Справа № 667/8794/14-а
Суддя: Дзиговський Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 667/8794/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2014 року
Комсомольський районний суд м. Херсона
в складі:

головуючого -
судді: Дзиговського Ю.В.

при секретарі:
Капітоновій А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, суд -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що він має
загальний трудовий стаж на час
звернення до відповідача понад 23 роки.
З 02.05.1986 року по 05.05.1986 року відповідно
до наказу № 16 від 02.05.1986 року директора
Тростянецького ремонтно-транспортного
підприємства «Про направлення водіїв в
зону Чорнобильської АЕС» позивач був
відряджений до с. Стечанка
Чорнобильського району для
перевезення живності. ОСОБА_1 має 2
категорію учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. Після
досягнення віку з якого позивач має
право на отримання пенсії за віком із
зменшенням пенсійного віку відповідно
до ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991
року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
він 19.06.2014 року звернувся до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за віком із зменшенням
пенсійного віку та додав до неї у
відповідності до Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 № 22-1 (з відповідними
змінами), у тому числі передбачені і пп.
ґ п. 7 цього Порядку, а саме посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії НОМЕР_1
виданого 27.12.1993 року; табель обліку
робочого часу Тростянецького
ремонтно-транспортного підприємства
за травень 1986 року; копію довідки від
30.04.1998 року № 40, видану Тростянецьким
районним підприємством «Агромаш»;
копію наказу Тростянецького районного
підприємства «Агромаш» від 04.11.1992 року
про виплату в трьохкратному розмірі
заробітної плати водіям; копію
розрахунково-платіжних відомостей
працівників Тростянецького
ремонтно-транспортного підприємства
за травень 1986 року. Відповідач на
засіданні комісії по розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсії
відмовив позивачу у призначені пенсії
за віком (протокол № 52 від 18.09.2014 року)
за відсутністю документів, які
підтверджують роботу в зоні
відчуження. Вважає, прийнятим
відповідачем рішенням грубо порушені
його конституційні права та інтереси
як учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
передбачені Конституцією України,
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме рішення є
протиправним та прийнятим з порушенням
норм законодавства України, яке
передбачає порядок призначення пенсій,
у т.ч. і учасникам ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС. У зв'язку з чим, позивач
просить суд визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні щодо відмови у
призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із
зменшенням пенсійного віку відповідно
до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком із зменшенням пенсійного віку
відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 03.04.2014
року.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги, просив суд позов задовольнити
по вищезазначеним обставинам.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали та пояснили,
що оскільки підтверджуючих первинних
документів (маршрутні та подорожні
листи, книга наказів відряджень, тощо)
про роботу ОСОБА_1 у 1986 році в зоні
відчуження по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у період з
02.05.1986 року по 05.05.1986 року позивачем не
надано, підстави для призначення йому
пенсії за віком із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій відповідно
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відсутні. Просили в
задоволенні позову відмовити у зв'язку
з його необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі факти та відповідні ним
правовідносини.

ОСОБА_1, позивач по справі, у
відповідності до трудової книжки серії
БТ-І № 6005719, з 01.04.1986 року працював на
посаді водія на Тростянецькому
ремонтно-транспортному підприємстві.

Відповідно наказу № 16 від 02.05.1986 року
Тростянецького ремонтно-транспортного
підприємства було наказано відрядити в
розпорядження Чорнобильського
виконкому водія ОСОБА_1 для перевезення
живності.

Згідно наказу № 71 від 04.11.1992 року
Тростянецького районного підприємства
«Агромаш» наказано виплатити в
трьохкратному розмірі заробітну плату
водіям, які були командировані для
перевезення живності в зоні
Чорнобильської АЕС, а саме ОСОБА_1

ОСОБА_1 дійсно був направлений в с.
Стечанка Чорнобильського району для
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС (перевезення
живності) з 02.05.1986 року по 05.05.1986 року,
згідно наказу № 16 від 02.05.1986 року та
згідно наказу № 71 від 04.11.1992 року йому
нарахована в трикратному розмірі
заробітна плата в сумі 84,04 крб. за
період перебування в зоні
Чорнобильської АЕС, що також
підтверджується довідкою
Тростянецького районного підприємства
«Агромаш» № 40 від 30.04.1998 року.

Згідно архівної довідки КУ
«Тростянецький районний трудовий
архів» № 179 від 28.08.2013 року, яка видана
ОСОБА_1, за травень 1986 року останньому
була нарахована заробітна плата в сумі
186,87 крб. Первинні документи (маршрутні
листи, книга наказів відряджень), в яких
було б вказано зони (населенні пункти),
де перебував ОСОБА_1 в архів не
передавалися.

Відповідно табеля обліку робочого часу
за травень 1986 року ОСОБА_1 перебував у
відрядженні протягом 2, 3, 4, 5 травня 1986
року.

Із розрахунково-платіжної відомості
Тростянецького ремонтно-транспортного
підприємства за травень 1986 року
вбачається, що ОСОБА_1 була нарахована
заробітна плата в сумі 186,87 крб., що
значно перевищує суму заробітної
плати, нарахованої за попередні місяці
(за квітень 1986 року - 47,64 крб., за
березень - 26,00 крб.).

На даний час позивач має посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році
(категорії 2) серії НОМЕР_1.

Про те, що ОСОБА_1 працював водієм
Тростянецького ремонтно-транспортного
підприємства та був направлений у
відрядження в с. Стечанка
Чорнобильського району Київської
області для ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС (перевезення
живності) з 02.05.1986 року по 05.05.1986 року
свідчать нотаріально завірені заяви
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які також працювали
водіями на Тростянецькому
ремонтно-транспортному підприємстві і
згідно наказу № 16 від 02.05.1986 року разом
із позивачем перебували у відрядженні.

19.06.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні із заявою про призначення
йому пенсії за віком відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Відповідно протоколу
засідання Комісії Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні №
52 від 18.09.2014 року, ОСОБА_1 було
відмовлено в призначенні пенсії за
віком зі зменшенням пенсійного віку
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за
відсутності документів, які
підтверджують роботу в зоні відчуження
у 1986році, що є необхідною умовою для
призначення пенсії із зменшенням віку
на 10 років, згідно ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

У статті 14 Конвенції «Про права та
загальні свободи людини» зазначається,
що кожна людина має право на працю та на
захист від безробіття, а також на рівну
винагороду за рівнозначну роботу,
включаючи отримання пільг, на однакові
умови відносно роботи рівної цінності
та на рівний підхід до оцінки якості
роботи.

У відповідності до ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про
статус i соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у будь-яких
роботах, пов'язаних з усуненням самої
аварії, її наслідків у зоні відчуження
у 1986-1987 роках незалежно від кількості
робочих днів.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
які працювали або проживали на
території радіоактивного забруднення,
пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій: зокрема
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС‚ які працювали у зоні
відчуження з моменту аварії до 1 липня
1986 року незалежно від кількості
робочих днів - на десять років.

Згідно п. 7 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 року № 22-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2005 року № 1566/11846, під
час призначення (перерахунку) пенсії за
віком подають, зокрема, документи, що
посвідчують особливий статус особи i
довідку про період участі в ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, форму якої
затверджено постановою Державного
комітету СРСР по праці i соціальних
питаннях від 09.03.1988 року № 122 або
довідку архівної установи, або інші
первинні документи, у яких зазначено
період роботи, населений пункт чи
об'єкт, де особа здійснювала роботи з
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
(табелі обліку робочого часу за період
роботи в зоні, подорожні листа для
водіїв, копії відомостей (особових
рахунків) на виплату заробітної плати).

Таким чином, на підставі досліджених в
судовому засіданні доказів, суд дійшов
висновку, що оскільки ОСОБА_1, працюючи
в Тростянецькому РП «Агромаш», був
відряджений водієм для участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, де був
безпосередньо зайнятий на роботах,
передбачених постановою ЦК КПРС Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року №
14970378 і постановою Ради Міністрів СРСР і
ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, що дають
право на державну пенсію на пільгових
умовах у відповідності зі Списком № 1,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, що
підтверджується довідкою
Тростянецького районного підприємства
«Агромаш» № 40 від 30.04.1998 року, та не має
можливості надати інші відомості про
дні виїзду в зони (об'єкти, населені
пункти), де проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, він має право на
призначення пенсії за віком відповідно
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, в порушення даної норми,
не надано суду доказів правомірності
свого рішення щодо відмови ОСОБА_1 в
призначенні пенсії за віком відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Діючим законодавством
України не передбачено обов'язку
людини зберігати первинні документи,
які б містили відомості про дні виїзду
в зони, де проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. На теперішній час
отримати такі документи неможливо,
оскільки до архіву підприємства вони
не передавалися.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, суд вважає, що Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
протиправно прийняло рішення про
відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за
віком відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
14 Конвенції «Про права та загальні
свободи людини», ст.ст. 19, 46, 152
Конституції України, ст.ст. 8-11, 17, 71, 72, 86,
159-162 КАС України, Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Порядком
подання та оформления документiв для
призначення (перерахунку) пенсiй
вiдповiдно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсiйне
страхування», затвердженого
постановою правлiння Пенсiйного фонду
України 25.11.2005 року № 22-1,
зареєстрованого в Мiністерствi юстицiї
України 27.12.2005 року № 1566/11846, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
щодо відмови у призначенні ОСОБА_1
пенсії за віком із зменшенням
пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням
пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 03.04.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної
інстанції. У разі застосування судом
частини третьої статті 160 КАС України, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Ю.В.Дзиговський