Справа № 810/5282/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5282/14
Головуючий у 1-й інстанції: Панченко
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Чаку Є.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 08 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
виконуючого обов'язки Бориспільського
міжрайонного прокурора Київської
області молодшого радника юстиції
М.Сороки, третя особа - начальник
Бориспільської виправної колонії № 119
Управління Державної пенітенціарної
служби в м. Києві та Київській області
майор внутрішньої служби Орловський
Юрій Володимирович, про визнання дій
протиправними, визнання протиправним
та скасування рішення і зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до виконуючого обов'язки
Бориспільського міжрайонного
прокурора Київської області молодшого
радника юстиції М.Сороки, третя особа -
начальник Бориспільської виправної
колонії № 119 Управління Державної
пенітенціарної служби в м. Києві та
Київській області майор внутрішньої
служби Орловський Юрій Володимирович,
про визнання дій протиправними,
визнання протиправним та скасування
постанови від 19.08.2014 і зобов'язання
вчинити дії.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 08 вересня
2014 року відмовлено у відкритті
провадження на підставі пункту 1 ч. 1 ст.
109 КАС України.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, ухвалу суду першої інстанції та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції. В
своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті
провадження у справі, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
вимоги позивача пов'язані із питаннями,
які виникають під час виконання вироку,
який є завершальною стадією
кримінального процесу та регулюються
нормами кримінально-процесуального
права і становлять зміст стадії
виконання вироку.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України
- юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 6-рп/2001 від 23 травня 2001 р. встановлено,
що кримінальне судочинство - це
врегульований нормами КПК України
порядок діяльності органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду (судді) щодо порушення,
розслідування, розгляду і вирішення
кримінальних справ, а також діяльність
інших учасників кримінального процесу
- підозрюваних, обвинувачених,
підсудних, потерпілих, цивільних
позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод і законних інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач просить суд: визнати
протиправними рішення відповідача, які
полягали у переведенні засудженого
(позивача) до дільниці ресоціалізації
Бориспільської ВК-119; визнати
протиправною та скасувати постанову
відповідача від 19.08.2014 про скасування
постанови про переведення засудженого
ОСОБА_3 до дільниці соціальної
реабілітації; визнати дії відповідача
неправомірними у зв'язку із
перевищенням ним владних повноважень
при прийнятті оскаржуваного рішення та
зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо повернення первісного юридичного
стану позивача.

Відповідно до ст. 1 КВК України -
виконання вироку є однією із стадій
кримінального процесу, в яких вирок
суду, що одержав силу закону,
звертається до виконання і
безпосередньо реалізується рішення
суду та вирішуються питання, що
виникають у зв'язку з його виконанням .

Правова регламентація порядку і умов
виконання та відбування кримінальних
покарань з метою захисту інтересів
особи, суспільства і держави шляхом
створення умов для виправлення і
ресоціалізації засуджених,
запобігання вчиненню нових злочинів як
засудженими, так і іншими особами, а
також запобігання тортурам та
нелюдському або такому, що принижує
гідність, поводженню із засудженими
визначається кримінально-виконавчим
законодавством України.

Згідно до ст. 4 КВК України - підставою
виконання і відбування покарання,
зокрема, є вирок суду, який набрав
законної сили, інші рішення суду.

Розподіл, направлення та переведення
для відбування покарання осіб,
засуджених до позбавлення волі на
певний строк та довічного позбавлення
волі, до установ виконання покарань
здійснюються на підставі статей 12, 64, 65
КК України та статей 11, 18, 19, 86, 87, 92, 93, 101,
138, 140, 147 КВК України за відповідними
індивідуальними та персональними
нарядами.

Питання пов'язані з виконанням вироку
регулюються Розділом VІІІ
Кримінально-процесуального кодексу
України від 13 квітня 2012 року №4651-VІ).

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що вимоги позивача
пов'язані з виконанням вироку суду в
кримінальній справі, та, відповідно до
Розділу VІІІ КПК України є однією із
стадій кримінального процесу, а тому
підлягають вирішенню в порядку
кримінального судочинства, що виключає
можливість їх розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція викладена у листі
Вищого адміністративного суду України
№1619/10/13-09 від 30 листопада 2009 року «Щодо
застосування норм процесуального
права».

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС
України - суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
зокрема, якщо заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів, дослідивши
матеріали справи, погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що доводи апелянта є
необґрунтованими та спростовуються
матеріалами справи. Рішення прийнято з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права та з урахуванням
всіх обставин справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу Київського
окружного адміністративного суду від 08
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Ю.А. Ісаєнко

Є.В. Чаку

Ухвалу в повному тексті
виготовлено 24.11.2014 року.

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Чаку Є.В.