Справа № 826/10201/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року м.
Київ К/800/6406/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.

Суддів
Борисенко І.В.

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Калініна О.С.

та представників сторін:

від позивача - Вітковський В.С.,

від відповідача - Варченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Комунального підприємства
"Київпасранс"

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.09.2013

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014

у справі № 826/10201/13-а

за позовом Комунального підприємства
"Київпасранс"

до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників податків

про визнання протиправними дій,
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.09.2013, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014,
відмовлено в задоволенні позову про
визнання протиправними дій ДПІ щодо
проведення фактичної перевірки
господарської одиниці станція
Борщагівка, яка належить позивачу, за
результатами якої складено акт
(довідку) фактичної перевірки від
01.03.2013; скасування акта (довідки)
фактичної перевірки від 01.03.2013;
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
відповідача від 15.03.2013 № .

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

В запереченнях на касаційну скаргу
відповідач з доводами та вимогами
заявника не погодився, просив скаргу
залишити без задоволення, оскаржувані
рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі наказу від
28.02.2013 №209 та направлень на перевірку
від 28.02.2013 №№ 220, 221, 222, згідно з пп.20.1.4. п
20.1. ст.20, пп.75.1.3. ст.75, пп.80.2.4. п.80.2. ст.80
Податкового кодексу України,
податковим органом проведена фактична
перевірка господарської одиниці
позивача - станції Борщагівка з питань
дотримання порядку здійснення
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі
свідоцтв про державну реєстрацію,
виробництва та обігу підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами).

За результатами перевірки
відповідачем складено акт фактичної
перевірки від 01.03.2013, в якому
зафіксовано порушення позивачем вимог:
п.1, п.2 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»; пп.2.6. п.2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого Постановою
Правління Національного Банку України
від 15.12.2004 № 637, що призвело до
неоприбуткування готівки позивача на
загальну суму 1094991,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки,
відповідачем прийняте спірне
податкове повідомлення-рішення форми
«С» від 15.03.2013 №, яким до позивача
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 5474955,00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
відмову у задоволенні позовних вимог,
враховуючи наступне.

Так, як було вірно встановлено судами
та підтверджується матеріалами справи,
фактична перевірка позивача відбулась
на підставі Наказу на проведення
перевірки від 28.02.2013 № 209, направлення
на проведення перевірки від 28.02.2013
№№220, 221, 222, в присутності представника
позивача - Попоської О.В., тобто, у
відповідності до норм чинного
законодавства, а саме п.80.1, п.80.2 ст. 80 та
п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

За результатами фактичної перевірки
господарської одиниці позивача,
відповідачем складено акт, який
підписаний представником позивача без
зауважень.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК
України, результати перевірок (крім
камеральних та електронних перевірок)
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Оскільки, позивач фактично допустив
посадовців контролюючого органу до
проведення перевірки, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову в
частині позовних вимог про визнання
протиправними дій ДПІ щодо проведення
фактичної перевірки господарської
одиниці станція Борщагівка, яка
належить позивачу.

Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.17
Кодексу адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Слід зазначити, що акт перевірки не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
у розумінні п.1 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а є виключно службовим
документом, який лише фіксує обставини,
встановлені під час проведення
перевірки, факти виявлених порушень
законодавства та не є остаточним
документом, зобов'язуючим до вчинення
будь-яких дій, оскільки наслідком
винесення податковим органом
зазначеного акту є прийняття
податкового повідомлення-рішення, яке
може бути оскаржено в судовому порядку.

Таким чином, акт перевірки не породжує
для позивача правових наслідків, не є
підставою для виникнення у нього
будь-яких прав та обов'язків, отже
ніяким чином не порушує охоронюваних
законом прав та інтересів позивача.
Права та обов'язки для суб'єкта
господарювання, перевірку якого
проведено, породжує саме рішення,
прийняте на підставі складеного за
результатами перевірки акту.

Щодо прийняття відповідачем спірного
податкового повідомлення-рішення від
15.03.2013 №, колегією суддів слід
зазначити наступне.

Згідно з п.1, п.2 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

Відповідно до п. 13.1 Положення про форму
та зміст розрахункових документів,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.12.2000 N614, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 05.02.2001 №105/5296 (далі -
Положення №614), розрахункові документи
для залізничного транспорту - це
проїзні та перевізні документи, бланки
яких виготовлені друкарським способом
відповідно до п. 2.6 Положення, а окремі
реквізити заповнюються з
використанням автоматизованих систем
керування або ручним способом при
проведенні розрахункових операцій.

Як вбачається з акта перевірки, при
проведенні контрольно-розрахункової
операції на господарській одиниці -
станція Борщагівка, купівлі разового
квитка оплати проїзду на кільцевій
електричні та жетону на проїзд на
пільговій електричці, не надані
документи, які відповідають вимогам
Положення про форму та зміст
розрахункових документів,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.12.2000 N614.

Акт перевірки підписано представником
позивача без зауважень, отже, останній
погодився з фактами, викладеними
представниками податкового органу в
акті.

Крім того, відповідно до п.2.6 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою правління
НБУ від 15.12.2004 №637, уся готівка, що
надходить до кас, має своєчасно (у день
одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.

Підприємствам, яким Законом України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» надано право проводити
розрахунки готівкою із споживачами без
використання РРО та РК і специфіка
функціонування яких унеможливлює
оформлення ними кожної операції
касовим ордером (продаж проїзних і
перевізних документів; білетів
державних лотерей; квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів тощо),
дозволяється оприбутковувати готівку
наприкінці робочого дня за сукупністю
операцій у цілому за робочий день з
оформленням касовими документами і
відображенням у відповідній книзі
обліку.

Таким чином, продавати проїзні та
перевізні документи на залізничному
транспорті позивач може без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій та
розрахункових книжок, однак, при цьому,
проводити розрахунки із споживачами та
оприбутковувати готівку має з
оформленням касових документів та
відображенням їх у відповідній книзі
обліку.

Механізм обліку розрахункових
операцій при здійсненні продажу
проїзних і перевізних документів на
залізничному транспорті передбачено
Порядком оформлення розрахункових і
звітних документів при здійсненні
продажу проїзних і перевізних
документів на залізничному транспорті,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту України, Державної
податкової адміністрації України від
24.10.2001 N 712/43, згідно з пп. 4.2.8.1 якого,
книга обліку розрахункових операцій
форми ЛУ-8 є обов'язковим документом
обліку для кожної каси, що здійснює
оформлення проїзних і перевізних
документів для проїзду пасажирів або
перевезення багажу, багажу на руках і
вантажобагажу залізничним транспортом
без застосування РРО.

Як було вірно встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи,
позивачем ведеться лише касова книга,
без наявності книги обліку
розрахункових операцій, а тому готівка
оприбутковується із порушенням норм
чинного законодавства.

За наведених обставин, оскільки
позивачем порушено п.2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою правління
НБУ від 15.12.2004 №637, колегія суддів
погоджується з висновками судів щодо
правомірності застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми, відповідно до
Указу Президента України від 12.06.1995 №
436/95 "Про застосування штрафних санкцій
за порушення норм з регулювання обігу
готівки", а саме: 5474955,00 грн. (1094991,00 Х 5).

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судами попередніх
інстанцій.

Враховуючи викладене вище, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

Керуючись ст. ст. 221, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства "Київпасранс" залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20.09.2013 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль