Справа № 814/2254/14
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

13 листопада 2014 року
Справа № 814/2254/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лісовської Н. В.
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Миколаївське
заводобудівельне управління № 8", вул.
Нікольська, 23/1а, м. Миколаїв, 54030

доДержавної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській обл., вул. Потьомкінська,
24/2, м. Миколаїв, 54030 проскасування
податкового повідомлення - рішення від
29.04.14р., № , № , № , В С Т А
Н О В И В:

ТОВ "Миколаївське заводобудівельне
управління №8" (надалі - позивач)
звернувся з позовом до ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів Миколаївської області
(надалі - відповідач) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
29.04.2014р. № в частині
донарахування податку на прибуток в
сумі 2794995,00 грн., та штрафних санкцій в
сумі 698749,00грн.., від 29.04.2014р. № в
частині донарахування податку на
додану вартість в сумі 122937грн. та
штрафних санкцій в сумі 61568,50 грн,
№ завищення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ на суму 564,00 грн. та
штрафних санкцій в сумі 282,00грн., №
в частині завищення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ в сумі 5191,00 грн..

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що посадові особи
відповідача при проведенні перевірки
дійшли невірних висновків щодо
безтоварності операцій по угодам,
укладених з контрагентами ПП ВКФ
"Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, з ТОВ
"Асгард ВС" та з ТОВ "Нафта Авто Строй",
що витрати з ТОВ "СВД-М Плюс", ПП "Агро
ІС", ПП "Вторгсервіс", ТОВ Адвокатська
контора "Адвокат" () та
ТОВ АК "Адвокат" () не
підтверджені документально й не мали
на меті здійснення ТОВ "Миколаївське
заводобудівельне управління №8"
господарської діяльності та занижено
податку на прибуток і податок на
додану вартість, а відтак вважає, що
податкові повідомлення-рішення від
29.04.2014р. № , від 29.04.2014р. № ,
№ та № винесено
неправомірно, та підлягають
скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнає,
надав суду письмові заперечення, в яких
зазначає про правомірність дій
контролюючого органу при проведені
перевірки позивача та законність
прийнятих податкових
повідомлень-рішень, яким суб'єкту
господарювання визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток, в зв'язку з: завищенням
позивачем витрат, що враховуються при
обчислені об'єкту оподаткування, в тому
числі по безтоварним господарським
операціям, визначенням суми
податкового зобов'язання з ПДВ, в тому
числі по безтоварним господарським
операціям.

З'ясувавши позиції представників
сторін, дослідивши матеріали, що
містяться у справі, судом встановлено:

Відповідачем було проведено
документальну планову виїзну
перевірку, про що складено акт
перевірки від 15.04.2014 № 297/14-03-22-01/32997486
(далі - акт перевірки) про результати
документальної планової виїзної
перевірки позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2013, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2013, висновки якого знайшли
відображення в податкових
повідомленнях-рішеннях від 29.04.2014р. №
в частині донарахування податку
на прибуток в сумі 2794995,00 грн., та
штрафних санкцій в сумі 698749,00грн.., від
29.04.2014р. № в частині
донарахування податку на додану
вартість в сумі 122937грн. та штрафних
санкцій в сумі 61568,50 грн, №
завищення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ на суму 564,00 грн. та
штрафних санкцій в сумі 282,00грн., №
в частині завищення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ в сумі 5191,00 грн.. До
таких висновків відповідач дійшов, не
визнавши в складі витрат позивача
вартості товарів (робіт, послуг) в сумі
458653 грн., по яких відповідачем не
встановлено їх фактичності, реальності
придбання та використання в
господарській діяльності, що визнані
відповідачем безтоварними, не
визнавши в складі витрат позивача
придбання послуг спецтехніки на 4827040
грн. та послуг з юридичного
супроводження господарської
діяльності позивача на суму 8772129 грн., з
причини відсутності мети отримання
доходу як кваліфікуючої ознаки
господарської діяльності, що
кореспондує з вимогою щодо наявності
розумної економічної причини (ділової
мети) під час здійснення господарської
діяльності при придбані послуг
спецтехніки та та юридичне
супроводження господарської
діяльності позивача.

Суд критично оцінює позицію
відповідача щодо визнання ним
безтоварними операції з придбання
позивачем товарів (робіт, послуг) в сумі
458653 грн. у ПП ВКФ "Універсал-центр", ФОП
ОСОБА_1, ТОВ "Асгард ВС" та у ТОВ "Нафта
Авто Строй" , по яких відповідачем не
встановлено їх фактичності, реальності
придбання та використання в
господарській діяльності, оскільки
відповідно до положень п.п. 72.1.5 п. 72.1 ст.
72 Податкового кодексу України, для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності контролюючих
органів використовується інформація,
що надійшла за результатами
податкового контролю. Перевірки та
звірки, як вказано у статті 62
Податкового кодексу України, є
способами здійснення податкового
контролю.

Оскільки зустрічні звірки даних
позивача по ПП ВКФ "Універсал-центр",
ФОП ОСОБА_1, ТОВ "Асгард ВС" та ТОВ "Нафта
Авто Строй" ні відповідач, а ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва, ДПІ у
Ленінському районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів у Миколаївській області,
ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
ГУ Міндоходів, не проведені, а Акти "Про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ПП ВКФ "УНІВЕРСАЛ-ЦЕНТР" (код
за ) з питань взаємовідносин
з ТОВ "Де-Лонга" (код 36622606) за березень 2010
року, ПП "Мгновение-Юг" (код 34387624) за
лютий 2011 року, ТОВ ФІРМА "АВАНТЕХТРАНС"
(код 30396394) за лютий-березень 2011 року, ПП
"Реа-рент Миколаїв" (код 33798208) за
вересень 2011 року, ТОВ "Ликиф-Агрострой"
(код 36954759) серпень-вересень 2010, лютий
2011року, ТОВ "Лугметпром-2010" (код за
) за лютий 2011 року, ПП
"СТРОЙМОНТАЖНАЛАДКА" (код за ) червень 2011 року, ПП "Центр
сприяння розвитку бізнесу" (код за
) за грудень 2011 року, ТОВ
"Інфостіл 2008" (код за ) за
лютий-квітень 2012 року, ПП "Іллекс
Луганськ" (код за ) за
вересень 2010 року, ТОВ "КОДЕКС" (код за
) за січень 2012 року, ТОВ "СІТІ
БУД-Україна" (код за ) за
лютий - березень 2012 року" від 06.08.2012
№225/22-300/32884421, акт від 26.12.2013 №28 /08-28-
22-12/38664999 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "Асгард ВС" не є
носіями доказової інформації, що
надійшли за результатами податкового
контролю, тому не могли бути
використані відповідачем для
формування висновків в акті перевірки
позивача.

В матеріалах справи містяться всі
документи первинного бухгалтерського
обліку позивача, які, до речі, були
предметом дослідження під час
перевірки, та описані відповідачем в
акті перевірки з посиланням на угоди
(договори), видаткові та податкові
накладні, банківські виписки та інші
документи, що підтверджують фактичне
здійснення господарських операцій по
наданню позивачу товарів, робіт, послуг
та свідчать про фактичне реальне
придбання позивачем товарів , робіт та
послуг у ПП ВКФ "Універсал-центр", ФОП
ОСОБА_1, ТОВ "Асгард ВС" та у ТОВ "Нафта
Авто Строй" .

Відповідач в судовому засіданні не
довів, що відомості про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням були внесені до
реєстру, в акті перевірки немає
посилань на відповідні витяги або
довідки з ЄДРПОУ щодо перелічених
підприємств-постачальників, в яких
було б зазначено про те, що на момент
укладання та виконання угод ці
підприємства не знаходилися за
юридичною адресою. Тому посилання на цю
обставину не може прийматися до уваги.

Відсутність в деяких випадках
товарно-транспортних накладних, в
даному випадку не має правового
значення, оскільки доставка придбаного
товару здійснювалась продавцями в
рахунок вартості придбаного товару.
Крім того, виписка ТТН не залежить від
волевиявлення покупця в разі доставки
товару продавцем.

Згідно п.140.2 ст.140 ПКУ перерахунок
витрат проводиться тільки у разі
визнання судом правочину недійсним. Як
вбачається з акту перевірки, угоди
позивача з контрагентами ПП ВКФ
"Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, з ТОВ
"Асгард ВС" та з ТОВ "Нафта Авто Строй"
не визнані судом недійсними.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку, що відповідач не мав права в
Акті перевірки надавати оцінку
господарським операціям позивача з ПП
ВКФ "Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, ТОВ
"Асгард ВС" та у ТОВ "Нафта Авто Строй",
окрім того, висновок відповідача щодо
не підтвердження реальності
господарських операцій з ПП ВКФ
"Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, ТОВ
"Асгард ВС" та у ТОВ "Нафта Авто Строй"
протирічить фактичним обставинам
справи та матеріалам первинного
бухгалтерського обліку, а від так є
хибним та неправомірним.

До того ж, вказані господарські
операції були предметом дослідження
судово-економічної експертизи від
14.07.2014 року, в висновку №20.14/04 якої
позиція (висновки) відповідача не
підтверджена.

Суд критично оцінює позицію
відповідача щодо не визнання ним
витрат позивача по придбання послуг
спецтехніки, придбаних у ТОВ "СВД-М
Плюс" та ПП "Агро ІС".

Позивачем в суді було доведено, що для
здійснення своєї будівельної
діяльності ним було укладено договори
з ТОВ "СВД-М Плюс" та ПП "Агро ІС" щодо
надання останніми робіт
спеціалізованою технікою виконавців
на всіх етапах виконання
будівельно-монтажних робіт ТОВ
"Миколаївське заводобудівельне
управління №8" по договорам
будівельного підряду на Засільському
цукровому заводі ТОВ "Юкрейніан Шугар
Компані для облаштування фундаментів
під цех первинної переробки буряку, під
мийне відділення, під буряконасосну;
облаштування гідро каналів подачі
буряку, облаштування жомової ями і
благоустрій території; монтаж
металоконструкцій естакади миття
буряку, монтаж каркасу бурякоцеху;
монтажу опорних металоконструкцій під
трубопроводів та для рекультивації
ґрунту на шламосховищі № 1 та №2 на
території ТОВ "МГЗ" для облаштування
огороджувальної дамби та інші земляні
роботи.

Згідно пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку. Згідно
п.138.2 ст.138 розділу ІІІ Податкового
Кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу
ІІІ Податкового Кодексу України,
визначено, що витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат.

В матеріалах справи містяться всі
документи первинного бухгалтерського
обліку позивача, які, до речі, були
предметом дослідження під час
перевірки, та описані відповідачем в
акті перевірки з посиланням на угоди
(договори), акти, банківські виписки та
інші документи, що підтверджують
фактичне здійснення господарських
операцій по наданню позивачу послуг
ТОВ "СВД-М Плюс" та ПП "Агро ІС" та
свідчать про фактичне реальне
придбання позивачем послуг
спецтехніки для здійснення власної
господарської діяльності.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку, що відповідач не мав права не
визнавати в складі витрат позивача
придбаних послуг спецтехніки у ТОВ
"СВД-М Плюс" та ПП "Агро ІС", а висновок
відповідача щодо не підтвердження
господарських операцій з ТОВ "СВД-М
Плюс" та ПП "Агро ІС" протирічить
фактичним обставинам справи та
матеріалам первинного бухгалтерського
обліку, а від так є хибним та
неправомірним.

До того ж, вказані господарські
операції були предметом дослідження
судово-економічної експертизи від
14.07.2014 року, в висновку №20.14/04 якої
позиція (висновки) відповідача щодо
господарських операцій з ТОВ "СВД-М
Плюс" та ПП "Агро ІС" не підтверджена.

Судом досліджено господарські
операції позивача щодо придбання
послуг у ПП "Вторгсервіс", ТОВ
Адвокатська контора "Адвокат" () та у ТОВ АК "Адвокат" () на юридичне супроводження
господарської діяльності позивача, та
встановлено наступне.

Позивачем в суді не доведено, що
придбані послуги у ПП "Вторгсервіс" в
сумі 174869,00грн. пов'язані з
господарською діяльністю позивача.
Згідно пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, а з
наданих до суду документів, які були
предметом дослідження й відповідачем
під час проведення перевірки, не
вбачається зв'язок здійснених витрат
позивача з його господарської
діяльністю.

Суд не визнає позиції позивача з цього
питання, бо вона протирічить фактичним
обставинам справи та матеріалам
первинного бухгалтерського обліку, а
від так дії відповідача з невизнання
витрат по придбанню юридичних послуг у
ПП "Вторгсервіс" в сумі 174869,00грн. є
правомірними , а прийняття податкового
повідомлення-рішення від 29.04.2014р. №
в частині визначення податку на
прибуток в сумі 36722,00грн. та штрафних
санкцій в розмірі 9180,5грн. є вірним.

Відносно не визнання відповідачем
витрат позивача щодо придбаних послуг
на юридичне супроводження
господарської діяльності позивача у
ТОВ Адвокатська контора "Адвокат" () та ТОВ АК "Адвокат" () в розмірі 8597260,00грн., суд,
дослідивши всі матеріали справи,
дійшов до висновку про неправомірність
таких дій відповідача.

Так, підставою для невизнання
вищевказаних витрат, є висновок
відповідача щодо відсутності мети
отримання доходу як кваліфікуючої
ознаки господарської діяльності, що
кореспондує з вимогою щодо наявності
розумної економічної причини (ділової
мети) під час здійснення господарської
діяльності при придбані послуг на
правове та юридичне супроводження
господарської діяльності. Така
позиція відповідача випливає зі
застосування ним пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
відповідно до якого розумна економічна
причина (ділова мета) - це причина, яка
може бути наявна лише за умови, що
платник податків має намір одержати
економічний ефект у результаті
господарської діяльності. Крім того,
відповідач вважає, що в порушення п.138.2
ст.138 розділу ІІІ Податкового Кодексу
України, позивачем не надані первинні
документи, що підтверджують здійснення
платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Судом досліджено господарські
операції позивача щодо придбання
послуг у ТОВ Адвокатська контора
"Адвокат" () та у ТОВ АК
"Адвокат" () на юридичне
супроводження господарської
діяльності позивача на підставі
матеріалів справи, які містяться всі
документи первинного бухгалтерського
обліку позивача, які, до речі, були
предметом дослідження під час
перевірки, та описані відповідачем в
акті перевірки з посиланням на угоди
(договори), банківські виписки та акти
прийому - здачі наданих послуг.
Позивачем надані до суду інші
документи (листи), що підтверджують
фактичне здійснення господарських
операцій по наданню позивачу послуг
ТОВ Адвокатська контора "Адвокат" () та ТОВ АК "Адвокат" () та свідчать про фактичне
реальне придбання позивачем юридичних
послуг.

Позивач в суді довів, що придбані ним
послуги у ТОВ Адвокатська контора
"Адвокат" () та у ТОВ АК
"Адвокат" () пов'язані з
господарською діяльністю позивача при
виконанні позивачем
будівельно-монтажних робіт по
договорам будівельного підряду на
Засільському цукровому заводі ТОВ
"Юкрейніан Шугар Компані для
облаштування фундаментів під цех
первинної переробки буряку, під мийне
відділення, під буряконасосну;
облаштування гідро каналів подачі
буряку, облаштування жомової ями і
благоустрій території; монтаж
металоконструкцій естакади миття
буряку, монтаж каркасу бурякоцеху; та
монтажу опорних металоконструкцій під
трубопроводів та для рекультивації
ґрунту на шламосховищі № 1 та №2 на
території ТОВ "МГЗ" для облаштування
огороджувальної дамби.

До того ж, вказані господарські
операції щодо придбання послуг у ТОВ
Адвокатська контора "Адвокат" () та у ТОВ АК "Адвокат" були
предметом дослідження
судово-економічної експертизи від
14.07.2014 року, в висновку №20.14/04 якої
позиція (висновки) відповідача не
підтверджена.

Суд спростовує позицію відповідача
щодо відсутності у позивача ділової
мети під час здійснення господарської
діяльності при придбані послуг
спецтехніки та послуг з юридичного
супроводження господарської
діяльності.

В суді відповідачем було наведено, що
позивачем отримано за період 2012 рік та
за 2013 рік доходу понад 85 млн. грн.,
діяльність позивача не є збитковою, та
сплачено податку на прибуток
362846,00грн.. Підпунктом 14.1.231 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України визначено,
що розумна економічна причина (ділова
мета) - це причина, яка може бути наявна
лише за умови, що платник податків має
намір одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності.
Як вказано в матеріалах справи
позивачем, внаслідок ділової мети
придбавалися послуги спецтехніки та
юридичні послуги при виконанні ним
будівельно-монтажних робіт по
договорам будівельного підряду на
Засільському цукровому заводі ТОВ
"Юкрейніан Шугар Компані для
облаштування фундаментів під цех
первинної переробки буряку, під мийне
відділення, під буряконасосну;
облаштування гідро каналів подачі
буряку, облаштування жомової ями і
благоустрій території; монтаж
металоконструкцій естакади миття
буряку, монтаж каркасу бурякоцеху; та
монтажу опорних металоконструкцій під
трубопроводів та для рекультивації
ґрунту на шламосховищі № 1 та №2 на
території ТОВ "МГЗ" для облаштування
огороджувальної дамби, внаслідок чого
отримано доходу більш ніж 85 млн. грн..,
та діяльність позивача не стала
збитковою.

Суд погоджується з позицією позивача,
що позивач здійснює
фінансово-господарську діяльність на
власний ризик, а тому вправі самостійно
оцінювати її ефективність та
доцільність; саме позивач вирішує, які
саме господарські операції йому
необхідно здійснити для забезпечення
своєї діяльності, та вправі самостійно
обирати виконавців послуг. Розділ III
ПКУ не має обмежень щодо не включення
до складу витрат, витрат, які не
відповідають визначенню ділової мети
та є економічно не ефективним на думку
контролюючого органу при проведені
перевірки.

Суд дійшов висновку, що відповідач
помилково встановлює і поширює
додаткові обмеження щодо витрат, які на
його думку, не несуть мети отримання
доходу як кваліфікуючої ознаки
господарської діяльності, що
кореспондує з вимогою наявності
розумної економічної причини, що в сою
чергу не передбачено ст. 138 ПКУ і
забороняється п. 140.5 ст. 140 ПКУ.

Щодо не згоди позивача з не визнанням
відповідачем податкового кредиту з
податку на додану вартість по угодам,
укладених позивачем з контрагентами ПП
ВКФ "Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, ПП
"Техснабжение", ТОВ "Асгард ВС", ТОВ
"Нафта Авто Строй" та ПП "Вторгсервіс" та
прийняття в наслідок такого висновку
податкових повідомлень-рішень від
29.04.2014р. № , №, № в
частині донарахування відповідно
податку на додану вартість,
встановлення завищення суми
бюджетного відшкодування, судом
встановлено наступне.

Позивач в суді довів, що податковий
кредиту в сумі 93718,52грн.,сформований з
вартості використаних запасів, робіт,
придбаних у ПП ВКФ "Універсал-центр"
(щебінь на суму 226087,2 грн.з ПДВ 37681,2 грн.),
у ТОВ "Профінструмент-Україна"
(іструменти на 9939,6 грн. та ПДВ 1987,92), у
ФОП ОСОБА_1 (паливо на суму 33167,00 грн. та
ПДВ 6633,4), у ТОВ "Асгард ВС" (ремонт насосу
на суму 6915грн. та ПДВ 1383,00), у ТОВ "Нафта
Авто Строй" (дизпаливо на суму 230165,00 грн.
та ПДВ в сумі 46033,00грн.), підтверджено
наявними первинними документами та
пов'язано з господарської діяльності
позивача.

Суд критично оцінює позицію
відповідача щодо визнання ним
безтоварними операції з придбання
позивачем товарів (робіт, послуг) у ПП
ВКФ "Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, ТОВ
"Асгард ВС", ПП "Техснабжение" та у ТОВ
"Нафта Авто Строй" , по яких
відповідачем не встановлено їх
фактичності, реальності придбання та
використання в господарській
діяльності, оскільки відповідно до
положень п.п. 72.1.5 п. 72.1 ст. 72 Податкового
кодексу України, для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності контролюючих
органів використовується інформація,
що надійшла за результатами
податкового контролю. Перевірки та
звірки, як вказано у статті 62
Податкового кодексу України, є
способами здійснення податкового
контролю. Як вказано вище, зустрічні
звірки даних позивача по ПП ВКФ
"Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, ТОВ
"Асгард ВС" та ТОВ "Нафта Авто Строй" ні
відповідач, а ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва, ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області, ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів, не проведені, а акти про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ПП ВКФ "УНІВЕРСАЛ-ЦЕНТР та з
ТОВ "Асгард ВС" не є носіями доказової
інформації, що надійшли за
результатами податкового контролю,
тому не могли бути використаний
відповідачем для формування висновків
в акті перевірки позивача.

В матеріалах справи містяться всі
документи первинного бухгалтерського
обліку позивача, видаткові та
податкові накладні, банківські виписки
та інші документи, що підтверджують
фактичне здійснення господарських
операцій по наданню позивачу товарів,
робіт та послуг та свідчать про
фактичне реальне придбання позивачем
товарів , робіт та послуг у ПП ВКФ
"Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, ТОВ
"Асгард ВС", ПП "Техснабжение" та у ТОВ
"Нафта Авто Строй" .

Відповідач в судовому засіданні не
довів, що відомості про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням були внесені до
реєстру, в акті перевірки немає
посилань на відповідні витяги або
довідки з ЄДРПОУ щодо перелічених
підприємств-постачальників, в яких
було б зазначено про те, що на момент
укладання та виконання угод ці
підприємства не знаходилися за
юридичною адресою. Тому посилання на цю
обставину не може прийматися до уваги.

Відсутність в деяких випадках
товарно-транспортних накладних, в
даному випадку не має правового
значення, оскільки доставка придбаного
товару здійснювалась продавцями в
рахунок вартості придбаного товару.
Крім того, виписка ТТН не є підставою
для виникнення права на податковий
кредит.

До того ж, відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПКУ,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 ПКУ, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 ПКУ, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту (п.
201.10 ст. 201 ПКУ). Податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідач в акті перевірки
посилається на податкові накладні,
виписані ПП ВКФ "Універсал-центр", ТОВ
"Профінструмент-Україна", ПП
"Техснабжение", ФОП ОСОБА_1, ТОВ "Асгард
ВС" й ТОВ "Нафта Авто Строй", та не
спростовує факту їх наявності або
заповнення з порушенням норм ПКУ.

Згідно ст. 61 Конституції України
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер, тому позивач
не може бути притягнутий до
відповідальності за те, що мав
правовідносини з ПП ВКФ
"Універсал-центр", ТОВ
"Профінструмент-Україна", ПП
"Техснабжение", ФОП ОСОБА_1, з ТОВ "Асгард
ВС" та з ТОВ "Нафта Авто Строй".

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку, що відповідач не мав права в
акті перевірки надавати оцінку
господарським операціям позивача з ПП
ВКФ "Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, ТОВ
"Асгард ВС", ПП "Техснабжение та з ТОВ
"Нафта Авто Строй", окрім того, висновок
відповідача щодо не підтвердження
реальності господарських операцій з ПП
ВКФ "Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, ПП
"Техснабжение , ТОВ "Асгард ВС",
протирічить фактичним обставинам
справи та матеріалам первинного
бухгалтерського обліку, а від так є
хибним та неправомірним.

До того ж, вказані господарські
операції щодо придбання позивачем
товарів (робіт, послуг) у ПП ВКФ
"Універсал-центр", ФОП ОСОБА_1, ТОВ
"Асгард ВС", ПП "Техснабжение"та у ТОВ
"Нафта Авто Строй" та виникнення права
на податковий кредит, були предметом
дослідження судово-економічної
експертизи від 14.07.2014 року, в висновку
№20.14/04 якої позиція (висновки)
відповідача не підтверджена.

Суд не погоджується з позицією
позивача щодо правомірності
відображення в складі податкового
кредиту, сум ПДВ, по угодам, укладених
позивачем з ПП "Вторгсервіс" в сумі 34973,83
грн.. В суді позивач не довів, що
придбані послуги у ПП "Вторгсервіс" в
сумі 174869,00грн. пов'язані з
господарською діяльністю позивача та
необхідні для здійснення ним
оподаткованих операцій.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При винесені рішення по
адміністративній справі, суд вирішує
питання про розподіл витрат відповідно
до ст.94 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Миколаївське
заводобудівельне управління №8»
задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
повідомлення-рішення від 29.04.2014р. №
в частині донарахування податку
на прибуток в сумі 2758273,00грн.(2794995,00- 36722),
та в застосуванні штрафних санкцій в
сумі 689568,5грн.( 698749,00 - 9180,5).

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
29.04.2014р. № в частині
донарахування податку на додану
вартість в сумі 87963грн. -34974), в
застосуванні штрафних санкцій в сумі
44081,5 грн.(63815-2246,5-17487), № в частині
встановлення завищення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ на суму
564,00 грн. та застосування штрафних
санкцій в сумі 282,00грн., № в
частині встановлення завищення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі
5191,00 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає чинності з моменту закінчення
десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
Адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
Н. В. Лісовська