Справа № 572/4516/14-а
Суддя: Ведяніна Т.О. Т. О.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/4516/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року

Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області - ВЕДЯНІНА Т.О.

розглянувши в порядку скороченого
провадження в м.Сарни справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО
ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ САРНЕНСЬКОЇ РДА про
визнання протиправною бездіяльності
посадових осіб щодо невиплати
грошової допомоги та зобов’язання до
виплати щомісячної грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до
суду із адміністративним позовом, в
якому просить визнати протиправною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської РДА щодо невиплати їй
відповідно до ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щомісячної
грошової допомоги в зв’язку із
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва і
особистого підсобного господарства в
розмірі 40 % від мінімальної заробітної
плати, за період з 12 березня 2014 року по 11
вересня 2014 року включно, та щодо
невиплати їй відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі чотирьох мінімальних зарплат
за 2014 рік, як інваліду 3 групи,
захворювання якого пов’язано із
Чорнобильською катастрофою.

Крім цього, позивач
просить зобов’язати відповідача
нарахувати та виплатити їй вказану
вище щомісячну грошову допомогу та
допомогу на оздоровлення за вказаний
вище період та виплачувати зазначені
нарахування в подальшому довічно.

Відповідно до позовної
заяви – позивач просить справу слухати
у її відсутність.

Відповідачем в особі начальника
Управління ПСЗН Сарненської РДА подано
письмові заперечення проти позову
ОСОБА_1, в яких відповідач посилається
на застосування управлінням під час
нарахування позивачу вказаних у позові
виплат, норм ст.51 Бюджетного Кодексу
України, статті 37 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”,
відповідно до яких розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов’язання та провадять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань.
Відповідач просить відмовити ОСОБА_1, у
задоволенні позову повністю – в
зв’язку із відсутністю реальних
фінансових ресурсів державного
бюджету для проведення цих виплат.

Дослідивши надані
докази, вивчивши доводи сторін, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення частково.

Згідно із ч.1 ст.37
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року –
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв’язку із
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства –
у зоні гарантованого добровільного
відселення в розмірі 40% від мінімальної
заробітної плати.

Із наданих позивачем
доказів встановлено, що ОСОБА_1 є
потерпілою внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, що вбачається
із копії посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи № 095139, 31 травня 1995 року МСЕК
визнана інвалідом третьої групи в
зв’язку із захворюванням, пов’язаним
з наслідками аварії на ЧАЕС, що
встановлено судом із копії довідки до
акта огляду МСЕК.

Позивач – ОСОБА_1,
проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке
відноситься до зони гарантованого
добровільного відселення та
знаходиться на обліку у відповідача як
особа, що отримує допомогу у зв’язку із
обмеженням споживання продуктів
харчування, тобто має право на
отримання допомоги у розмірі,
передбаченому ч.1 ст.37 вказаного вище
Закону, оскільки ці обставини не
заперечуються та визнаються
відповідачем, що вбачається із поданих
до суду письмових заперечень.

Доводи відповідача
щодо неможливості задоволення
позовних вимог у зв’язку із
відсутністю бюджетних коштів,
призначених на ці виплати, судом не
приймаються до уваги, оскільки
реалізація особою права, що пов’язане
з отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно – правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.4
Постанови КМУ № 936 від 20 вересня 2005 року
«Про затвердження порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов’язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - щомісячна
грошова допомога громадянам, які
проживають на території зон
радіоактивного забруднення – у
зв’язку із обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства виплачується Управлінням
праці та соціального захисту населення
районних (міських) державних
адміністрацій за місцем реєстрації
громадян.

Тобто, саме до
повноважень Управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської РДА належить нарахування
та виплата зазначеної у позові
допомоги позивачу.

Таким чином, дії
відповідача щодо ненарахування та
невиплати ОСОБА_1 щомісячної грошової
допомоги в зв’язку із обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства в розмірі 40 %
від мінімальної заробітної плати, за
період з 12 березня 2014 року, на підставі
ч.1 ст.37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є неправомірними , а тому
позов в частині зобов’язання
Управління до їх нарахування та
виплати, починаючи із дати, вказаної
позивачем, підлягає до задоволення.

Однак, відповідно до п.9
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік»» - встановлено, що
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов’язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

З огляду на наведену
норму, враховуючи, що починаючи з
моменту набрання цим законом чинності,
тобто з 3 серпня 2014 року, нарахування
позивачу соціальних виплат, зазначених
у позові проводилось відповідачем,
виходячи із наявних фінансових
ресурсів, позовні вимоги підлягають до
задоволення саме по 3 серпня 2014 року.

Також, позивачем
заявлено вимогу про зобов’язання
відповідача нарахувати та виплатити їй
щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі чотирьох мінімальних зарплат
за 2014 рік на підставі ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як інваліду 3 групи, захворювання якого
пов’язано із Чорнобильською
катастрофою.

Згідно із ст.48
зазначеного вище Закону передбачена
виплата щорічної допомоги на
оздоровлення в порядку та розмірах,
встановлених КМУ як компенсація за
шкоду, заподіяну здоров’ю особам, які
стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Позивач є інвалідом
третьої групи, захворювання якого
пов’язане із наслідками аварії на
ЧАЕС, що доводиться копією довідки до
акту огляду МСЕК від 2 червня 1995 року, а
тому вона має право на отримання
компенсації за шкоду здоров’ю,
передбачену ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Із змісту ч.2 ст.71 КАС
України вбачається, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

В порушення вказаної
норми відповідачем, який заперечує
проти заявлених вимог, доказів на
доведення проведення виплат позивачу
відповідно до чинного законодавства
подано не було.

Відповідно до ч.1 ст.2
КАС України – завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері публічно –
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб’єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства.

Позивачем ставиться
вимога щодо зобов’язання відповідача
до нарахування ОСОБА_1 зазначеної вище
допомоги в подальшому, в розмірі 40%
мінімальної заробітної плати,
починаючи з 12 вересня 2014 року довічно.

Суд вважає цю вимогу
безпідставною, оскільки невідомо – чи
будуть порушені відповідачем
відповідні права цих осіб та в якій
мірі в майбутньому, а тому, на думку
суду, передчасно звертатись за
захистом цих прав.

Керуючись ст.159-161, 183-2
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправною
бездіяльність протиправною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської РДА щодо невиплати їй
відповідно до ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щомісячної
грошової допомоги в зв’язку із
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва і
особистого підсобного господарства в
розмірі 40 % від мінімальної заробітної
плати, за період з 12 березня 2014 року по 3
серпня 2014 року включно, та щодо
невиплати їй відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі чотирьох мінімальних зарплат
за 2014 рік, як інваліду 3 групи,
захворювання якого пов’язано із
Чорнобильською катастрофою.

Зобов’язати
Управління праці та соціального
захисту населення Сарненської РДА
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
відповідно до ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щомісячну
грошову допомогу в зв’язку із
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва і
особистого підсобного господарства в
розмірі 40 % від мінімальної заробітної
плати, за період з 12 березня 2014 року по 3
серпня 2014 року включно, нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі чотирьох
мінімальних зарплат за 2014 рік, як
інваліду 3 групи, захворювання якого
пов’язано із Чорнобильською
катастрофою, з урахуванням проведених
виплат.

У задоволенні решти
позовних вимог – відмовити за їх
безпідставністю.

На постанову може бути
подана апеляційна скарга до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Сарненський районний суд протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови.

Суддя підпис

копія
вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області
ОСОБА_2