Справа № 2а-7831/10/1370
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-7831/10/1370
Львівський окружний адміністративний
суд в складі :
головуючого - судді
суддів
з участю секретаря судового засідання
позивача ОСОБА_2, представника
відповідачів Гнатіва А.О.
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної митної служби України,
Львівської митниці про визнання
протиправним та скасування в частині
наказу про звільнення, поновлення на
роботі та стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
ОСОБА_2 звернулася в суд з
адміністративним позовом до Державної
митної служби України, Львівської
митниці та, з підстав наведених у
ньому, та з врахуванням заяв від 31.01.2011
року, 02.02.2011 року та 16.02.2011 року просить:
1) визнати протиправним та скасувати
наказ Державної митної служби України
№ 1468-к від 29.07.2010 року в частині
припинення перебування на державній
службі ОСОБА_2; 2) збов'язати Державну
митну службу України поновити ОСОБА_2
на посаді головного інспектора сектора
митного оформлення № 1 відділу митного
оформлення № 6 митного поста
«Мостиська»Львівської митниці; 3)
стягнути з Львівської митниці в
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що твердження відповідачів
про порушення ОСОБА_2 Присяги
державного службовця не відповідає
дійсності. Зокрема, позивач наголошує
на тому, що при його звільненні були
порушені вимоги закону та вказує на
факт відсутності службового
розслідування, обов'язковість
проведення якого передбачено
Дисциплінарним статутом митної служби
України та Наказом Державної митної
служби України № 408 від 29.07.2002 р. «Про
затвердження Порядку проведення
службових розслідувань у митних
органах України, спеціалізованих
митних установах та організаціях».
Зазначає, що у зв'язку з цим позивача
було позбавлено можливості надати
свої пояснення стосовно виявленого
правопорушення. Зокрема, позивач
зазначає, що 16.07.2010 року під час митного
оформлення автомобілів rd Transit Connect», р.н.
НОМЕР_1 та geout Boxer», р.н. НОМЕР_2 16.07.2010
року, які прямували з України в
Республіку Польща працювала у зоні
в'їзду транспортних засобів в Україну,
а не на їх виїзді, де було виявлено факт
порушення митних правил. Також позивач
вказує на обставину, яка свідчить про
протиправність дій відповідача, те, що
з 29.07.2010 р. вона перебувала на
лікарняному, що відповідно до вимог ч.4
ст. 40 Кодексу законів про працю України
не допускає її звільнення з ініціативи
уповноваженого органу.
В судовому засіданні ОСОБА_2 в
обґрунтування позовних вимог надала
суду пояснення, аналогічні викладеним
в адміністративному позові. Додатково
зазначила, що звільнена з роботи 16.09.2010
року так як по 15.09.2010 року включно
перебувала на лікарняному і
відповідачем 2 проведено з нею повний
розрахунок включно по 15.09.2010 року.
Просила позов задовольнити.
Відповідач 1-Державна митна служба
України та відповідач 2 - Львівська
митниця проти позову заперечують
повністю з підстав, викладених у
письмових запереченнях на позовну
В судовому засіданні представник
відповідачів Гнатів А.О. пояснив, що
порушення ОСОБА_2 Присяги державного
службовця полягало у несумлінному
виконанні нею своїх службових
обов'язків та недотриманні вимог
законодавства України, що виявилось у
неналежному контролі за роботою
підпорядкованого їй особового складу
відділу митного оформлення № 4 митного
поста «Рава-Руська»Львівської митниці.
Стверджує, що підстав для застосування
Дисциплінарного статуту митної служби
України по даних правовідносинах не
було, оскільки порушення Присяги
державного службовця не є
дисциплінарним правопорушенням. Це
самостійна підстава для припинення
державної служби, передбачена у Законі
України «Про державну службу», який
також поширює свою дію на трудові
відносини працівників митних органів.
В даному випадку позивача звільнено з
посади на підставі та в порядку,
передбаченими нормами саме цього
Закону, який не передбачає
обов'язкового службового
розслідування. Щодо твердження ОСОБА_2
про порушення вимог КЗпП України
відповідач-1 пояснив, що оскільки
застосування спеціальних норм, в
данному випадку -Закону України «Про
державну службу», виключає
застосування загальних, твердження
позивача, що його звільнення під час
перебування на лікарняному є
порушенням вимог КЗпП України з огляду
на наведене є безпідставним. Крім цього
представник відповідачів зазначив, що
ОСОБА_2 фактично була звільнена з
роботи 16.09.2010 року, оскільки по 15.09.2010
року включно перебувала на лікарняному
і митницею повністю проведено з нею
розрахунок по 15.09.2010 року. З урахуванням
наведеного просив відмовити позивачу
у задоволенні позову.
Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, з'ясувавши
обставини, на які вони посилаються, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
На підставі подання Львівської
митниці з пропозицією щодо припинення
перебування на державній службі
головного інспектора сектора митного
оформлення № 1 відділу митного
оформлення № 6 митного поста
"Мостиська" Львівської митниці ОСОБА_2,
Державною митною службою України
видано наказ № 1468-к від 29.07.2010 року «По
особовому складу митних органів», яким
з 29.07.2010 року за порушення Присяги
державних службовців, відповідно до п.6
ч.1 ст.30 Закону України "Про державну
службу", припинено перебування ОСОБА_2
на державній службі в митних органах
на посаді головного інспектора сектора
митного оформлення № 1 відділу митного
оформлення № 6 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці .
Судом встановлено, що наказ №1468-к від
29.07.2010 року в частині, що стосується
ОСОБА_2 обґрунтований тим, що
працівники відділу митного оформлення
№ 4 підпорядкованого ОСОБА_2, як
тимчасово виконуючій обов'язки
заступника начальника відділу митного
оформлення № 4 митного поста
«Рава-Руська»16 липня 2010 року під час
проведення митного контролю та
оформлення автомобілів марки «Ford Transit
Connect», р.н. НОМЕР_1 та «Peugeout Boxer», р.н.
НОМЕР_2 не виявили сторонніх вкладень
(сигарет), що свідчить про несумлінне
виконання ними своїх посадових
обов'язків. Сигарети в подальшому були
виявлені службою боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил, за вказаними фактами складено
Причинами та умовами, які сприяли
вказаним вище порушенням став
неналежний контроль за роботою
підпорядкованого особового складу з
боку керівництва ВМО № 4 митного поста
«Рава-Руська», в т.ч. тимчасово
виконуючої обов'язки заступника
начальника відділу митного оформлення
№ 4 митного поста «Рава-Руська»ОСОБА_2,
оскільки згідно п. 2.10 Посадової
інструкції заступник начальника
відділу митного оформлення № 4
організовує роботу відділу в напрямі
виявлення, припинення спроб
контрабандного переміщення товарів,
транспортних засобів та інших
предметів, порушень митних правил.
Згідно з вимогами Закону України «Про
державну службу», ОСОБА_2, приймаючи
Присягу державного службовця,
зобов'язувалася суворо дотримуватися
Конституції та Законів України,
сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати
їх авторитет, охороняти права, свободи
і законні інтереси громадян, з гідністю
нести високе звання державного
службовця, сумлінно виконувати свої
обов'язки і тому відповідач 1 прийшов до
висновку про порушення ОСОБА_2 Присяги
державного службовця та прийняв
рішення про припинення її перебування
на державній службі.

Закон України «Про державну
службу»№ 3723-XII від 16.12.2003 року зі
змінами та доповненнями визначає
загальні засади діяльності, а також
статус державних службовців, які
працюють в державних органах та їх
апараті.

Згідно ст.17 цього Закону,
громадяни України, які вперше
зараховуються на державну службу,
приймають Присягу такого змісту:
"Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і інтереси
громадян, з гідністю нести високе
звання державного службовця, сумлінно
виконувати свої обов'язки".

Згідно ст.10 Закону України "Про
державну службу" основними обов'язками
державних службовців є:

додержання Конституції України та
інших актів законодавства України;

забезпечення ефективної роботи та
виконання завдань державних органів
відповідно до їх компетенції;

недопущення порушень прав і свобод
людини та громадянина;

безпосереднє виконання покладених на
них службових обов'язків, своєчасне і
точне виконання рішень державних
органів чи посадових осіб,
розпоряджень і вказівок своїх
керівників;

збереження державної таємниці,
інформації про громадян, що стала їм
відома підчас виконання обов'язків
державної служби, а також іншої
інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню;

постійне вдосконалення організації
своєї роботи і підвищення професійної
кваліфікації;

сумлінне виконання своїх службових
обов'язків, ініціатива і творчість в
роботі.

Державний службовець повинен діяти в
межах своїх повноважень. У разі
одержання доручення, яке суперечить
чинному законодавству, державний
службовець зобов'язаний невідкладно в
письмовій формі доповісти про це
посадовій особі, яка дала доручення, а у
разі наполягання на його виконанні
-повідомити вищу за посадою особу.

Відповідно до ч.1 ст.11 цього ж Закону
державні службовці мають право:

користуватися правами і свободами, які
гарантуються громадянам України
Конституцією і законами України;

брати участь у розгляді питань і
прийнятті в межах своїх повноважень
рішень;

одержувати від державних органів,
підприємств, установ і організацій,
органів місцевого та регіонального
самоврядування необхідну інформацію з
питань, що належать до їх компетенції;

на повагу особистої гідності,
справедливе і шанобливе ставлення до
себе з боку керівників, співробітників
і громадян;

вимагати затвердження керівником
чітко визначеного обсягу службових
повноважень за посадою службовця;

на оплату праці залежно від посади, яку
він займає, рангу який йому
присвоюється, якості, досвіду та стажу
роботи;

безперешкодно ознайомлюватись з
матеріалами, що стосуються проходження
ним державної служби, в необхідних
випадках давати особисті пояснення;

на просування по службі з урахуванням
кваліфікації та здібностей, сумлінного
виконання своїх службових обов'язків,
участь у конкурсах на заміщення більш
високої категорії;

вимагати службового розслідування з
метою зняття безпідставних, на думку
службовця, звинувачень або підозри;

на здорові, безпечні та належні для
високопродуктивної роботи умови праці;

на соціальний і правовий захист
відповідно до його статусу;

захищати свої законні права та
інтереси у вищестоящих державнах
органах та у судовому порядку.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про
державну службу»дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця: 1) за невиконання
чи неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, 2) порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, 3) а також за вчинок, який
порочить його як державного службовця
або дискредитує державний орган, в
якому він працює.

Крім загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється в т.ч. у
разі порушення державним службовцем
Присяги.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України
«Про державну службу»регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють в органах
митного контролю, здійснюється
відповідно до цього Закону, якщо інше
не передбачено законами України.

Згідно вимог п. 22 ст. 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються діяння, які є
дисциплінарними правопорушеннями, та
відповідальність за них.

Закон України «Про Дисциплінарний
статут митної служби України» № 2805-IV
від 06.09.2005 року (далі -Закон № 2805), згідно
його преамбули, визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, у тому числі керівників митних
органів щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень.

Відповідно до норм Закону № 2805,
службова дисципліна в митній службі
України полягає в безумовному
виконанні посадовими особами митної
служби службових обов'язків, а також у
реалізації прав та додержанні обмежень
і заборон, установлених законодавством
з питань проходження служби в митних
органах, і ґрунтується на особистій
відповідальності за доручену справу та
на засадах єдиноначальності і
централізації управління (ст. 1 Закону
№ 2805).

Порушення службової дисципліни -це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України
(ст. 21 Закону №2805).

Діяння, визначені цим Статутом як
порушення службової дисципліни, є
дисциплінарними правопорушеннями (ст.
22 Закону № 2805).

Аналізуючи наведені вище норми
Конституції України та Закону України
«Про дисциплінарний статут митної
служби України»№2805-IV від 06.09.2005 року,
суд дійшов висновку, що невиконання чи
неналежне виконання посадовою особою
митних органів службових обов'язків
кваліфікується як дисциплінарне
правопорушення, а не як порушення
Присяги державного службовця.

Таким чином, суд вважає, що до спірних
правовідносин слід застосовувати
норми Закону України «Про
дисциплінарний статут митної служби
України»№2805-IV від 06.09.2005 року як
спеціального.

Разом з тим види дисциплінарних
стягнень та процедура їх накладення
визначені Розділом IV Закону № 2805.
Зокрема, Законом визначено, що
дисциплінарне стягнення має
відповідати тяжкості вчиненого
дисциплінарного правопорушення та
ступеню вини особи. При визначенні виду
стягнення керівник митного органу
повинен враховувати характер
правопорушення, обставини, за яких воно
було вчинене, попередню поведінку
посадової особи митної служби, її
ставлення до служби і стаж роботи в
митних органах (ст. 27 Закону № 2805).

З метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи (ст. 31 Закону №2805).

Такий порядок визначено Наказом
Державної митної служби від 29.07.2002 року
№ 408 «Про затвердження Порядку
проведення службових розслідувань у
митних органах України,
спеціалізованих митних установах та
організаціях».

Відповідно до вимог п. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд вважає, що посадові особи
Львівської митниці, виявивши діяння, що
кваліфікуються ними як неналежне
виконання посадовими особами ВМО № 4
митного поста «Рава-Руська»службових
обов'язків, зобов'язані були діяти в
порядку та спосіб, які визначені
Законом України «Про Дисциплінарний
статут митної служби України».

Оскільки було прийнято рішення про
звернення до Держмитслужби про
припинення перебування на державній
службі в митних органах ОСОБА_2, то
такому рішенню, в силу норми ст. 31
Закону №2805, мало передувати
обов'язкове службове розслідування.

Суд встановив, що Львівською митницею
не призначалося та не проводилося
службового розслідування діянь, що
мали місце 16.07.2010 року. В судовому
засіданні представник відповідачів
зазначив, що єдиним документом, який
фіксує діяння, що кваліфікується як
порушення ОСОБА_2 Присяги державного
службовця, є подання Львівської
митниці від 28.07.2010 року.

Таким чином суд приходить до
переконання, що лише висновок
службового розслідування може
стверджувати факт неналежного
виконання посадовою особою митного
органу службових обов'язків. Такі
обставини не можуть встановлюватися
поданням керівника митного органу. І
саме висновок службового
розслідування має містити
обґрунтовані пропозиції щодо
притягнення винної особи до
відповідальності, з урахуванням її
характеристики, обставин вчиненого
порушення, ступеня вини тощо.

З огляду на це, висновок Держмитслужби
України про порушення ОСОБА_2 Присяги
державного службовця не ґрунтується на
Законі; сам факт неналежного виконання
ОСОБА_2 службових обов'язків не
підтверджено належним та допустимим
доказом (висновком службового
розслідування).

Враховуючи висновки суду про
відсутність в діях ОСОБА_2 порушення
Присяги державного службовця та
протиправність наказу про припинення
перебування його державній службі в
митних органах, суд не оцінює доводи
сторін щодо можливості застосування до
спірних правовідносин гарантій,
передбачених ч. 4 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином суд вважає, що наказ
Державної митної служби України № 1468-к
від 29.07.2010 року в частині припинення
перебування на державній службі в
митних органах ОСОБА_2 є протиправним і
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.235 КАС України у
разі звільнення без законної підстави
або незаконного переведення на іншу
роботу, працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

Виходячи з цього, суд вважає, що
ОСОБА_2 підлягає поновленню на роботі
на державній службі в митних органах
України на посаді головного інспектора
сектора митного оформлення № 1 відділу
митного оформлення № 6 митного поста
"Мостиська" Львівської митниці з дня
фактичного звільнення, яким є 16.09.2010
року.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України
підлягає до задоволення вимога
позивача про стягнення з Львівської
митниці середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Згідно довідки Львівської митниці №
23/13-111 від 08.02.2011 року
середньодньомісячна зарплата ОСОБА_2
на день звільнення становила 4015,46 грн.,
середньоденна заробітна плата 211,34
грн..

Стягненню з Львівської митниці в
користь позивача підлягає середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 16.09.2010 року по 18.02.2011 року, що
становить 20499 гривень 98 копійок.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 ст.256 КАС
України постанову суду в частині
поновлення ОСОБА_2 на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у межах суми
стягнення за один місяць слід звернути
до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 7- 14, 17, 18, 49, 51, 158, 160,
161, 162, 163, 167,256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати наказ Державної митної
служби України № 1468-к від 29
липня 2010 року в частині, що стосується
головного інспектора сектору митного
оформлення № 1 відділу митного
оформлення № 6 митного поста
«Мостиська»Львівської митниці ОСОБА_2.

Поновити ОСОБА_2 на посаді
головного інспектора сектора митного
оформлення № 1 відділу митного
оформлення № 6 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці з 16.09.2010
року.

Стягнути з Львівської митниці в
користь ОСОБА_2 заробітну плату за час
вимушеного прогулу за період з 16.09.2010
року по 18.02.2011 року в розмірі 20499 (
двадцять тисяч чотириста дев'яносто
девять) гривень 98 копійок.

Постанову суду в частині
поновлення ОСОБА_2 на посаді головного
інспектора сектора митного оформлення
№ 1 відділу митного оформлення № 6
митного поста «Мостиська» Львівської
митниці та стягнення заробітної плати
за один місяць в розмірі 4015( чотири
тисячі пятнадцять гривень) 46 копійок
звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд з одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги особою яка її подає,
до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови
виготовлений 23.02.2011 року.

Головуючий суддя

Запотічний І.І.

Судді

Крутько О.В.

Шинкар Т.І.