Справа № 2а-18381/10/2670
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/75233/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
лютого 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Державної податкової служби
України, Марганецької ОДПІ
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовною заявою до Державної
податкової служби України,
Марганецької ОДПІ Дніпропетровської
області, в якій просив: зобов'язати
відповідачів: здійснювати облік по
раніше встановленій формі обліку
платників податків та інших
обов'язкових платежів без застосування
ідентифікаційного номера; скасувати
ідентифікаційний номер позивача;
виключити ідентифікаційний номер
позивача та всю інформацію з
Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів; зобов'язати
Державну податкову адміністрацію
України знищити облікову картку з
особистими даними позивача та
інформацію про нього, що була внесена
до Державного реєстру; зобов'язати
Марганецьку об'єднану державну
податкову інспекцію Дніпропетровської
області проставити у паспорті позивача
відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
лютого 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року у задоволені позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої
та апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати та
задовольнити його первісні позовні
вимоги.

Відповідачі письмових заперечень до
Вищого адміністративного суду України
не надали.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга заявника не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що рішенням
Марганецької об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області, оформленим
у вигляді листа від 10.11.2010 року
№ 775/10/29-033, заявнику було надано
роз'яснення про те, що для вчинення
відповідних дій вказаних ним у заявах 27
жовтня 2010 року, поданих ним до
відповідачів (звільнити його від
ідентифікаційного номера; виключити
інформацію про нього, яка складається
із загальних відомостей про позивача
та його ідентифікаційний номеру з
Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів; здійснювати в
подальшому облік позивача, як платника
податків та інших обов'язкових
платежів за раніше встановленими
формами обліку без застосування
ідентифікаційного номеру; проставити в
його паспорті відмітку про наявність
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру; знищити
Облікову картку форми № 1 ДР, яка була
заповнена та на підставі якої були
внесені дані про позивача до
інформаційного фонду Державних
реєстрів Державної податкової
інспекції та Державної податкової
адміністрації України) необхідно
звернутися до податкового органу
відповідно до Порядку унесення
відмітки до паспорта громадянина
України щодо ідентифікаційного номера
фізичної особи - платника податків та
інших обов'язкових платежів,
затвердженого спільним наказом
Державної податкової адміністрації
України та Міністерства внутрішніх
справ України від 19 жовтня 2004 р. № 602/1226.

Не погоджуючись і даними діями
відповідача позивач звернувся до суду
з позовом.

Відмовляючи у задоволені позовної
заяви, суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку, з яким
погоджується колегія суддів, що
позивачем при зверненні до податкового
органу не було дотримано відповідного
порядку.

Відповідно до вимог частини 2 статті 1
Закону України «Про Державний реєстр
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів» для осіб,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи,
зберігаються раніше встановлені форми
обліку платників податків та інших
обов'язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера.

Порядком унесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів, затверджено
Наказом Державної податкової
адміністрації України та
Міністерством внутрішніх справ
України від 19.10.2004 року № 602/1226
відмітки про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера до паспорта
фізичної особи, яка не бажає мати такий
номер за своїми релігійними
переконаннями, здійснюється органом
внутрішніх справ за місцем реєстрації
платника податку, згідно довідки
органу державної податкової служби,
яка провела перевірку інформації,
наведеної у заяві.

При цьому, процедура внесення відмітки
про наявність права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера до паспорта фізичної особи
відповідно до вищезазначеного Порядку
передбачає подання заяви за формою,
наведеною у додатках до Порядку, та
відповідного комплекту документів.

Враховуючи викладене, права та
інтереси позивача порушені не були,
оскільки ним не було дотримано
процедуру, визначену вказаними
приписами. Відтак дії відповідача є
законними.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
правильно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновку суді та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 лютого 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року у справі № 2а-18381/10/2670
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець