Справа № 670/680/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/680/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волкова О.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

19 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області на постанову Віньковецького
районного суду Хмельницької області
від 09 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області про визнання протиправними
дії відповідача та зобов'язання
вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до управління Пенсійного
фонду України у Віньковецькому районі
Хмельницької області про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови у проведенні перерахунку
пенсії позивача; зобов'язання
відповідача провести перерахунок
пенсії з 28.11.2008 року в розмірі 90% із
заробітної плати (доходу), зазначеної в
довідках №468, №469 від 06.08.2014 року та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Віньковецькому районі
виплатити різницю перерахованої
пенсії починаючи з 28.11.2008.

Постановою Віньковецького районного
суду Хмельницької області ухвалено
позовні вимоги задовольнити частково.

Визнано протиправною відмову
управління пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області у проведенні перерахунку
пенсії ОСОБА_2; зобов'язано
відповідача здійснити позивачу
перерахунок пенсії та виплачувати
пенсію державного службовця починаючи
з 27.02.2014 в розмірі 90% із заробітної плати
(доходу), з урахуванням матеріальної
допомоги та індексації заробітної
плати відповідно до довідок
управління фінансів Віньковецької
районної державної адміністрації
Хмельницької області №468 та №469 від
06.08.2014 про суми виплат в період з 01.11.2006
до 31.12.2007 та в період з 01.01.2008 до 31.10.2008,
відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу" в редакції до
08.07.2011. В задоволенні іншої частини
позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду першої інстанції відповідач
оскаржив його. У апеляційній скарзі
управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області просить постанову скасувати
та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Оскільки рішення суду першої інстанції
прийняте у порядку скороченого
провадження за результатами розгляду,
передбаченого пунктом 2 частини 1
статті 183-2 КАС України, у відповідності
до пункту 3 частини 1 статті 197 КАС
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції може вийти
за межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, є
пенсіонером за віком, перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у Віньковецькому районі
Хмельницької області та отримує
пенсію відповідно до Закону України
"Про державну службу" з 28 листопада 2008
року в розмірі 90 % суми заробітної
плати, стаж державної служби складає 35
років 03 місяці 27 днів.

Відповідно до довідок управління
фінансів Віньковецької районної
державної адміністрації Хмельницької
області №468 від 06.08.2014 та №469 від 06.08.2014
про складові заробітної плати (за
останні 24 календарні місяці роботи або
за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", виданої позивачу,
надбавки, премії та інші виплати за
період з 01.11.2006 до 31.12.2007 становили: 5810,71
грн. матеріальна допомога, 160,38 грн.
індексація заробітної плати та в
період з 01.01.2008 до 31.10.2008 становили: 2925,30
грн. матеріальна допомога, 365,60 грн.
індексація заробітної плати, разом за
вказані періоди - 29468,33 грн. На всі
виплати, включені в довідки, нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

08 серпня 2014 року позивач звернулась із
заявою до відповідача про перерахунок
пенсії з урахуванням сум "інші виплати",
зазначених в довідках правління
фінансів Віньковецької районної
державної адміністрації Хмельницької
області №468 від 06.08.2014 та №469 від 06.08.2014.

Листом від 19 серпня 2014 року № 26/З-7
управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області відмовило позивачу у
перерахунку пенсії, оскільки
матеріальна допомога та індексація
грошових доходів населення не належать
до складових заробітної плати
державного службовця, підстав до
зарахування зазначених виплат при
нарахуванні пенсії державного
службовця не має.

Незгода позивача із такими діями
відповідача слугувала зверненню з цим
позовом до суду.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що на
суми виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань і
індексації нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а тому
матеріальна допомога, на яку
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру пенсії. Суд першої
інстанції керувався статтею 37 Закону
України "Про державну службу" в
редакції до 08.07.2011, оскільки Закон
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", яким внесено зміни до статті
37 Закону України "Про державну службу"
набрав чинності 01 жовтня 2011 року, а
пенсію позивачу призначено 28 листопада
2008 року, тобто до набрання чинності цим
Законом.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
із правовою позицією суду першої
інстанції погоджується із огляду на
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частинами 2-5 статті 37 Закону України
"Про державну службу" (в редакції, на час
призначення позивачу пенсії)
передбачено, що на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію. Максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених
законодавством) не може перевищувати
дванадцяти мінімальних розмірів
пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини першої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року, стаття 37 Закону України
"Про державну службу" викладена в новій
редакції.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, тому колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що в даному випадку до
спірних правовідносин вказані зміни до
статті 37 "Про державну службу" не
застосовуються.

Частиною першою статті 1 Закону України
"Про оплату праці" № 108/95-ВР (далі - Закон
№ 108/95-ВР) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України "Про державну службу" № 3723-XII
(далі - Закон № 3723-XII) передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Із системного аналізу зазначених норм
колегія суддів суду апеляційної
інстанції дійшла висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" № 1788-XII врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до
виплат (доходів), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, належать,
зокрема: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим самим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Суд першої інстанції повно і всебічно
встановив обставини справи, дав їм
належну юридичну оцінку, правильно
застосував норми матеріального і
процесуального права, та дійшов
правильного висновку, що суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, зокрема матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань і
індексації, включаються до складу
заробітної плати державного службовця
та враховуються при обчисленні розміру
його пенсії.

Аналогічну правову позицію зі спірного
питання Верховний Суд України
висловив, зокрема, у постановах від 14 та
28 травня 2013 року, 04 березня 2014 року
(справи №№ 21-125а13, 21-97а13, 21-3а14
відповідно).

Суд першої інстанції не допустив
порушень норм матеріального права при
ухваленні судового рішення в частині
задоволення позовних вимог, відтак
підстав для задоволення апеляційної
скарги немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не спростовують висновків суду першої
інстанції та встановлених обставин
справи.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача перерахувати пенсію з
моменту її призначення 28.11.2008,
посилаючись на положення статті 99 КАС
України, суд першої інстанції допустив
порушення норм процесуального права.

Зокрема, за приписами частини 1 статті
99 КАС України, адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Так, частина 2 статті 99 КАС
України регламентує, що для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

За правилами пункту 9 частини 1 статті
155 КАС України, суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Оскільки позовна заява в частині
зобов'язання відповідача перерахувати
пенсію позивача з моменту її
призначення 28.11.2008 подана з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
суду поважними, позовні вимоги в цій
частині належить залишити без
розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду або
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Положенням частини 2 статті 205 КАС
України унормовано, що суд апеляційної
інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області залишити без задоволення.

Постанову Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 09
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області про визнання протиправними дії
відповідача та зобов'язання вчинити
дії скасувати в частині відмови в
задоволенні позову та прийняти в цій
частині нове рішення, яким позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
перерахувати пенсію з моменту її
призначення 28.11.2008 залишити без
розгляду .

В іншій частині постанову
Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 09 вересня 2014
року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.