Справа № 490/11990/13-а
Суддя: Тішко Д. А.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

27 листопада 2013
року

м. Миколаїв

Центральний районний суд міста
Миколаєва у складі: головуючого –
судді Тішко Д.А., при секретарі –
Тихонюк В.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Миколаєві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління Державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області про скасування
постанови, –

встановив:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до УДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови старшим інспектором взводу з
ОСП № 2 ДПС роти ДАІ ММУ капітана
міліції ОСОБА_2 від 07.10.2013 року серії АА2
№ 206550 по справі про адміністративне
правопорушення.

Позивач у судове засідання не
з’явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, вимоги
позову підтримав.

Відповідач у судове засідання свого
представника не направив, причини
неявки суду не повідомив, заперечень
проти позову не надав.

Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності учасників процесу,
оскільки у справі достатньо даних про
права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
письмові докази, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

ОСОБА_1 є власником
транспортного засобу марки HUNDAI TUCSON,
державний номер НОМЕР_1.

07.10.2013 року старшим інспектором взводу
з ОСП № 2 ДПС роти ДАІ ММУ капітаном
міліції ОСОБА_2 складена постанова
серії АА2 № 206550 по справі про
адміністративне правопорушення, з якої
вбачається, що 07.10.2013 року о 11.42 год.
позивач на 87 км автомобільної дороги
Ульянівка-Миколаїв, керуючи
транспортним засобом марки HUNDAI TUCSON,
державний номер НОМЕР_1, перевищив
встановлену швидкість руху 90 км/год. та
рухався зі швидкістю 119 км/год., що
зафіксовано технічним приладом
«Візир» № 0812510, повірка чинна до 30.10.2013
р., чим допустив порушення пп. «ґ» п. 12.6
Правил дорожнього руху та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Як пояснив позивач вказана постанова
серії АА2 № 206550 від 07.10.2013 року не
відповідає вимогам чинного
законодавства України та фактичним
обставинам справи, а тому підлягає
скасуванню з наступних підстав.

При винесені постанови серії АА2 № 206550
від 07.10.2013 року в справі про
адміністративне правопорушення
посадовою особою УДАІ УМВС України
ОСОБА_2 не були взяті до уваги надані
позивачем пояснення про відсутність
перевищення швидкості, які, згідно з
положеннями ст.. 251 КУпАП є доказом у
справі.

Крім того, єдиним доказом по справі про
вчинення позивачем правопорушення є
фіксація швидкості приладом «Візир» №
0812510. Про те як стверджує позивач йому
не було пред’явлено прилад, за
допомогою якого було зафіксовано
правопорушення, старшим інспектором
взводу з ОСП № 2 ДПС роти ДАІ ММУ
капітаном міліції ОСОБА_2, не було
продемонстровано виміряну швидкість
на приладі, в протоколі АВ2 № 548060 і в
постанові серії АА2 № 206550 від 07.10.2013
року не зазначено, чи являється прилад,
яким проводився нагляд за дорожнім
рухом з метою фіксації порушень ПДР,
автоматичним засобом фото- чи відео
фіксації, чи він знаходився у
співробітника ДАІ, який керувався ним
безпосередньо або через комп’ютер. До
постанови в справі про адміністративне
правопорушення посадовою особою ДАІ не
надано в якості доказу результати
фіксації вказаного у протоколі та
постанові вчиненого позивачем
правопорушення. Крім того, в протоколі
та постанові не зазначено як саме
проводилась зйомка, хто її проводив, з
якого транспортного засобу, чи був він
припаркований, перебував у русі, в
якому режимі знаходився прилад.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна чи необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність. Адміністративна
відповідальність за правопорушення,
передбачені цим Кодексом, настає, якщо
ці порушення за своїм характером не
тягнуть за собою відповідно до закону
кримінальної відповідальності.

Як роз’яснює п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№ 14 «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністравтине
правопорушення на транспорті», за яким
зміст постанови має відповідати
вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284
КУпАП, а також, в ній потрібно навести
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
встановлених останнім доводів, суд
надає критичну оцінку відсутності в
оскаржуваній постанові мотивів
відхилення доводів, на які посилався
позивач, пояснюючи обставини з приводу
яких був складений 07.10.2013 року протокол
про вчинення адміністративного
правопорушення АВ2 № 548060.

Відповідно до ст. 23 КУпАП
адміністравтине стягнення є мірою
відповідальності застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністравтине правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за
адміністравтине правопорушення
накладається у межах, установлених цим
Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом’якшують і обтяжують
відповідальність.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст.ст.
6, 9, 23, 24, 26, 27, 33, 34, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд
дійшов висновку про доведеність факту
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП.

При цьому, беручи до уваги обставини
справи, характер вчиненого
правопорушення та ступінь вини
порушника, суд вважає за необхідне
постанову старшого інспектора взводу з
ОСП № 2 ДПС роти ДАІ ММУ капітана
міліції ОСОБА_2 від 07.10.2013 року серії АА2
№ 206550 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з
накладенням на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. змінити, у
зв’язку з чим накласти на ОСОБА_1 за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП,
адміністративне стягнення у вигляді
попередження.

У відповідності до ст. 94 КАС України,
судовий збір слід віднести за рахунок
держави.

Керуючись ст.ст. 11,14, 100, 159, 160-161, 163 КАС
України, суд, –

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Державної автомобільної
інспекції Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області про скасування
постанови – задовольнити частково.

Постанову старшого інспектора взводу з
ОСП № 2 ДПС роти ДАІ ММУ капітана
міліції ОСОБА_2 від 07.10.2013 року серії АА2
№ 206550 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з
накладенням на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. змінити.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, адміністравтине стягнення у
вигляді попередження.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб’єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя

Д.А. Тішко