Справа № П/811/2736/14
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2014 рокусправа № П/811/2736/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 04
вересня 2014 року у справі №П/811/2736/14 за
позовом ОСОБА_1 до Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про часткове скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просив скасувати
податкове повідомлення-рішення
Долинської ОДПІ від 30.06.2014р. №160-15 в
частині нарахованої суми грошового
зобов'язання в розмірі 4 250,00грн. В
обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що розмір орендної плати за
земельну ділянку визначений в
Договорі, а тому відповідач, який не є
учасником договору, не може втручатися
у відносини сторін договору та
визначати інший розмір орендної плати.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2014 року у справі №П/811/2736/14
адміністративний позов задоволено.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення Долинської ОДПІ
№160-15 від 30.06.2014 року в частині
нарахованої Позивачу суми грошового
зобов'язання в розмірі 4 250,00 грн.

Не погодившись з постановою суду,
Долинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
подала апеляційну скаргу. в якій.
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову, якою в позові відмовити
у повному обсязі. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що за нормами чинного
законодавства, розмір орендної плати
становить 3% їх грошової оцінки.
Оскільки збільшення мінімального
розміру орендної плати за землю
відбулося не у зв'язку з волевиявленням
сторін договору, а у зв'язку зі зміною
ставки податку відповідно до закону,
необхідність сплати земельного
податку у новому розмірі, а саме у
розмірі 3%, виникла у платника незалежно
від умов договору.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з'явились, у
зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалам справи
підтверджено, що згідно з підпунктом
54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового
кодексу України та відповідно до
пункту 286.5 статті 286 розділу ХІІІ
Податкового кодексу України,
Долинською ОДПІ визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
орендна плата з фізичних осіб
Суходільська сільська рада у розмірі
8500грн., про що винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Ф» №160-15
від 30.06.2014р. (а.с.6)

За результатами розгляду первинної
скарги ОСОБА_1 на винесене податкове
повідомлення-рішення, Головним
управлінням Міндоходів у
Кіровоградській області прийнято
рішення від 23.07.2014р., яким податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін, а скаргу позивача - без
задоволення. Рішення обґрунтовано тим,
що розмір та умови розмір та умови
оплати, зазначені у договорі, не можуть
суперечити чинному на час укладання
договору законодавству. Відносини
оподаткування не можуть регулюватися
на засадах угоди між учасниками, не
передбачають укладання договорів щодо
виконання податкового зобов'язання,
оскільки сплата обов'язкових платежів
не може залежати від умов договору.
Оскільки збільшення мінімального
розміру орендної плати за землю
відбулося не у зв'язку з волевиявленням
сторін договору, а у зв'язку зі зміною
ставки податку відповідно до закону,
необхідність сплати земельного
податку у новому розмірі, а саме у
розмірі 3%, виникла у платника незалежно
від умов договору.

Правомірність та обґрунтованість
вказаного податкового
повідомлення-рішення є предметом
спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що зміна
розміру орендної плати, передбачена
договором, укладеним до набрання
чинності Податковим кодексом України,
можлива лише на умовах та з підстав,
передбачених договором, або якщо
законом встановлена відповідна умова,
при настанні якої орендна плата
підлягає перегляду. Крім того, суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Статтею 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, пов'язані з орендою землі
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про оренду землі» від
6 жовтня 1998 року № 161- XIV (зі змінами та
доповненнями), іншими законами України
та нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди.

Справляння плати за землю регулювався
Законом України «Про плату за землю»
від 03.07.1992р. за № 2535-ХІІ (зі змінами та
доповненнями) (що діяв до 01.01.2011р.), а з
01.01.2011 року регулюється Податковим
кодексом України (зі змінами та
доповненнями).

Враховуючи, що спірні правовідносини
виникли після набрання чинності
Податковим кодексом України, Закон
України «Про плату за землю»
застосуванню не підлягає.

Відповідно до п.9.1.10 ст.9 Податкового
кодексу України плата за землю
належить до загальнодержавних
податків та зборів та справляється у
формі земельного податку та орендної
плати за земельні ділянки державної і
комунальної власності (п. 14.1.147 ПКУ).

