Справа № 813/5712/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2014 року
№ 813/5712/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Лейко-Журомської
секретар судового засідання Іванків
за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача Чубак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі міста Львова ГУ Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі міста Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області про
визнання протиправними та скасування
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги конкретизував,
просив визнати протиправними та
від 13 червня 2014 року, визнати
протиправними та скасувати вимогу про
року та рішення про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
від 13 червня 2014 року. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що пунктом
298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
встановлено обов'язок платника єдиного
податку самостійно перейти на сплату
інших податків і зборів, та жодна норма
цього Кодексу не містить положень,
згідно з якими контролюючий орган може
самостійно переводити платників
податків з однієї системи
оподаткування на іншу. Вказав, що у
випадку встановлення будь-якого
порушення умов перебування на
спрощеній системі оподаткування,
податковий орган мав право
застосовувати статтю 122 ПК України. Та в
жодному разі не мав права самостійно
переводити позивача на загальну
систему оподаткування, застосовувати
до нього іншу ставку оподаткування за
попередні періоди та керуватися
статтею 177 ПК України, яка регулює
оподаткування доходів фізичних осіб,
які не обрали спрощену систему
оподаткування. Додатково зазначив, що
відповідач неправомірно донарахував
єдиний соціальний внесок, хоча такий
позивачем сплачувався до органів
Пенсійного фонду України. Також
неправомірно донарахував податок на
доходи фізичних осіб, хоча в акті
перевірки вказав, що такий податок в
повному обсязі сплачено. Просив позов
Відповідач позов заперечив, подав
письмові заперечення на позов.
Представник відповідача подані
заперечення підтримав. Зазначив, що
позивач перебуваючи на спрощеній
системі оподаткування, порушив
положення статті 291 ПК України, а саме
надав послуги юридичній особі.
Оскільки позивачем у ІІІ кварталі 2012
року порушено умови перебування на
спрощеній системі оподаткування, то з
IV кварталу 2012 року такий був
зобов'язаний перейти на загальну
систему оподаткування та здійснювати
оподаткування за іншими правилами.
Вказав, що обґрунтування позовних
вимог не спростовують порушення, які
викладені в акті перевірки, тому просив
у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі факти,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд встановив наступні
обставини та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи судом встановлено,
що ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.07.2011 року по 08.05.2014 року, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 08.05.2014 року, за
результатами якої складено акт № 412
Відповідно до висновків акту
перевіркою встановлено порушення
підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49,
пункту 177.5 та пункту 177.11 статті 177 ПК
Україна; пункту 167.1 статті 167, пункту 177.2,
пункту 177.4 статті 177 ПК України; пункту 4
частини 1 статті 4, абз. 1 пункту 2 частини
1 статті 7, абз. 3 та 5 частини 8 статті 9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску па загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
підпункту 4. пункту 293.4 статті 293 ПК
України; пункту 177.10 статті 177 ПК
На підставі встановлених порушень
контролюючим органом 13 червня 2014 року
визначено суму грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб в
сумі 22 051,56 грн. (основний платіж - 17 369,25
грн., штрафна санкція - 4 682,31 грн.);
податкове повідомлення-рішення
грошового зобов'язання по єдиному
податку в сумі 15,75 грн. (основний платіж
- 10,50 грн., штрафна санкція - 5,25 грн.);
якою зобов'язано сплатити недоїмку зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 32 520,14 грн.
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску в сумі 3252,01грн.
Не погодившись з вказаними рішеннями
суб'єкта владних повноважень позивач
звернувся з позовом до суду.
При прийнятті рішення суд виходить з
Фізична особа підприємець ОСОБА_3
здійснював оподаткування доходів
одержаних від здійснення
господарської діяльності на спрощеній
системі оподаткування за період з
01.07.2011 року по 31.12.2011 року, з 01.01.2012 року
по 30.04.2014 року на спрощеній системі
оподаткування єдиному податку на 2
групі 20% відповідно до свідоцтва
платника єдиного податку.
Відповідно до пункту 291.4 статті 291 ПК
України суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку: 1) перша група - фізичні
особи - підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; 2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
З акту перевірки встановлено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ,
перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування, а саме єдиному податку,
отримав дохід у ІІІ кварталі 2012 року
від ДП «Капарол Україна» в сумі 70,00 грн.
На вимогу ДПІ у Галицькому районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області за №4608/17-02-10/303 від 28.04.2014 року
позивачем надано пояснення, що у IV
кварталі 2011 року та у ІІІ кварталі 2012
року були надані послуги по миттю
автомобілів фірмі ДП «Капарол
Україна», договір з даною фірмою не
укладався, виписувався товарний чек
про надані послуги (а. с. 122).
Отже, в порушення пункту 291.4 статті 291 ПК
України фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 надавав послуги юридичній
особі, яка у 2012 році не була платником
Пункт 293.4 статті 294 ПК України зокрема
передбачає, що ставка єдиного податку
встановлюється для платників єдиного
податку першої - третьої і п'ятої груп у
розмірі 15 відсотків до доходу,
отриманого від здійснення видів
діяльності, які не дають права
застосовувати спрощену систему
Згідно з пунктом 122.1 статті 122 ПК
України несплата (неперерахування)
фізичною особою - платником єдиного
податку, визначеною підпунктами 1 і 2
пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу,
авансових внесків єдиного податку в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом, тягне за собою накладення
штрафу в розмірі 50 відсотків ставки
єдиного податку, обраної платником
єдиного податку відповідно до цього
Враховуючи наведене контролюючим
органом правомірно донараховано
позивачу єдиного податку в сумі 10,5 грн.
та застосовано штраф в розмірі 5,25 грн.
податковим повідомленням-рішенням №
Підпунктом 298.2.3 пунктом 298.2 статті 298 ПК
України передбачено зокрема, що
платники єдиного податку зобов'язані
перейти на сплату інших податків і
зборів, визначених цим Кодексом у разі
здійснення видів діяльності, які не
дають права застосовувати спрощену
систему оподаткування, або
невідповідності вимогам
організаційно-правових форм
господарювання - з першого числа
місяця, наступного за податковим
(звітним) періодом, у якому
здійснювалися такі види діяльності або
організаційно-правової форми.
Враховуючи викладене вище, оскільки
позивач в порушення вимог пункту 291.4
статті 291 ПК України надавав послуги
юридичній особі, яка у 2012 році не була
платником єдиного податку, то з
четвертого кварталу 2012 року позивач
повинен був перейти на загальну
систему оподаткування та мав би
здійснювати діяльність на загальній
системі оподаткування.
З матеріалів справи встановлено, та не
заперечувалось представником
позивача, те що позивач в порушення
підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК
України не перейшов на загальну
систему оподаткування та здійснював
сплату податку як платник другої групи
оподаткування єдиного податку.
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 до
перевірки представлено книгу обліку
доходів за 2012 - 2014 роки, відповідно до
даних якої у 4 кварталі 2012 року позивач
отримав дохід в сумі 20 390,0 грн., в 2013 році
- 77 750,00 грн., в 2014 році - 17 655,00 грн. (на
загальну суму 115 795,00 грн.).
Перевіркою встановлено, що за період з
01.01.2012 року по 31.03.2014 року позивач
здійснював господарську діяльність на
спрощеній системі оподаткування
відповідно до свідоцтва платника
єдиного податку (на II групі - ставка
податку становила 20%) згідно з
підпунктом 291.4.2 пункту 291.4 статті 291,
статті 292, статті 293 ПК України.
Перевіркою дотримання порядку сплати
єдиного податку встановлено, що
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
єдиний податок сплачено до бюджету в
Враховуючи положення підпункту 298.2.3
пункту 298.2 статті 298 ПК України усі
доходи позивача починаючи з IV кварталу
2012 року повинні були б
оподатковуватись з застосуванням
встановлених ПК України правил
загальної системи оподаткування.
Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК
України ставка податку становить 15
відсотків бази оподаткування щодо
доходів, нарахованих (виплачених,
наданих) (крім випадків, визначених у
пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому
числі, але не виключно у формі
заробітної плати, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат або інших
виплат і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
Якщо база оподаткування, яка визначена
з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.
Платники податку, які подають
податкові декларації за податковий
(звітний) рік згідно з статтями 177 і 178
цього розділу, застосовують ставку
податку 17 відсотків до частини
середньомісячного річного
оподатковуваного доходу, що перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року.
Розмір середньомісячного річного
оподатковуваного доходу
розраховується як сума загальних
місячних оподатковуваних доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, поділена на кількість
календарних місяців, протягом яких
платником податку було одержано такі
доходи у податковому (звітному) році, за
який здійснюється декларування.
Встановлені у абзацах першому та
другому цього пункту ставки податків
не застосовуються до доходів,
визначених у пунктах 167.2 - 167.4 цієї
Згідно з пунктом 177.2 статті 177 ПК
України чистим оподатковуваним
доходом вважається різниця між
загальним оподатковуваним доходом і
документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю фізичної особи - підприємця.
Аналізуючи зазначені вище положення ПК
України, з доходу позивача на загальну
суму 115 795,00 грн. за період з 01.10.2012 року
по 31.03.2014 року повинен був сплачуватися
податок на доходи фізичних осіб від
підприємницької діяльності в сумі 17
Враховуючи викладене контролюючий
орган не переводив позивача на
загальну систему оподаткування, а лише
донарахував податкові зобов'язання,
які повинні були бути сплачені
позивачем із обов'язковим
застосуванням іншої ставки
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску па загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платниками єдиного внеску зокрема є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.
Згідно з абз. 1 пункту 2 частини 1 статті 7
цього Закону України для платників,
зазначених у пункті 4 (крім фізичних
осіб - підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування) та 5 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
доходу (прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, та на
суму доходу, що розподіляється між
членами сім'ї фізичних осіб -
підприємців, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності. При цьому сума єдиного
внеску не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
Абзацом 3 та 5 частини 8 статті 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску па загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
членів сімей таких осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок. Періодом, за
який платники єдиного внеску подають
звітність до органу доходів і зборів
(звітним періодом), є календарний
місяць, крім платників, зазначених у
пунктах 4 і 5 частини першої статті 4
цього Закону, для яких звітним періодом
Отже, в результаті порушення позивачем
умов перебування на спрощеній системі
оподаткування сума доходу, отриманого
від здійснення діяльності, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб, та на який нараховується єдиний
внесок за період з 01.10.2012 року по 31.03.2014
року повинна була становити 115 795,00 грн.
Зазначене стало підставою визначення
неповної сплати позивачем єдиного
внеску з сум доходу, на який
нараховується єдиний внесок у розмірі
34,7% за перевірений період.
Тому перевіркою правильності
нарахування єдиного внеску
контролюючим органом правомірно
встановлено заниження суми єдиного
внеску з сум доходу, на який
нараховується єдиний внесок у розмірі
34,7% за ІV квартал 2012 року в сумі 5 905,94
грн., за 2013 рік в сумі 22 178,49 грн., за І
квартал 2014 року - 4 435,71 грн. на загальну
суму 32 520,14 грн. та відповідно порушення
вимог пункту 4 частини 1 статті 4, абз. 1
пункту 2 частини 1 статті 7, абз. 3 та абз. 5
частини 8 статті 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску па
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платники єдиного внеску зобов'язані
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
Відповідно до пункту 3 частини 11 статті
25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначеної суми за кожний
повний або неповний звітний період, за
який донараховано таку суму, але не
більш як 50 відсотків суми
донарахованого єдиного внеску.
Враховуючи порушення позивачем вимог
пункту 4 частини 1 статті 4, абз. 1 пункту 2
частини 1 статті 7, абз. 3 та абз. 5 частини
8 статті 9 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску па
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», контролюючим
органом правомірно прийняте рішення №
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в сумі 3
Відповідно до частини 1 статті 11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
Факти, викладені позивачем у позовній
заяві не знайшли свого підтвердження
матеріалами адміністративної справи.
Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).
Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи, суд приходить до
висновку, що відповідач як суб'єкт
владних повноважень надав суду
достатні докази в підтвердження
обставин, на яких ґрунтуються його
Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи,
враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги позивача
безпідставні, не підтверджені
матеріалами справи, не доведені у
судовому засіданні, тому у задоволенні
позову слід відмовити повністю.
Відповідно до статті 94 КАС України
судові витрати покладаються на
Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України суд
у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Судові витрати покласти на позивача.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.
У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.
Постанова суду, якщо інше не
встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 24
листопада 2014 року.

Суддя
М.В. Лейко-Журомська