Справа № 554/4346/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 р.Справа №
554/4346/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Київського району в м. Полтаві
на постанову Октябрського районного
суду м. Полтава від 30.09.2014р. по справі №
554/4346/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Київського району в м. Полтаві

треті особи Товариство з додатковою
відповідальністю "Полтаваавтотранс"
, Відкрите акціонерне товариство
"Лтава"

про визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Октябрського районного суду м. Полтава
з позовом до відповідача, Управління
Пенсійного фонду України Київського
району м. Полтави, у якому просив суд:

визнати рішення колегіального органу з
призначення пенсії Управління
Пенсійного фонду України Київського
району м. Полтави від 26 жовтня 2009 року №
30 про відмову в призначенні пенсії по
Списку № 2 протиправним;

визнати період його роботи, роботою з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість на яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком № 2:

- на Полтавській бавовно-прядильній
фабриці - з 18.03.1977 року по 8.08.1977 року, з
13.09.1977 року по 26.12.1977 року на посаді
електрозварювальника 3 розряду;

- на Полтавській тампонажній конторі
об'єднання «Укрнафта» - з 19.01.1978 року по
18.08.1978 року на посаді зварювальника;

- у Полтавському тролейбусному
управлінні - з 27.11.1978 року по 02.10.1981 року
на посаді газозварника;

- на Полтавському машинобудівному
заводі м'ясного обладнання - з 14.10.1981
року по 11.10.1982 року на посаді
газозварювальника;

- на заводі «Лтава» - з 3.11.1982 року по
31.12.1991 року на посаді
газозварювальника;

- у ТОВ «Теспо-Центр»- з 06.06.2003 року по
19.10.2004 року на посаді
електрогазозварювальника.

зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Київського району м.
Полтави нарахувати йому пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком №
2 з 28.04.09 р.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що
починаючи з 20 липня 1976 року, він
працював на різних підприємствах міста
Полтави на посадах електро- та
газозварювальника, виконував роботу,
що відноситься до Списку № 2 робіт з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість на яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Ухвалами Октябрського районного суду
м. Полтава від 29.05.2014 року та 24.06.2014 року
до участі у розгляді справи були
залучені як треті особи без права
самостійних позовних вимог на предмет
спору товариство з додатковою
відповідальністю «Полтаваавтотранс»
та відкрите акціонерне товариство
«Лтава» (а.с. 143-144, 150).

Постановою Октябрського районного
суду м. Полтава від 30.09.14 року позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України Київського району в м. Полтаві
треті особи Товариство з
додатковою відповідальністю
"Полтаваавтотранс", Відкрите
акціонерне товариство "Лтава" про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено.

Визнано протиправним рішення
колегіального органу з призначення
пенсії Управління Пенсійного фонду
України Київського району м. Полтави
від 26 жовтня 2009 року № 30 про відмову в
призначенні пенсії ОСОБА_1 по Списку №
2.

Визнано період роботи ОСОБА_1, роботою з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість на яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком № 2:

- на Полтавській бавовно-прядильній
фабриці - з 18.03.1977 року по 8.08.1977 року, з
13.09.1977 року по 26.12.1977 року на посаді
електрозварювальника 3 розряду;

- на Полтавській тампонажній конторі
об'єднання «Укрнафта» - з 19.01.1978 року по
18.08.1978 року на посаді зварювальника;

- у Полтавському тролейбусному
управлінні - з 27.11.1978 року по 02.10.1981 року
на посаді газозварника;

- на Полтавському машинобудівному
заводі м'ясного обладнання - з 14.10.1981
року по 11.10.1982 року на посаді
газозварювальника;

- на заводі «Лтава» - з 3.11.1982 року по
31.12.1991 року на посаді
газозварювальника;

- у ТОВ «Теспо-Центр»- з 06.06.2003 року по
19.10.2004 року на посаді
електрогазозварювальника.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Київського району м.
Полтави нарахувати ОСОБА_1 пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком №
2 з 28.04.09 р.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 28.04.09 року позивачу
виповнилось 55 років, загальний
трудовий стаж, починаючи з 9 березня 1974
року, значно перевищує 25 років. Крім
того, він вважає, що має і необхідний
пільговий стаж для призначення пенсії.

Позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України Київського
району м. Полтави із заявою про
призначення та нарахування йому пенсії
згідно ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», однак рішенням
колегіального органу з призначення
пенсії від 26 жовтня 2009 року управлінням
йому було відмовлено в призначенні
пенсії за Списком № 2 у зв'язку з
відсутністю необхідного пільгового
стажу.

Відмовляючи йому у задоволенні заяви,
відповідач послався на відсутність
підтверджуючих документів на час
виконання роботи до 21 серпня 1992 року та
результатів атестації робочих місць за
умовами праці після цієї дати.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач на
час звернення до відповідача мав право
на отримання пільгової пенсії за віком,
його право на отримання цього виду
пенсії порушено відповідачем і
підлягає захисту.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», право на
пенсію у випадку зайнятості повний
робочий день на роботах зі шкідливими
умовами праці за Списком № 2 мають
чоловіки після досягнення 55 років і при
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Між тим, у п.п. 1, 3, 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, встановлено,
що основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Лише за
відсутності трудової книжки, а також у
випадках, коли в ній відсутні необхідні
записи або містяться неправильні чи
неточні записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки з наказів
тощо.

Згідно із записами у трудовій книжці
позивача, у період часу з 18.03.1977 року по
08.08.1977 року він працював у цеху
автоматики і механізації
електрозварником третього розряду на
Полтавській бавовно-прядильній
фабриці (а.с. 23); з 19.01.1978 року по 18.08.1978
року - зварником на машинах контактної
зварки четвертого розряду у
Полтавській тампонажній конторі
об`єднання «Укрнафта»; з 27.11.1978 року по
28.02.1981 року - газозварником четвертого
розряду у Полтавському тролейбусному
управлінні (а.с. 24); з 14.10.1981 року по 11.10.1982
року - газозварником четвертого
розряду у котельно-зварочному цеху та
механічно-зварочному цеху на
Полтавському машинобудівному заводі
м`ясного обладнання (а.с. 25); з 03.11.1982 року
по 31.12.1991 року - газозварником
четвертого-шостого розряду в
енергомеханічному відділі заводу
«Лтава» (а.с. 25-26); з 06.06.2003 року по 19.10.2004
року - електрогазозварником на різанні
і ручному зварюванні у середовищі
аргону шостого розряду у ТОВ
«Теспо-центр» (а.с. 30).

Відповідно до довідки від 14.07.2009 року за
№ 60/528 ОСОБА_1 працював повний робочий
день у ВАТ «Полтавський машинобудівний
завод» і за період з 14 жовтня 1981 року по
11 жовтня 1982 року виконував газозварку
особливо трудомістких і важливих
деталей, вузлів, механізмів,
конструкцій і трубопроводів із
нержавіючих сталей, чугуна, кольорових
металів та сплавів. Всього
відпрацьовано 11 місяців і 2 дні (а.с. 5-6).

Згідно з довідкою ТОВ «Теспо-центр»
позивач працював
електрогазозварником, зайнятим на
різанні і ручному зварюванні у
середовищі аргону, шостого розряду з
06.06.2003 року по 19.10.2004 року. На вказаних
роботах був зайнятий повний робочий
день. Стаж на вказаній посаді - 1 рік 4
місяці і 13 днів. Видано наказ «Про
результати атестації робочих місць» №
172 від 26.10.2001 року. Висновок № 103
експертизи якості проведення
атестації робочих місць за умовами
праці та правильності застосування
списків виробництв, робіт, професій і
посад, згідно з якими надаються
додаткові відпустки, компенсації та
пільгове пенсійне забезпечення за
роботу в шкідливих умовах праці у ТОВ
«Теспо-Центр» від 06.11.2001 року (а.с. 7).

Відповідно до довідки від 03.02.2009 року,
ОСОБА_1 працював повний робочий день на
Полтавській бавовняно-прядильній
фабриці імені 50-річчя Великої
Жовтневої Соціалістичної революції і
за період з 18.03.1977 року по 08.08.1977 року та
з 13.09.1977 року по 26.12.1977 року виконував
роботу електрозварника, інших робіт не
виконував. Робота відноситься до
Списку № 2. Пільговий стаж за період
роботи становить 8 місяців і 5 днів.
Фабрика у грудні 1994 року
реорганізована в КП «Полтавська
бавовняно-прядильна фабрика» (а.с. 8).

Згідно з довідкою, виданою ВАТ
«Полтаваавтотранс», ОСОБА_1 з 16.04.1993
року по 03.09.1993 року та з 19.10.1995 року по
11.09.2001 року виконував роботи з
електрогазозварювання виробів з
металу; атестація робочого місця
проведена за наказом № 20 від 25.02.2004 року
(а.с. 10).

Відповідно до довідки від 14.07.2009 року за
№ 60/530 позивач працював повний робочий
день у ВАТ «Полтавський машинобудівний
завод» і за період з 15 листопада 2004 року
по 12 грудня 2005 року виконував
зварювання середньої тяжкості деталей,
вузлів, конструкцій, трубопроводів.
Виконував роботи віднесені до списку №
2. Накази про атестацію робочих місць
від 29.08.2001 року та від 18.08.2006 року (а.с. 11).

Згідно з довідкою, виданою КП
«Полтаваавтотранс» Полтавської
міської ради, ОСОБА_1 з 27.11.1978 року по
27.02.1981 року та з 24.08.1981 року по 02.10.1981 року
виконував газозварювальні роботи в
закритому приміщенні протягом всього
часу роботи в службі рухомого складу
(а.с. 12).

Відповідно до довідки від 07.07.2014 за №
к-08-17/27 року, позивач зарахований на
посаду газозварника 4 розряду
енергомеханічного відділу Заводу
«Комплект» в/о «Лтава» з 03.11.1982 року;
відповідно до наказу в/о «Лтава» за №
758-а від 29 серпня 1979 року філія
Полтавського електромеханічного
заводу перетворена на Полтавський
завод «Комплект» в/о «Лтава»; до складу
в/о «Лтава» входив Полтавський завод
«Комплект» без права юридичної особи
(а.с. 169-171).

Рішенням колегіального органу з
призначення пенсії Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві від 26.10.2009 року за №
30 відмовлено позивачу в призначенні
пенсії по Списку № 2 у зв`язку із
відсутністю необхідного пільгового
стажу, а саме вказано, що період його
роботи на посаді електрогазозварника з
16.04.1993 року по 03.09.1993 року у ВАТ
«Полтаваавтотранс» в пільговий стаж не
зараховано за відсутності атестації
робочого місця, яка була вперше
проведена в 2004 році (а.с. 17).

Згідно з вимогами ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про загальне
обов'язкове державне пенсійне
страхування», особам, які працювали на
роботах зі шкідливими і важкими
умовами праці, та мали або матимуть
право на пенсію, відповідно до ст. 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», пенсії призначаються за
нормами цього Закону, виходячи з вимог
віку та стажу, встановлених раніше
діючим законодавством. Відповідно до
вимог ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах зі шкідливими та
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, що мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії у розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком та стажем, встановлених раніше
діючим законодавством. Згідно з
Списком № 2 виробництв, цехів професій
та посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та
у пільгових розмірах, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР № 1173
від 22 серпня 1956 року, постановою
Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня
1991 року, до такої посади відносяться
електрозварник, газозварник,
електрогазозварник.

Ч. 2 ст. 162 КАС України встановлено, що
задовольняючи позов суд може прийняти
постанову про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень і
про скасування або визнання нечинним
цього рішення, про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод і інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності,
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Згідно з вимогами ч.ч. 4 та 5 ст. 71
КАС України, суб'єкт владних
повноважень повинен подати до суду усі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі, а якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази для підтвердження обставин, на
які вона посилається, суд вирішує
справу на підставі наявних доказів.

З наведених норм чинного законодавства
України випливає наступне. Рішення про
відмову у задоволенні заяви позивача
відповідачем прийнято 26.10.2009 року.
Враховуючи те, що він народився 09
вересня 1954 року, на час звернення він
мав повні 55 років. Не з його вини, а з
вини відповідача ОСОБА_1 не зміг
реалізувати своє право на отримання
пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач, зазначає, що для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, позивач повинен
подати довідки про атестацію робочих
місць за увесь період роботи. При цьому,
позивач не заперечує того, що робота
ОСОБА_1 на Полтавській
бавовняно-прядильній фабриці - з 18.03.1977
року по 08.08.1977 року та з 13.09.1977 року по
26.12.1977 року на посаді
електрозварювальника, робота у
Полтавському тролейбусному управлінні
- з 27.11.1978 року по 02.10.1981 року на посаді
газозварника; робота на Полтавському
машинобудівному заводі м`ясного
обладнання - з 14.10.1981 року по 11.10.1982 року
на посаді газозварювальника, робота у
ТОВ «Теспо-Центр» - з 06.06.2003 року по
19.10.2004 року на посаді
електрогазозварювальника -
відноситься до списку № 2 і повинна
бути зарахована при підрахунку
пільгового стажу.

У період, коли позивач працював на
Полтавській тампонажній конторі
об`єднання «Укрнафта» (з 19.01.1978 року по
18.08.1978 року) та на заводі «Лтава» (з
03.11.1982 року по 31.12.1991 року), атестація
його робочого місця проведена не була.
Проте, у відповідності до п. а ст. 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», у разі наявності у
позивача достатнього стажу роботи за
Списком № 2 у період до 1 січня 1992 року,
право на пільгове зниження пенсійного
віку не залежить від проведення
атестації робочих місць та
визначається за правилами
законодавства, що діяло раніше.

Таким чином, станом на 03 вересня 2012
року, позивач досяг віку у 55 років та
пропрацював на виробництві зі
шкідливими і важкими умовами праці
строк, який дає йому право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, що підтверджується даними
занесеними до його трудової книжки.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач на час
звернення до відповідача мав право на
отримання пільгової пенсії за віком,
його право на отримання цього виду
пенсії порушено відповідачем і
підлягає захисту.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 30.09.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 30.09.2014р. по справі №
554/4346/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бартош Н.С.