Що стосується земельного податку, то
таким є обов'язковий платіж, що
справляється з власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв), а
також постійних землекористувачів (п.
14.1.72 ПКУ). В свою чергу, орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності теж є
обов'язковим платежем, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (п. 14.1.136 ПКУ).

Таким чином, земельний податок та
орендна плата є самостійними
обов'язковими платежем, які
сплачуються за користування землею.

Відповідно до положень ст. 1 Закону
України «Про оренду землі», оренда
землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом України «Про
оренду землі» та є обов'язковим при
укладанні відповідних договорів.

Відповідно до частини першої статті 21
цього ж Закону орендна плата - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Відповідно до ст.286 та ст.288 ПК України,
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру. Підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки.

Разом із тим, підпунктом 288.5.1 пункту 288.5
статті 288 Податкового кодексу України,
в редакції, чинній на час укладення
договору, було встановлено, що розмір
та умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_1 (орендарем) та Суходільською
сільською радою (орендодавцем) на
підставі рішення Дніпропетровської
міської ради від 11.11.2011р. за №89 було
укладено договір оренди земельної
ділянки від 11.11.2011р., об'єктом оренди
якого є земельна ділянка площею 9,1147 га
з них: 5,1396 га - під ставком, 3,4070 га - під
водоохоронною зоною (пасовищами), 0,5681
га - під гідротехнічною спорудою на
території Суходільської сільської
ради Долинського району для
рибогосподарських потреб (а.с.7-10).

Відповідно до п.5 договору від 11.11.2011р.
грошова оцінка земельної ділянки
становить 283273грн. проіндексована
станом на 01.01.2011р.

Пунктом 8 договору від 11.11.2011р.
встановлено, що земельна ділянка
передається в оренду строком на 10
років.

Згідно із п. 9 договору від 11.11.2011р. сума
орендної плати за користування
земельною ділянкою на термін дії
договору складає 1,5 % від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки за
землі сільськогосподарського
призначення, гідротехнічну споруду та
водний об'єкт - 4250,00грн. в рік.

Крім того, пунктом 13 договору від
11.11.2011р. встановлено, що розмір орендної
плати переглядається один раз на три
роки у разі: зміни умов господарювання,
передбачених договором; зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін,
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством;
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами; в інших
випадках , передбачених законом.

Нормами чинного законодавства
передбачено внесення змін у розмір
орендної плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності. При цьому, зміна
умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Статтею 654 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає зі звичаїв ділового
обороту.

В даному випадку, Договором було
передбачено перегляд розміру орендної
плати, проте встановлено, що такий
перегляд відбувається один раз на три
роки. Договір було укладено 11.11.2011р., а
відтак, станом на час прийняття
спірного податкового
повідомлення-рішення (30.06.2014р.)
визначений сторонами Договору строк
перегляду розміру орендної плати - не
настав.

Разом із тим слід зауважити, що
податковий орган відповідно до
Податкового кодексу України, наділений
повноваженнями зі здійснення контролю
за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством,
проте ініціативою вносити зміни в
договори оренди землі наділена одна зі
сторін цих договорів, якою у справі, що
розглядається, є сільська рада - орган
місцевого самоврядування, через яку
відповідною територіальною громадою
реалізовано право власності на
передані в оренду земельні ділянки, що
знаходяться у державній власності.

Договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Таким чином, хоча зміна розміру
земельного податку є підставою для
перегляду встановленого розміру
орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичні зміни орендної
палати та, відповідно, донарахування
ДПІ суми податкового зобов'язання з
орендної плати із застосуванням
штрафних санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України (постанови від
11.06.2013р. у справі №21-166а13 та у справі
№21-443а12, від 24.06.2014р. у справі №21-204а14),
рішення якого, відповідно до ст.244-2 КАС
України, є обов'язковими для виконання
усіма судами України.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2014 року у справі №П/811/2736/14 залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов