Справа № 173/1700/13-а
Суддя: Трофимова Н. А.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1700/13-а
Провадження №2-а/173/7/2014
ПОСТАНОВА

іменем України

18 березня 2014 р.
м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області, третя
особа: сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю “Полум’я”, про
визнання незаконними дії відповідача
та зобов’язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2013 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України у
Верхньодніпровському районі, третя
особа: сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Полум’я», про
визнання незаконними дії відповідача
та зобов’язання вчинити дії, що він був
прийнятий на роботу трактористом до
Верхньодніпровського міжколгоспного
підприємства по виробництву яловичини.
01.08.1988 р. дане підприємство було
реорганізоване у Верхньодніпровське
міжколгоспне агропромислове
об’єднання по виробництву продуктів
тваринництва. 31.03.1989 р. у зв’язку з
ліквідацією РАПО він був звільнений за
переводом до колгоспу «Дніпровський»,
а 01.04.1989р. був прийнятий трактористом
першого класу до колгоспу. 20.04.1994р.
колгосп «Дніпровський» було
реорганізовано в КСП «Дніпровське», в
якому він продовжував працювати
трактористом першого класу та був
звільнений 25.02.2000р. по переводу до ТОВ
«Агрофірма Дніпровська» охоронником. В
уточнюючій довідці, виданій СТОВ
«Полум’я», зазначено, що він з 04.01.1979р.
по 25.02.2000р. працював
трактористом-машиністом та був
безпосередньо зайнятий у виробництві
продукції сільського господарства
протягом повного польового періоду у
рослинництві та протягом календарного
року в тваринництві. Згідно трудових
книжок його трудовий стаж в якості
тракториста-машиніста складає 21 рік 1
місяць 21 день. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, що дає право на пільгове
пенсійне забезпечення. Він, після
досягнення 55 років, 12.03.2013р. звернувся
до відповідача з заявою про
призначення йому пільгової пенсії.
22.05.2013р. йому була надана відповідь №
4131/0614, яку він отримав 27.05.2013р. щодо
неможливості призначення пенсії на
пільгових умовах відповідно до п. «В»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», у зв’язку з тим, що «в
його трудовій книжці відсутні
відомості, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах, а саме не
зазначено про роботу на посаді
тракториста-машиніста та про
безпосередньо зайнятість у
виробництві сільськогосподарської
продукції», а також через те, що «між
відомостями в трудовій книжці та
уточнюючої довідки мають місце
розбіжності», але які не зазначено.
Крім того, відповідач в листі зазначає,
що його стаж становить – 19 років 2
місяці 25 днів, на підставі чого просить
визнати дії Управління Пенсійного
Фонду України у Верхньодніпровському
районі Дніпропетровської області щодо
відмови у призначенні йому пенсії за
віком на пільгових умовах
неправомірними; зобов’язати
відповідача зарахувати йому час роботи
трактористом-машиністом у
Верхньодніпровському міжколгоспному
підприємстві по виробництву яловичини
за період з 04.01.1979р. по 30.11.1980 р. включно
до трудового стажу, необхідного для
призначення пільгової пенсії
відповідно до п. «В» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»; а
також зобов’язати відповідача
призначити йому пенсію за віком на
пільгових умовах з часу звернення за
призначенням пенсії – з 12.03.2013р., а
також стягнути з відповідача всі
судові витрати.

В судове засідання позивач з’явився,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити з
підстав, вказаних в позовній заяві.

Представники відповідача в судове
засідання з’явилися позовні вимоги не
визнали та просили відмовити в
задоволенні позову. Суду пояснили, що
працівниками Пенсійного фонду
проводилася виїзна перевірка в
сільськогосподарському товаристві з
обмеженою відповідальністю
“Полум’я” (правонаступник працедавця
позивача), внаслідок якої не було
встановлено та підтверджено
відповідними документами робота
позивача трактористом машиністом у
період 1979-1980 роках.

Третя особа: сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю “Полум’я” , в судове
засідання не з’явилася про день, час та
місце судового засідання повідомлена
належним чином.

Свідок ОСОБА_2 суду показала, що вона
працювала у Верхньодніпровському
відгодівельному комплексі з 1976 року до
квітня 1979 року касиром – рахівником, з
квітня 1979 року переведена на посаду
бухгалтера. У перших числах січня 1979
року ОСОБА_1 влаштувався на роботу у
відгодівельний комплекс на посаду
тракториста. Режим праці, зокрема у
ОСОБА_1 був п’ять днів на тиждень –
повний робочий час; в суботу до 16-00
години, у неділю – за графіком. До
квітня 1979 року, вона, як касир, видавала
заробітну плату. Сума заробітної плати
у ОСОБА_1 відповідала сумі заробітної
плати інших трактористів на
підприємстві, які працювали повний
робочий місяць та були зайняти повний
робочий день.

Свідок ОСОБА_3, суду показав, що він
працював в Верхньодніпровському
міжколгоспному підприємстві з
виробництва яловичини з серпня 1978 року
на посаді тракториста. В цьому ж році
він запропонував своєму знайомому -
ОСОБА_1 влаштуватися на роботу в
Верхньодніпровське міжколгоспне
підприємство з виробництва яловичини.
В січні 1979 року ОСОБА_1
працевлаштувався на зазначене
підприємство на посаду тракториста, де
працював зокрема у 1979 – 1980 роках. Режим
праці п’ять днів на тиждень – повний
робочий день 8-9 годин, у суботу
працювали менше. В трудові обов’язки
входило: роздавання кормів худобі на
тракторі до якого був приєднаний кормо
навантажувач – взимку; та заготівля
кормів, також на тракторі, влітку.
Свідок працював в однієї бригаді з
позивачем.

Свідок ОСОБА_4, суду показала, що в
період 1979-1980 р.р. вона працювала
головним бухгалтером в
Верхньодніпровському міжколгоспному
підприємстві з виробництва яловичини.
З позивачем познайомилася у січні 1979 р.,
коли він працевлаштувався в
Верхньодніпровське міжколгоспне
підприємство з виробництва яловичини
на посаду тракториста-машиніста. Вона,
як головний бухгалтер, перевіряла
книгу обліку робочого часу та
нарахування заробітної плати
працівникам. Зазначала, що у позивача
була наступна зайнятість: п’ять днів
на тиждень – повний робочий день;
субота – скорочений день, та у неділю –
за графіком.

Свідок ОСОБА_5, суду показала, що з 1978
року вона працювала головним
зоотехніком у Верхньодніпровському
міжколгоспному підприємстві з
виробництва яловичини. У 1979 році в
зазначене підприємство
працевлаштувався ОСОБА_1 на посаду
тракториста, в обов’язки якого входило
годування худоби, зокрема роздавання
корму - взимку, а літом також заготівля
кормів. За своїми посадовими
обов’язками свідок вела табель обліку
робочого часу та нараховувала
заробітну плату, зокрема позивачу.
Режим праці у позивача був: п’ять днів
на тиждень – повний робочий день;
суботу – скорочений робочий день.

Суд, заслухавши позивача,
представників відповідача, свідків,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши докази в їх сукупності та
взаємозв’язку, прийшов до висновку про
часткове задоволення позову з огляду
на наступне.

Відповідно до змісту трудової книжки
БТ-І №0551293, виданої на ім’я ОСОБА_1, з
зазначенням посади – тракторист, 04.01.1979
року він прийнятий у
Верхньодніпровське міжколгоспне
підприємство з виробництва яловичини
на посаду тракториста, відповідно до
Наказу №1 від 06.01.1979р. (а.с.8-9).

Згідно з Посвідченням тракториста -
машиніста першого класу «К» №735348,
виданого 14 січня 1986 року на ім’я
ОСОБА_1, стаж роботи зазначений з 17
лютого 1976 року.

Відповідно до Книги обліку руху
трудових книжок ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
прийнятий на роботу 04.01.1979 року, трудова
книжка БТ-І № 0551293, на посаду
тракториста 1 класу, на підставі наказу
31 від 06.01.1979року (а.с. 64-65).

За довідкою сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Полум’я» від
13.02.2013р. ОСОБА_1 працював з 04.01.1979р. по 25
люте 2000р. в якості
тракториста-машиніста та був
безпосередньо зайнятий в виробництві
продукції сільського господарства на
протязі повного польового періоду в
рослинництві або на протязі
календарного року у тваринництві.
Довідка видана на підставі наказу №1
від 04.01.1979 р., наказ №4 від 25.02.2000р., книги
наказів, табелю, відомості по з/платі
для пред’явлення в органи соціального
забезпечення. Довідка підписана
керівником підприємства ОСОБА_6 та
скріплена печаткою (а.с. 17).

Відповідно до Довідки
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Полум’я»
від 13.02.2013р., ОСОБА_1, працював з 04.01.1979
року, згідно наказу №1 від 06.01.1979 р. по
25.02.2000р. згідно наказу №4 від 25.02.2000р. на
посаді тракториста (а.с. 23).

Згідно Довідки сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Полум’я» від
13.02.2013р., Верхньодніпровське МОК з 1993р.
реорганізовано у КСП «Дніпровський». У
2000 році КСП «Дніпровський2,
реорганізується шляхом перетворення у
СТОВ «Полум’я», який є
правонаступником (а.с. 23)

Відповідно до Довідки
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Полум’я»
від 13.02.2013р., колгосп «Дніпровський»
Верхньодніпровського району
відповідно до Закону України «Про
колективне сільськогосподарське
підприємство» від 14.02.1992р. №2114-Х11, на
підставі рішення загальних зборів
членів колгоспу (протокол №4 від 20
квітня 1994 року) був реорганізований в
Колективне сільськогосподарське
підприємство «Дніпровське». На
підставі Указу Президента України «Про
невідкладні заходи щодо прискорення
реформування аграрного сектора
економіки» від 03.12.99р. №1529/99 КСП
«Дніпровське» рішенням загальних
зборів членів КСП (протокол №4 від 25
лютого 2000 року) реорганізовано в
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Полум’я»
(а.с. 18).

За результатами зустрічної перевірки,
працівниками пенсійного фонду
встановлено, що у документах позивача
існують розбіжності щодо дати наказу
про прийняття на роботу у 1979 році, а
саме у трудовій книжці зазначений
наказ від 06.01.1979р., а в деяких довідках
дата наказу вказана – 04.01.1979р., але
книга наказів за 1979 рік відсутня,
особливі рахунки по нарахуванню
заробітної плати з 01.01.1979 по 30.11.1980р.
відсутні. Табеля обліку робочого часу
відсутні (а.с. 24-25).

Відповідно до Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України,
від 12 серпня 1993р. №637(надалі за текстом
Порядок № 637), основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Згідно з ч.2 п.1 та п.2 Порядку № 637, за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі
інших документів,

виданих за місцем роботи, служби,
навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 2.13
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок на підприємствах,
відомствах та
організаціях,затвердженої Постановою
Госкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року
№162 (нормативний акт, що діяв на час
здійснення спірних записів в трудову
книжку позивача, в графі 3 розділу
«Відомості про роботу» у вигляді
заголовку пишеться повне найменування
підприємства. Під цім заголовком в
графі 1 ставиться порядковий номер
записи, що вноситься, в графі 2
зазначається дати прийму на роботу.

Оскільки у трудовій книжці в
графі 2 зазначена дата прийому на
роботі 04.01.1979 року, то безпосередньо ця
дата враховується, як дата прийому на
роботі, що випливає із змісту 2.13
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок на підприємствах,
відомствах та
організаціях,затвердженої Постановою
Госкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року
№162

Крім того, як встановлено
судом в інших документах позивача,
зокрема довідках та книги обліку руху
трудових книжок, не має розбіжностей
щодо дати прийому на роботу – 04.01.1979
року.

Само по собі розбіжності в
даті(числі) наказу про прийом на робо
боту позивача 04.01.1979р./06.01.1979р. не
впливають на період роботи, оскільки
цей період враховується з дати прийому
на роботу, а ні з дати оформлення наказу
про прийом на роботу.

Відповідно до п. 17 Порядку №
637, за відсутності документів про
наявний стаж роботи та неможливості їх
одержання у зв'язку з воєнними діями,
стихійним лихом, аваріями,
катастрофами або іншими надзвичайними
ситуаціями стаж роботи, який дає право
на пенсію, встановлюється на підставі

показань не менше двох свідків, які б
знали заявника по спільній з ним роботі
на одному підприємстві, в установі,
організації (в тому числі колгоспі)
або в одній системі.

За п. 18 Порядку № 637, за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх
внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також
підтвердили, що позивач працював з
січня 1979 року у Верхньодніпровському
міжколгоспному підприємстві з
виробництва яловичини на посаді
тракториста, був безпосередньо
зайнятий у виробництві продукції
сільського господарства на протязі
календарного року у тваринництві. У
відповідності до Порядку № 637, усі
допитані свідки знайомі з позивачем та
працювали в зазначений період у
Верхньодніпровському міжколгоспному
підприємстві з виробництва яловичини,
що підтверджується змістом трудових
книжок свідків, які були досліджені у
судовому засіданні та копії яких були
долучені до справи (а.с.36; 41-43; 44-46; 61).

Свідки допитані відповідно до вимог ст.
180 ЦПК України, підстав для сумніву в
достовірності та правдивості свідчень
вказаних осіб судом не убачається.

Таким чином, у відповідача відсутні
підстави для відмови позивачеві в
зарахуванні періоду з 1979р. по 30.11.1980р. до
трудового стажу.

Враховуючи вищевикладене, суд
погоджується з доводами позивача щодо
неправомірності дій відповідача щодо
відмови в призначенні йому пенсії за
віком на пільгових умовах та також
задовольняє позов в частині
зобов’язання відповідача зарахувати
час роботи трактористом – машиністом
за період з 04.01.1979 року по 30.11.1980 року
включно до трудового стажу,
необхідного для призначення пільгової
пенсії відповідно до п. “в” ч.1 ст. 13
Закону України “Про пенсійне
забезпечення”.

Не підлягає задоволенню вимога
позивача щодо призначення йому пенсії
на пільгових умовах з часу звернення за
призначенням пенсії – з 12.03.2013р.
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» підставою
для призначення пенсії є досягнення
особою певного віку, наявність
встановленого законом стажу роботи та
для пенсій на пільгових умовах, робота
особи на певних роботах.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку.

Згідно з Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, затвердж.
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005р. №22-1, зареєстр. в
Мінюсті 27.12.2005р. за №1566/11846, днем
звернення за пенсією вважається день
приймання органом, що призначає
пенсію, заяви про призначення,
перерахунок, відновлення або
переведення з одного виду пенсії на
інший. У разі, якщо до заяви про
призначення, відновлення пенсії
додані не всі необхідні документи,
орган, що призначає пенсію, письмово
повідомляє заявника про те, які
документи необхідно подати додатково,
про що в заяві про призначення пенсії
робиться відповідний запис. Якщо вони
будуть подані не пізніше трьох
місяців із дня повідомлення про
необхідність подання додаткових
документів, то днем звернення за
пенсією вважається день приймання
заяви про призначення пенсії або
дата, зазначена на поштовому штемпелі
місця відправлення заяви. Якщо
документи, які необхідно подати
додатково, протягом трьох місяців не
подані, пенсія призначається,
відновлюється за наявними
документами.

В силу ст. 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Проте позивачем не надано доказів
надання відповідачеві усіх необхідних
для призначення пенсії документів,
зокрема з якими діюче законодавство
пов’язує підтвердження стажу роботи
за спірний період.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа.

Таким чином судові витрати, в сумі 114
грн. 70 коп. здійсненні позивачем,
стягуються на його користь з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 6, 17-19, 72, 94, 105, 122, 128, 158,
161- 163 Кодексу адміністративного
судочинства України , суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області, третя
особа: сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю “Полум’я”, про
визнання незаконними дії відповідача
та зобов’язання вчинити дії, -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області щодо
відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за
віком на пільгових умовах.

Зобов’язати Управління Пенсійного
Фонду України у Верхньодніпровському
районі Дніпропетровської області
зарахувати ОСОБА_1 час роботи
трактористом – машиністом у
Верхньодніпровському міжколгоспному
підприємстві по виробництву яловичини
за період з 04.01.179 року по 30.11.1980 року
включно до трудового стажу,
необхідного для призначення пільгової
пенсії відповідно до п. “в” ч.1 ст. 13
Закону України “Про пенсійне
забезпечення”.

В решті позову, - відмовити

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3) судові витрати в сумі 114
(сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 18.03.2014 року,
повний текст рішення буде оголошений
23.03.20143р.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня
проголошення постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Н.А.
Трофимова