18
сільською радою Лозівського району
Харківської області було прийнято
рішення про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства гр. ОСОБА_4, площею 0, 1500 га
за його заявою, з рахунку земель
сільськогосподарського призначення по
вул. Українська,18 с. Нова Іванівка,
Лозівський район, Харківська область
(а.с.№50). Цього ж чила, а саме 04.02.2014 року,
сільрадою було прийнято і рішення про
наданя дозволу на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевсті) площею
0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку
будівель та споруд, за тією ж адресою
(а.с.№51). Позивач вважає дані рішення
незаконними і такими, що порушують його
права як кристувача на користування
зельною ділянкою у розмірах на які мала
право спадкодавець ОСОБА_5

З приводу даного судом з»ясовано, що
позивач, з 26 квітня 2013 року, на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом ОСОБА_5, яка померла 04 серпня
2012 року (а.с.№11), є власником житлового
будинку з відповідними надвірними
будівлями за адресою: Харківська
область, Лозівський район, с. Ново
Іванівка, вул. Українська, буд. 20, на
земельній ділянці, яка не обміряна, що
належала спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, після смерті ОСОБА_6, котрий
помер 17 жовтня 2004 року, виданого
Лозівською державною нотаріальною
конторою, Харківської області від 27
січня 2006р., за реєстром № 2-179,
зареєстрованого у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно у
Лозівському БТІ від 13 лютого 2006 р.,
номер запису 28, в книзі №2 (а.с.№12).
Згідно до ксерокопії свідоцтва про
право на спадщину за законом від 27.01.2006
року (а.с.№13), виданого ОСОБА_5, на
спадок, що залишився їй після смерті її
чоловіка вказано, що земельна ділянка
по вул. Українська, 20 в с. Нова Іванівка,
Лозівського району Харківської
області є необміряною (а.с.26). Із
архівної довідки від 14.04.2011 року за №
01-271, виданого ОСОБА_7 відділом
Лозівської районної державної
адміністрації Харківської області в
документах Новоіванівської сільської
ради Лозівського району Харківської
області вказано про рішення № 166 від
10.09.1997 року про передачу в приватну
власність ОСОБА_6 безкоштовно земельну
ділянку загальною площею 0,31 га., в тому
числі для будівництва та
обслуговування житлового будинку 0,25
га, для ведення особистого підсобного
господарства -0,06 га. Аналогічні
відомості містяться і в ОСОБА_7 довідці
№ 01-271 від 14.04.2011 року та в Рішені
виконавчого комітету ОСОБА_18 сільської
ради народних депутатів №166 від 10.09.1997
року (а.с.№27). Із письмової інформації,
наданої міськрайонним управлінням
Держземагенсва у м. Лозова і
Лозівському раойні Харківської
області від 23.07.2012 року №1444 вказано, що
техічні документації з землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості) та
складання докуменів, що посвідчують
право вланості гр. ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_12, на земельні ділянки, що
розташовані по вул. Українська, 18, 20, 22 в
с. Нова Іванівка не розроблялися,
межові знаки вказаних земельних
ділянок цим громадянам на зберігання
не передавалися (а.с.№38). Згідно до
відповіді ОСОБА_18 сільської ради від
16.05.201 року (а.с.№35), направленої ОСОБА_5,
зазначено, що в Рішенні сесії від 18.04.2011
року про надання дозволу на
розроблення технічної документаії із
землеутрою щодо складанням документів,
що повсідчують право вланості на
земельну ділянку ОСОБА_5, вказані
розміри зельної ділянки згідно до
поданої нею заяви та земельно-шнурової
книги, яку в 1997 році було передано
сільраді від радгоспу ім.10 п»ятирічки.
При цьому, саме Рішення від 18.04.2011 року,
не скасоване (а.с.№35). Судом також було
вивчено і поданий до позову Протокол №2
засідання постійної комісії з питань
агропромислового розвитку та
земельних відносин від 15.03.2012 року
(а.с.№34), складений по заяві ОСОБА_5 про
встановлення меж між з сусідніми
ділянками за адресою: с. Нова Іванівка,
вул. Україниська, 18, 20, 22. В даному
протоколі зазначено, що при виході
комісії за вказаними адресами, було
виявлено наступне: на території
домоволодіння ОСОБА_4, виявлено, що
довіреною особою ОСОБА_3, самовільно
без дозволу ОСОБА_4 встановлено та
забетоновано металеві стовпчики для
майбутньої межі між домоволодіннями.
При огляді домоволодіння ОСОБА_12,
виявлено, що довіреною особою ОСОБА_3,
самовільно без дозволу ОСОБА_12, зламана
стара горожа між домоволодіннями та
встановлені дерев»яні встовпчики для
майбутньої межі домоволодіння. Після
виступу ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_3, комсія
вирішила залишити розміри земельних
ділянок та межі ОСОБА_5Д, ОСОБА_4,
ОСОБА_12, такими, якими вони
кристувалися до моменту виникнення
спору. Аналогчні відомості закріплен і
в Рішенні сесії ОСОБА_18 сільської ради
від 18 липя 2012 року (а.с.№36). Вивченням
матеріалів справи, та з пояснень самого
позивача, судом також з»ясвано, що у
останнього, окрім вище перерахованих
документів, відсутні документи, що
посвідчують його право власності, чи
право користування земельною ділянкою,
яка знаходиться під його житловим
будинком 20, по вул. Українська, в с. Ново
Іванівка, Лозівського району,
Харківської області, яким є свідоцтво
про право власності на нерухоме майно.

Так як було з»ясовано у судовому
засіданні із матеріалів справи, ОСОБА_4,
вищевказане Рішення відповідачем
примался про надання дозволу на
розроблення проекту земле устрою по
зем. ділянці на 0,1500 га із земель
сільгоспризначення. Що в свою чергу,
відповідає вимогам діючого
законодавства. Згідно до ст.12 ЗК
України вказано, що до повноважень
сільських рад у галузі земльнх
відносин на території сіл належить -
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власнсті у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповіднодо
цього Кодексу. Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК
України визначно, що громадяни,
зацікавлені в одержані безоплатно у
власніть земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд у
межах норм безплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
сільської ради за місцем знаходження
земельної длянки. Відповідна рада
розглядає клоптання у місячний строк і
дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведнння земельної
ділянки або надає вмотивовану відмову
у його наданні. Статтею 121 ЗК України
встановлено норми безоплатної
передачі земельних ділянок громадянам.

Статтею 71 КАС України передбачано, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

На підставі вищевикладеного, суд
надавши належну правову оцінку в
адміністративному спорі, повно та
всебічно з»ясувавши усі обставини у
справі на підставі наданих особами
доказів, вживши всі необхідні заходи
для забезпечення сторонам та іншим
учаникам справи, принципів рівності,
змагальності сторін, диспозитивності
та офіційного з»ясування всіх обставин
справи, не знаходить підстав для
задоволення позову позивача у зв»язку
з відсутністю обставин, якими він
обґрунтовував свої вимоги та доказів,
якими вони підтверджуються.

Питання про судовий збір суд вирішує
відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 94 КАС
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 6, 11, 12, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України; суд, -

П О
С Т А Н О В И В:

В задоволенні уточненої позовної заяви
ОСОБА_3 до Новоіванівської сільської
ради Лозівського району Харківської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: ОСОБА_4 про
скасування рішення,- відмовити.

Постанова суду першої інстанції якщо
інше не передбачено Кодексом
Адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя:

Н.М. Жмуд