Справа № К/9991/16220/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/16220/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Конюшка К.В.

Цуркана М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 10 жовтня 2011 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Селидове про
призначення щомісячної страхової
виплати,-

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в
якому просив зобов'язати відповідача
виплатити йому одноразову компенсацію
та щомісячну компенсацію втрати
працездатності, вважаючи, що
відповідачем порушені його права як
особи, що отримала професійне
захворювання при виконанні трудових
обов'язків.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 10 жовтня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою,
у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, інвалідом 3 групи.
Згідно висновків МСЕК захворювання
позивача пов'язане з виконанням ним
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
вказали, що захворювання, яке позивач
отримав під час ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, не пов'язано з
виконанням ним трудових обов'язків, а
також фізичним чи психічним впливом
небезпечних або шкідливих умов праці
на підприємстві шахті ім.Коротченка, а
отже підстави для отримання
компенсації як особи, що отримала
професійне захворювання при виконанні
трудових обов'язків відсутні.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ саме цей Закон визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
соціального захисту потерпілого
населення, тобто є спеціальним Законом
щодо вказаних правовідносин.

Компенсації за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та сім'ям за
втрату годувальника передбачені
статтею 48 Закону №796.

Зокрема, саме вказаною статтею
встановлено розміри одноразової
компенсації учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, а також передбачено
виплату різниці у компенсаціях у разі
становлення інвалідності вищої групи.
Розмір державної пенсії особам,
віднесеним до категорії 1, встановлений
статтею 54 Закону № 796, а додаткової
пенсії статтею 50.

При цьому компенсації, передбачені
статтею 48 Закону № 796 виплачуються
постраждалим особам органами
соціального захисту населення, а
пенсії органами Пенсійного фонду
України.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Селидівського
міського суду Донецької області від 10
жовтня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: