Справа № 813/2898/13а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.
Справа № 876/10468/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника позивача:
Васьківа І.В.

та представника відповідача:
Яремі Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року у справі за позовом Державного
підприємства «Стрийський
вагоноремонтний завод» до Державної
фінансової інспекції у Львівській
області, третя особа яка не заявляє
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Державна адміністрація
залізничного транспорту України
«Укрзалізниця» про визнання
протиправними і скасування вимог,-

В С Т А Н О
В И Л А:

15.04.2013 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
протиправними та скасування вимоги
Державної фінансової інспекції у
Львівській області (надалі -
відповідач), що наведені в листі №
05-15м/2004 від 20.03.2013 року «Про усунення
недоліків і порушень за результатами
ревізії», а саме: відобразити в обліку
дохід на суму нарахованої на
безоплатно отримані основні засоби
(вагони) амортизації з відповідним його
відображенням у звіті про результати
фінансово-господарської діяльності (ф.
№2) підприємства; відобразити в обліку
заборгованість перед бюджетом та
перерахувати 5542,50 тис. грн. належної
суми частини прибутку (дивідендів) до
відповідного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ними
не було допущено порушень ведення
бухгалтерського обліку, а діяли вони
відповідно до методологічного
роз'яснення Укрзалізниці стосовно
обліку господарський операцій з
приводу безоплатно отриманого
рухомого складу від підприємств
залізничного транспорту.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано вимоги Державної фінансової
інспекції у Львівській області, що
наведені в листі № 05-15м/2004 від 20.03.2013
року «Про усунення недоліків і
порушень за результатами ревізії», а
саме: відобразити в обліку дохід на
суму нарахованої на безоплатно
отримані основні засоби (вагони)
амортизації з відповідним його
відображенням у звіті про результати
фінансово-господарської діяльності
(ф.№ 2) підприємства, та відобразити в
обліку заборгованість перед бюджетом
та перерахувати 5542500 грн. належної суми
частини прибутку (дивідендів) до
відповідного бюджету.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що проведеною ревізією встановлено
не відображення по бухгалтерському
обліку та у фінансовій звітності
підприємства в повному обсязі доходу
від операційної діяльності, а саме на
суму нарахованої у жовтні - грудні 2011
року та за 9 місяців 2012 року амортизації
(за виключенням амортизації
нарахованої на до оцінену вартість
вказаних активів, на вартість
понесених витрат по модернізації таких
вагонів) на загальну суму 36950,2 тис. грн..
на безоплатно одержані активи (10449
вагонів), чим порушено вимоги п.7
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 16 «Витрати», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 31.12.1999 року №318, п.5 та п.21 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 15
«Дохід», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
29.11.1999 року №290, п.п.7,9 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 3
«Звіт про фінансові результати»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.03.1999 року №87.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Ярема Н.П. надав
пояснення та просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Представник позивача Васьків І.В. надав
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
У разі якщо на дату проведення операцій
з безоплатної передачі рухомого складу
однією залізницею або підприємством
залізничного транспорту загального
користування іншим залізницям або
підприємствам залізничного транспорту
загального користування державної
форми власності, податкові
зобов'язання не виникають. При цьому
залізниці або підприємства
залізничного транспорту, які
безоплатно передають рухомий склад,
коригування сум податкового кредиту не
провадять.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що Державною
фінансовою інспекцією у Львівській
області було проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Стрийський
вагоноремонтний завод» за період з
01.04.2010р. по 30.09.2012р., за результатами якої
22.02.2013р. складено акт за №05-21/3 (надалі -
акт ревізії).

Актом ревізії встановлено, що
відповідно до наказів Укрзалізниці
позивачу у липні та грудні 2011 року,
січні, березні, червні та липні 2012 року
від інших підприємств, підпорядкованих
Укрзалізниці, передано рухомий склад
(піввагони, мінераловози,
хопер-цементовози, зерновози,
фітингові платформи, тощо) в загальній
кількості 10449 одиниць.

Отримані вагони у 2011 році по
бухгалтерському обліку позивачем
оприбутковано за залишковою вартістю
за дебетом балансового рахунку 1055
«Вагони вантажні» та за кредитом
рахунку 4241 «Безоплатно одержані
необоротні активи, з оприбуткування
яких валового доходу не виникає» на
суму 9705577,29 гривень. Отримані у 2012 році
вагони оприбутковано за первісною
вартістю (980618303,92 грн.) за дебетом
балансового рахунку 1055 «Вагони
вантажні», за балансовою (залишковою)
вартістю на суму 301700197,74 грн. - за
кредитом рахунку 425 «Додатковий
капітал» та на суму нарахованої
амортизації за кредитом рахунку 13111
«Знос виробничих основних засобів, які
є об'єктами операційної нерухомості» -
678918106,18 гривень.

Також у 2012 році вартість отриманих у
попередньому році вагонів віднесено до
складу додаткового капіталу (дебет
рахунку 425 «Додатковий капітал» та
кредит рахунку 4241 «Безоплатно одержані
необоротні активи, з оприбуткування
яких валового доходу не виникає» на
суму 9705577,29 грн.).

Актом ревізії також встановлено, що
позивачем нарахована амортизація на
вищевказані безоплатно одержані
основні засоби (вагони) на суму 36950221,38
грн. (в тому числі за жовтень-грудень 2011
року - 127779,80 грн., за січень-вересень 2012
року - 36822441,58 грн.). Суми нарахованої
амортизації відображені у відповідних
місяцях ревізійного періоду за
кредитом рахунку 13111 «Знос виробничих
основних засобів, які є об'єктами
операційної нерухомості» та дебетом
витратних рахунків 903 «Собівартість
реалізованих послуг» та 9059
«Собівартість від робіт і послуг
допоміжного виробництва».

На підставі наведеного, відповідач
дійшов до висновку, що в результаті
порушення вимог п.5 та п.21 П(С)БО 15, п.7 та
п.9 П(С)БО 3, п.7 П(С)БО 16, а також абз.7
тексту до рахунку бухгалтерського
обліку 42 «Додатковий капітал» та 745
«Дохід від безоплатно одержаних
активів» Інструкції про застосування
Плану рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
30.11.1999. № 291, внаслідок не відображення у
складі доходу сум нарахованої на
безоплатно одержані вагони
амортизації позивачем занижено
розрахункову суму доходу при
визначенні частини прибутку
(дивідендів), що підлягає сплаті до
державного бюджету, а державним
бюджетом відповідно недоотримано
належної частини прибутку (15 відсотків
від чистого прибутку, обрахованого за
даними бухгалтерського обліку) на суму
5542533,21 гривень.

Внаслідок допущеного порушення
державному бюджету завдано
матеріальної шкоди (збитків) на суму
5542533,21 грн., з яких у 2011 році - 19166,97 грн.,
за 9 місяців 2012 року - 5523366,24 гривень.

В результаті допущеного порушення у
фінансовій звітності підприємства (ф.
№4 «Звіт про власний капітал») за 2011 рік
занижено суму чистого прибутку,
належну до бюджету відповідно до
законодавства (рядок 170) на суму 19166,97
грн., за 2012 рік - на 5523366,24грн., чим
порушено п.1 ст.3 та п.п.1, 8 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
(далі-Закон №996-ХІУ).

На підставі зазначених висновків акту,
відповідачем надіслано позивачу
вимогу від 20.03.2014. за № 05-15м/2004. «Про
усунення недоліків і порушень за актом
ревізії».

Згідно з умовами п.1 Положення
(стандарт) бухгалтерського обліку 3
«Звіт про фінансові результати»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31 березня 1999 р. №87,
який був чинним на момент формування
записів в бухгалтерському обліку
позивача, цим Положенням (стандартом)
визначаються зміст і форма Звіту про
фінансові результати, а також загальні
вимоги до розкриття його статей.

Відповідно до пунктів 7 та 9
вищезазначеного Положення, за умови, що
оцінка доходу може бути достовірно
визначена, доход у Звіті про фінансові
результати відображається в момент
надходження активу або погашення
зобов'язання, які призводять до
збільшення власного капіталу
підприємства (крім зростання капіталу
за рахунок внесків учасників). (п.7) Якщо
актив забезпечує економічні вигоди
протягом кількох звітних періодів, то
витрати відображаються у Звіті про
фінансові результати на основі
систематичного та раціонального їх
розподілу (наприклад, у вигляді
амортизації) протягом тих звітних
періодів, коли надходять відповідні
економічні вигоди.

Зазначеною нормою пункту 7 встановлено
обмеження для відображення доходу за
рахунок зростання капіталу за рахунок
внесків учасників.

Згідно Статуту позивача, дане
підприємство являється самостійним
суб'єктом господарювання, що утворений
на базі відокремленої частини
державної власності, належить до сфери
управління органу державної влади
Міністерства інфраструктури України,
що є представником держави і виконує
його функції в межах, визначених
законодавством України, та
підпорядковується Державній
адміністрації залізничного транспорту
України (Укрзалізниці).

Відповідно до Положення про Державну
адміністрацію залізничного транспорту
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 №
262, Укрзалізниця є органом управління
залізничним транспортом загального
користування, підвідомчим
Міністерству інфраструктури України
та видає накази, які обов'язкові для
виконання залізницями та
підприємствами, що входять до сфери
управління Укрзалізниці, організовує
та контролює їх виконання.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про
залізничний транспорт», майно,
закріплене за залізницями,
підприємствами, установами та
організаціями залізничного транспорту
загального користування, є
загальнодержавною власністю.
Управління майном підприємств
залізничного транспорту загального
користування здійснюється
Укрзалізницею в межах повноважень,
визначених чинним законодавством
України. Рішення про закріплення
транспортних засобів та їх безоплатну
передачу однією залізницею або
підприємством залізничного транспорту
загального користування іншим
залізницям та підприємствам без змін
форми власності приймаються
Укрзалізницею.

Наказом Міністерства інфраструктури
України від 07.09.2011 року № 351 (п.3.4)
Укрзалізниці надано право на
здійснення розгляду матеріалів та
надання в установленому чинним
законодавством порядку дозволу на
безоплатну передачу майна (крім
нерухомого) між підприємствами, які
підпорядковані Укрзалізниці.

Передача здійснюється в разі:
виробничої потреби у зв'язку з єдиним
технологічним процесом; розподілу
рухомого складу у зв'язку з
реструктуризацією галузі та
ліквідацією окремих підрозділів.

Майно позивачем було отримано на
підставі наказів Укрзалізниці №254-Ц
від 02.06.2011., №632-Ц від 01.12.2011., №682-Ц від
26.12.2011., №064-Ц від 27.02.2012., №063Ц від 27.02.2012.,
№207-Ц від 05.06.2012., №231-Ц від 25.06.2012., №250-Ц
від 11.07.2012., №251-Ц від 11.07.2012., №360-Ц від
08.10.2012. без зміни форми власності.

Метою передачі об'єктів рухомого
складу є забезпечення реалізації
Стратегії розвитку залізничного
транспорту на період до 2020 року,
затвердженої розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 16.12.2009 року
№1555-р., підвищення ефективності
використання рухомого складу, зниження
собівартості та підвищення
рентабельності перевезень, створення
системи логістики та мережі
логістичиих центрів.

Відповідно до статті 6 Закону № 996-ХІV,
міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади, у межах своєї
компетенції, відповідно до галузевих
особливостей розробляють на базі
національних положень (стандартів)
бухгалтерського обліку методичні
рекомендації щодо їх застосування.

З метою забезпечення єдиних
методологічних засад ведення
бухгалтерського обліку на
залізничному транспорті, Головне
фінансово-економічне управління
Укрзалізниці забезпечує розробку
методичних рекомендацій та інших
нормативних документів щодо ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності, а також внесення
змін та доповнень до них, відповідно до
вимог чинних нормативно-правових актів
та нормативних документів
Укрзалізниці; забезпечує координацію
робіт щодо запровадження на
підприємствах Укрзалізниці єдиних
методологічних засад щодо організації
та ведення бухгалтерського обліку.

Відповідно Головним
фінансово-економічним управлінням
Укрзалізниці розроблено методологічні
рекомендації, які було доведено до
залізниць та підприємств залізничного
транспорту листом Укрзалізниці від
03.02.2012 року №ЦЗЕ-11/3-01, відповідно до
якого, отриманий рухомий склад
відображається як додатковий капітал
для формування статутного капіталу ПАТ
«Укрзалізниця».

Виходячи з того, що передача рухомого
складу є об'єктивною необхідністю для
забезпечення ефективного використання
існуючого рухомого складу та здійснена
у рамках єдиного
виробничо-технологічного комплексу,
видано методологічне роз'яснення
Укрзалізниці від 03.02.2012 року №ЦЗЕ-11/3-01,
яке передбачає відображення в обліку
передачу рухомого складу у межах
системи залізничного транспорту та не
призводить до втрат бюджету.

При такій передачі не нараховують
витрати, а підприємства не нараховують
доходи, оскільки суть такої
господарської операції - перерозподіл
майна між підприємствами залізничного
транспорту у зв'язку з єдиним
технологічним процесом та
реструктуризацією галузі, що дозволяє
зберегти статутний капітал галузі.

Тобто, залізниці при передачі рухомого
складу його залишкову вартість не
включили до складу інших витрат, а
зменшили суму статутного капіталу.
Підприємством вартість отриманого
рухомого складу відображено у складі
іншого додаткового капіталу, який
після прийняття рішення про збільшення
статутного капіталу підприємства буде
зараховано до складу його статутного
капіталу.

Відповідно до підпункту 136.1.22 пункту
136.1. статті 136 Податкового кодексу
України вартість переданого рухомого
складу залізничного транспорту
загального користування від одної
залізниці або підприємства
залізничного транспорту загального
користування іншим залізницям або
підприємствам залізничного транспорту
загального користування за рішенням
Укрзалізниці не враховується для
визначення об'єкта оподаткування. Така
передача вважається операцією з
безоплатної передачі та призводить до
зміни балансової вартості відповідної
групи основних засобів сторони, що
приймає, і сторони, що передає такий
рухомий склад.

Згідно підпункту 197.1.12 пункту 197.1.
статті 197 Податкового кодексу України
звільняються від оподаткування
операції безкоштовної передачі
рухомого складу однією залізницею або
підприємством залізничного транспорту
загального користування іншим
залізницям або підприємствам
залізничного транспорту загального
користування державної форми
власності.

Безкоштовна передача рухомого складу
між підприємствами в межах залізниці
проводиться за поданням начальника
залізниці на основі рішення
Укрзалізниці, а в межах Укрзалізниці -
згідно з наказом її генерального
директора. Безкоштовна передача
рухомого складу оформляється актом
приймання-передачі відповідно до
законодавства.

Безкоштовна передача здійснюється в
разі виробничої потреби у зв'язку з
єдиним технологічним процесом;
розподілу рухомого складу у зв'язку з
реструктуризацією галузі та
ліквідацією окремих підрозділів.

У разі якщо на дату проведення операцій
з безоплатної передачі рухомого складу
однією залізницею або підприємством
залізничного транспорту загального
користування іншим залізницям або
підприємствам залізничного транспорту
загального користування державної
форми власності, податкові
зобов'язання не виникають. При цьому
залізниці або підприємства
залізничного транспорту, які
безоплатно передають рухомий склад,
коригування сум податкового кредиту не
провадять.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року у справі №813/2898/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний