Справа № 826/5926/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5926/14
1-й інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.

суддів
Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої
служби Подільського районного
управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2
про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу від 27.03.2014 р., -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції, в якому просили суд визнати
протиправною та скасувати постанову
головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
місті Києві Хлистуненка С.С. від 27.03.2014
року по виконавчому провадженню №39218564
про накладення штрафу.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
червня 2014 року зазначений
адміністративний позов - задоволено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати в
повному обсязі Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
червня 2014 року та ухвалити нову, якою
відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державним виконавцем Відділу згідно
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 08.08.2013 року відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2607/14962/12, виданого
02.08.2013 року Подільським районним судом
міста Києва, про зобов'язання ОСОБА_3
використовувати земельну ділянку, яка
розташована на АДРЕСА_1 за цільовим
призначенням згідно державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 13.07.2007 року, зареєстрованого в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування, договорів
оренди за №03-7-0217 та встановлено
боржнику добровільно виконати рішення
у строк до 15.08.2013 року з наданням
документального підтвердження
самостійного виконання (ВП №39218564).

У межах вказаного виконавчого
провадження №39218564 головним державним
виконавцем Відділу Хлистуненком С.С.
винесено постанову про накладення
штрафу від 18.02.2014 року, відповідно до
якої за невиконання рішення
постановлено накласти на боржника -
ОСОБА_3 - штраф у розмірі 170,00 грн.

Надалі, головним державним виконавцем
Відділу Хлистуненком С.С. винесено
постанову про накладення штрафу від
27.03.2014 року, якою накладено на позивача
(боржника у виконавчому провадженні
№39218564) штраф у розмірі 340,00 грн.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів
звертає увагу на таке.

Положеннями ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року
№ 606-XIV (надалі - Закон №606) визначені
загальні умови виконання рішень, за
якими боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення.

Водночас, після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження (ч. 1
ст. 75 Закону №606).

В свою чергу, ч. 2 ст. 25 Закону №606
визначено, що державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону
№606, у разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Приписами ст. 89 Закону №606 передбачено,
що у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Проаналізувавши вищезгадані правові
норми колегія суддів приходить до
висновку, що на державного виконавця
покладається обов'язок перевірки стану
виконання боржником рішення та у разі
виявлення невиконання останнього за
відсутності поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф,
відповідно до положень ст. 89 Закону №606.

Так, підставами для винесення
оскаржуваної постанови про накладення
штрафу від 27.03.2014 року стали акти
державного виконавця від 24.09.2013 року,
18.02.2014 року та 13.03.2014 року.

У силу положень п. 1.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5 (далі - Інструкція), під час
здійснення виконавчого провадження
державний виконавець приймає рішення
шляхом винесення постанов,
попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1.5.2 Інструкції, акт -
документ, що підтверджує певні
встановлені факти або події:

а) текст акта складається з реквізитів
виконавчого документа із зазначенням
суті проведених дій; за зведеним
виконавчим провадженням - повного
найменування (прізвища, імені та по
батькові) боржника та дати об'єднання
виконавчих проваджень у зведене, а
також вступної і констатуючої частин. У
вступній частині зазначаються назва
акта, дата і місце його складання,
посада, прізвище, ім'я, по батькові
державного виконавця, підстава для
складання акта, перелічуються особи, що
були присутні під час його складання,
із зазначенням їхнього статусу у
виконавчому провадженні, місця
проживання (місцезнаходження), посад,
інших наявних даних, зазначається
кількість аркушів, на яких складено
акт;

б) у констатуючій частині викладаються
мета і завдання складання акта, суть і
характер проведених виконавчих дій,
встановлені факти, події, а також у разі
потреби висновки і пропозиції;

в) у кінці акта (перед підписами)
зазначаються відомості про кількість
примірників акта та кому вони
надаються (надсилаються);

г) акт підписується всіма особами, які
брали участь у його складанні. У разі
відмови від підписання сторін чи інших
осіб, що були присутні при складанні
акта, про це робиться відмітка в акті.
Відмітка «від підпису відмовився»
проставляється напроти імені особи,
яка відмовилася від підпису, та
засвідчується підписами інших осіб,
які були присутніми під час складання
акта;

ґ) до акта можуть вноситись також інші
відомості, визначені Законом, цією
Інструкцією та іншими
нормативно-правовими актами.

Отже, акт державного виконавця у
відповідності з вищенаведеними
положеннями Інструкції повинен,
зокрема, містити у констатуючій
частині мету і завдання складання акта,
суть і характер проведених виконавчих
дій, встановлені факти, події, а також у
разі потреби висновки і пропозиції.

В свою чергу, згідно актів державного
виконавця від 24.09.2013 року, 18.02.2014 року та
13.03.2014 року, копії яких наявні у
матеріалах справи, встановлено, що,
виходячи за адресою АДРЕСА_1 виявлено
невиконання рішення суду, а саме: на
ділянці перебувають від 10 до 15 собак.

Разом з тим, відповідно до державного
акту на право власності на земельну
ділянку, копія якого наявна у
матеріалах справи, останній посвідчує
право власності ОСОБА_3 на земельну
ділянку, розташовану на лінії 9, діл. 59
(с/т «Більшовик») у Подільському районі
м. Києва, в якості цільового
призначення якої визначено «ведення
садівництва».

Водночас, в акті обстеження земельної
ділянки від 18.02.2014 року, складеного
членами Громадської організації
«Садівниче товариство «Більшовик»,
вказано, зокрема, що на земельній
ділянці АДРЕСА_1, ростуть плодові
дерева в кількості 10 штук та плодові
кущі, виноград, декоративні рослини,
квітник, що відповідає її цільовому
призначенню.

Таким чином, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що навіть
перебування на земельній ділянці
собак не виключає можливості
використання позивачем земельної
ділянки за цільовим призначенням,
оскільки відповідно до наведеного
вище, на земельній ділянці АДРЕСА_1,
ростуть плодові дерева в кількості 10
штук та плодові кущі, виноград,
декоративні рослини, квітник, що
відповідає її цільовому призначенню,
визначеному у державному акті на право
власності на дану земельну ділянку.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що державний виконавець у
межах виконавчого провадження №39218564
звертався до Подільського районного
суду міста Києва із заявою про
роз'яснення рішення Подільського
районного суду м. Києва від 30.05.2013 року
по цивільній справі №2607/14962/12 з
проханням роз'яснити резолютивну
частину даного рішення в частині того,
які саме вимоги (дії) необхідно
виконати ОСОБА_3 для того, щоб земельна
ділянка, яка розташована на лінії 9,
ділянки №59 (с/т «Більшовик») у
Подільському районі м. Києва
використовувалася за цільовим
призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону, у разі
якщо викладена у виконавчому документі
резолютивна частина рішення є
незрозумілою, державний виконавець або
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення.

З викладеного вище вбачається, що у
державного виконавця резолютивна
частина рішення Подільського
районного суду м. Києва від 30.05.2013 року
по цивільній справі №2607/14962/12 викликала
підстави для звернення до суду за
роз'ясненням, тобто фактично у
державного виконавця виникли
складнощі у виконанні останнього, а,
відтак, і в оцінці факту виконання або
невиконання його боржником.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень на якого
в силу положень ч. 2 ст. 71 КАС України
покладено обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, не доведено
правомірності оскаржуваної постанови
про накладення штрафу від 27.03.2014 року.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на Постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 червня 2014 року - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.