Справа № 2а-335/12/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
Справа № 70801/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника позивача:
Соніна А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м.Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року у справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю СП
«Комп'ютекс Авто» ЛТД до Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м.Львова про визнання
незаконним та скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В
И Л А:

12.01.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання незаконним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.08.2011
року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
оскаржуване рішення прийняте із
порушенням вимог законодавства,
оскільки право позивача на включення
витрат на оплату товару до складу
валових витрат підтверджується усіма
необхідними первинними документами.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року адміністративний позов
задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м.Львова № від 15.08.2011 року.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що в ході проведення перевірки
податковою інспекцією встановлено, що
задекларовані товариством у
податкових деклараціях по податку на
прибуток за 3-4 квартали 2010 року та 1
квартал 2011 року валові витрати в сумі 206
000 грн. не підтверджені первинними
бухгалтерськими документами.

У ході апеляційного розгляду
представник позивача Санін А.І. надав
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її здовольнити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем під час перевірки та
судового розгляду не встановлено і не
надано жодних доказів, які б
підтверджували те, що позивач при
здійсненні господарських операцій
щодо придбання паливно-мастильних
матеріалів, супутніх товарів та послуг
не мав наміру щодо дійсного набуття
цивільних прав і обов'язків за такими
операціями.

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що ДПІ у
Франківському районі м. Львова
проведено документальну планову
виїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю СП
«Комп'ютекс Авто»ЛТД з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2009 року по 31.03.2011 року,
результати якої відображені в Акті №
1356/23-2/22331602 від 10.08.2011 року.

Податковим органом встановлено, що
ТзОВ СП «Компютекс Авто» ЛТД порушило
п.5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» в результаті чого
підприємством занижено податок на
прибуток в сумі 51500,00 грн., в тому числі
за 3 квартал 2010 року в сумі 16700,00 грн., 4
квартал 2010 року в сумі 24300,00 грн., 1
квартал 2011 року в сумі 10500,00 грн.

На підставі висновків зазначеного Акту
перевірки відповідачем прийняте
податкове повідомлення рішення №
від 15.08.2011 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток на суму
61751 грн., з них 51 500 грн. - за основним
платежем, 10 251 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Під час проведення перевірки ДПІ у
Франківському районі м. Львова
встановлено, що ТзОВ СП «Комп'ютекс
Авто» ЛТД за період з 01.07.2009 року по
31.03.2011 року здійснювало операції із
придбання паливно-мастильних
матеріалів, супутніх товарів та послуг.
При цьому, податковим органом
встановлено завищення задекларованих
підприємством показників у рядку 04.1
Декларації з податку на прибуток
підприємств на загальну суму 206000 грн., в
тому числі за 3 квартал 2010 року в сумі
66800 грн., 4 квартал 2010 року в сумі 97200 грн.,
1 квартал 2011 року в сумі 42000 грн. Такий
висновок відповідача обґрунтований
тим, що господарські операції щодо
придбання товарів (послуг) не
підтвердженні первинними документами.

На думку суду першої інстанції, що
позивачем долучено до матеріалів
справи первинні бухгалтерські
документи, зокрема: видаткові накладні,
податкові накладні, Акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
рахунки за спожиту активу електричну
енергію.

Такі первинні документи оформлені
відповідно до вимог, встановлених ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», доказів протилежного
відповідачем не представлено та судом
не встановлено. Крім того, такі
документи відображають обсяг, час
придбання товарів (отримання послуг) та
проведення оплати.

Однак з такою позицією суду першої
інстанції не може погодитись колегія
суддів, оскільки за 3-4 квартал 2010 року
витрати на придбання товарів (робіт,
послуг), не підтверджені первинними
документами на загальну суму 164000.00 грн.,
та 1 квартал 2011 р. на загальну суму 42000.00
грн..

Вартість придбаних у ПП «Екоенергобуд»
робіт (послуг) сумі 143749,99 гри. віднесено
СУПР ТзОВ «Комп’ютекс Авто ЛТД» до
складу валових витрат. Згідно даних
бухгалтерського обліку по рахунку 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» по контрагенту ПП
«Екоенергобуд» станом на 01.07.2009 року
заборгованості не рахувалось. І
перерахованих коштів на р/р ПП
«Екоенергобуд» за період з 01.07.09р. по
31.03.11р . становить - 172500,00 грн., що
відображено бухгалтерськими
проведеннями.

Згідно баз даних ДПА України ПП
«Екоенергобуд» перебуває на обліку в
ДПІ у Щевченківському районі м.Києва,
стан платника-порушено провадження у
справі про банкрутство. Згідно поданої
в ДПІ останної декларації з податку на
прибуток підприємства за 9-ть місяців
2010 року фонд оплати праці за 9 місяців
становив 13 800 грн., що підтверджує (з
врахуванням мінімальної заробітної
плати даного періоду) наявність на
підприємстві не більше 1 працівника.
Також у розрахунку сум комунального
податку, за 9-ть місяців 2010 року
чисельність працівників не
проставлена. Крім цього у розділі
Декларації з податку на прибуток
підприємства «Амортизаційні
відрахування» підприємства записи
відсутні, що свідчить про відсутність у
підприємства будь-яких основних
засобів (власних виробничих,
складських, торгових приміщень,
устаткування). Слід зазначити, що
Декларацію з податку на прибуток
підприємства за 2010 рік, згідно баз їх
ДПА України, підприємством у
податковий орган не подано. Розрахунок
податку з власників транспортних
засобів підприємством у податковий
орган не подавався, що свідчить про
відсутність на підприємстві власних
транспортних засобів Таким чином, дані
податкової звітності та інформація з
інших джерел свідчить про відсутність
ПП «Енергобуд» трудових ресурсів,
власних виробничих, складських,
торгових приміщень, устаткування та
транспортних засобів для виконання
робіт по обслуговуванню АЗС та
під'їздної колії, як зазначено в актах
виконання робіт.

Враховуючи вищевикладене, можна
стверджувати, що операції з виконання
робіт мали не реальний характер роботи
ПП «Екоенергобуд» для СУПР ТзОВ
«Комп’ютекс Авто ЛТД» не виконувались.

Таким чином, первинні документи, які
складені суб'єктами господарської
діяльності на операції, що суперечать
законодавчим і нормативним актам та
такі, що не відповідають сутності і не
несуть доказовості відносно змісту
здійсненної операції не є документами,
які можуть бути підставою для
відображення в облікових регістрах
бухгалтерського та псового обліку.

Згідно даних податкового обліку СУПР
ТзОВ «Комп’ютекс Авто ЛТД», а саме
представлених до перевірки податкових
накладних, додатку №5 до декларації з
податку на ну вартість, а також
декларацій з податку на додану
вартість, СУПР ТзОВ «Комп’ютекс ЛТД»
віднесено до складу податкового
кредиту по операціях проведених з ПП
«Екоенергобуд», податок на додану
вартість в сумі 28750,01 гри.

Згідно даних бухгалтерського обліку по
рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» по контрагенту ПП
«Екоенергобуд», СУПР ТзОВ «Комп’ютекс
Авто ЛТД» до складу валових витрат
віднесено у ІІІ-му кварталі 2010 р.
господарські операції з придбанням
робіт (послуг) на загальну суму 27083.33
грн. та податкового кредиту 5416.67 грн., в
тому числі серпні місяці 2010 р. на суму
416.67 грн., у вересні місяці 2010 р. на суму
5000.00 грн.; у ІУ кварталі 2010 р.
господарські операції з придбанням
робіт (послуг) на загальну суму116666,66
грн. та податкового кредиту в сумі 23333.34
грн. в тому числі в листопаді місяці 2010
р. на суму 8333,34 грн.. у грудня місяці 2010 р.
на суму 15000.00 грн..

Відповідно до п. 1.1 Договору технічного
обслуговування виробничої бази без
номера від 02.03.2009 р. укладеного між СУПР
ТзОВ «Комп’ютекс Авто ЛТД» (Замовник)
та ТзОВ «Втордеревпром» (Виконавець)
бере на себе зобов'язання на замовлення
Замовника, якісно та швидко власними
силами та засобами або за допомогою
підрядних організацій, здійснювати
технічне ослуговування під'їзної колії
та нафтобази.

Згідно баз даних ДПА України ТзОВ
«Втордеревпром» перебуває на обліку в
ДПІ у Сихівському районі м. Львова, стан
платника-запит на встановлення
місцязаходження. Згідно поданих в ДПІ
декларацій з податку на прибуток
підрприємства за 9-ть місяців 2009 року та
2009 рік фонд оплати праці за 9 місяців
становив 24080 грн., а за 2009 рік - 32486. Також
у розрахунку сум комунального податку
у період здійснення фінансово-
господарських операцій з СУПР ТзОВ
«Комп’ютекс Авто ЛТД» чисельність
працівників-3 чоловіка. Крім цього, у
розділі Декларації з податку на
прибуток підприємства «Амортизаційні
відрахування» підприємства записи
відсутні що свідчить про відсутність у
підприємства будь-яких основних
засобів (власних виробничих,
складських, торгових приміщень,
устаткування). Розрахунок податку з
власників транспортних засобів
підприємством у податковий орган не
подавався, що свідчить про відсутність
на підприємстві власних транспортних
засобів.

Таким чином, дані податкової звітності
та інформація з інших джерел свідчить
про відсутність у ТзОВ «Втордеревпром»
трудових ресурсів, власних виробничих,
складських, торгових приміщень,
устаткування та транспортних засобів
для виконання робіт по обслуговуванню
АЗС та під'їздної колії, як зазначено в
актах виконання робіт.

Враховуючи те, що згідно даних
податкової звітності, cвідчать про
відсутність у ТзОВ «Втордеревпром»
устаткування, транспортних засобів та
інших основних засобів, відсутність
достатньої кількості штатних
працівників на підприємстві, можна
стверджувати, що операції з виконання
робіт (послуг) мали не реальний
характер, роботи ТзОВ «Втордеревпром»
для СУПР ТзОВ «Комп’ютекс ЛТД» не
виконувались.

Таким чином, первинні документи, які
складені суб'єктами господарської
діяльності на операції, що суперечать
законодавчим і нормативним актам та
такі, що не відповідають сутності і не
несуть доказовості відносно змісту
здійсненної операції не є документами,
які можуть бути підставою для
відображення в облікових регістрах
бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів ( робіт, послуг), які
придбаваються ( виготовляються ) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», до складу валових витрат
включаються, зокрема, суми будь-яких
витрат, сплачених ( нарахованих )
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (
робіт, послуг).

З позицій податкового обліку - всі
витрати платника податків мають бути
підтверджені документально. Так,
згідно з підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», не можуть бути віднесені
до складу валових витрат будь-які
витрати, не підтверджені відповідними
документами, обов'язковість ведення та
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні. Зокрема, в Порядку складання
декларації з податку на прибуток
підприємства, затвердженого Наказом
ДПА України від 29.03.03. № 143, зазначено, що
дані, наведені в декларації, повинні
підтверджуватись первинними
документами обліку та відати
податковому обліку.

Первинний документ - відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», це - документ, який містить
відомості господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Один з основних принципів, щодо
первинних документів, на яких
грунтується бухгалтерський облік та
фінансова звітність ( ст.4 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»)
операції повинні обліковуватися
відповідно до їх сутності, а не лише
виходячи з юридичної форми.

У відповідності до п.2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» облік,
який ведеться підприємством.
Фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються і на
даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій, - відповідно до
п.1 статті 9 цього Закону, - є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

У відповідності до п.2 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
( форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші далі, що дають змогу
ідентифікувати - особу, яка брала
участь у здійснені господарської
операції.

Колегія суддів погоджується з доводами
апелянта, що перевіркою встановлено
розбіжність в сумі 206000.0 грн. не
підтверджена відповідними
документами, внаслідок чого
підприємством завищено валові витрати,
чим порушено пп.5.3.9, п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», оскільки не належать до
складу валових втрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість уведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які спростовують правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий спір
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, та порушено
норми процесуального права.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м.Львова задовольнити, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року у справі №2а-335/12/1370 скасувати та
прийняти нову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний