Справа № 678/37/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 678/37/14-а

Головуючий у 1-й інстанції:
Ходоровський І. Б.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

20 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Летичівському районі Хмельницької
області на постанову Летичівського
районного суду Хмельницької області
від 26 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Летичівському районі Хмельницької
області, Летичівської районної
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Летичівському районі, Летичівської
районної державної адміністрації, в
якому просив визнати відмову
управління Пенсійного фонду України в
Летичівському районі про зарахування
до трудового стажу стаж роботи в
Летичівській міжколгоспній
господарській групі з 13.10.1993 року по
31.12.1995 року неправомірною; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Летичівському районі зарахувати до
трудового стажу стаж роботи в
Летичівській міжколгоспній
господарській групі з 13.10.1993 року по
31.12.1995 року.

Постановою Летичівського районного
суду Хмельницької області від 26 червня
2014 року позов задоволено частково:
відмову управління Пенсійного фонду
України в Летичівському районі
Хмельницької області від 20.11.2013 року
№8144/04 в зарахуванні ОСОБА_2 періоду
роботи в Летичівській міжколгоспній
господарській групі визнано
неправомірною; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Летичівському районі Хмельницької
області зарахувати ОСОБА_2 до
страхового стажу період роботи в
Летичівській міжколгоспній
господарській групі з 13.10.1993 року по
31.12.1995 року, а в задоволенні позову до
Летичівської районної державної
адміністрації Хмельницької області
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції відповідач -
управління Пенсійного фонду України в
Летичівському районі Хмельницької
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, у
судове засідання не з'явилися, не
повідомивши суд причини своєї неявки.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Летичівського
районного суду Хмельницької області
від 26 червня 2014 року - без змін.

07.10.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
управління ПФУ в Летичівському районі
з заявою про призначення пенсії, за
наслідками розгляду якої та на
підставі поданих документів
останньому призначено пенсію з 04.10.2013
року.

Однак, відповідачем при призначенні
пенсії позивачу відповідно до
результатів проведеної експертизи
відмовлено в зарахуванні стажу роботи
в Летичівській міжколгоспній
господарській групі з 13.10.1993 року по
31.12.1995 року, у зв'язку з відсутністю в
трудовій книжці запису про номер та
дату наказу про звільнення.

Не погоджуючись з вказаною відмовою,
позивач оскаржив її в судовому порядку.

Летичівський районний суд
Хмельницької області частково
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2, з
чим погоджується і суд апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 1, 3, 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 12.08.1993 року, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. За відсутності трудової
книжки, а також у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні необхідні
записи або містяться неправильні чи
неточні записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Як вбачається з матеріалів справи,
свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, під
час розгляду справи в суді першої
інстанції, підтвердили, що з жовтня1993
року до 1996 року ОСОБА_2 працював у
Летичівській міжколгоспній
господарській групі.

Крім того, з трудової книжки позивача
слідує, що 13.10.1993 року відповідно до
наказу №6 від 13.10.1993 року ОСОБА_2
прийнятий по переводу на посаду
старшого майстра лісу в Летичівську
міжколгоспну господарську групу, а
31.12.1995 року звільнений по переводу в
зв'язку з ліквідацією міжколгоспної
господарської групи по ст. 40 п.1 КЗпП.

Однак, запис в графі «на підставі чого
внесено запис (документ, його дата і
номер)» щодо звільнення - відсутній.

Разом з тим, вищевказаний запис про
звільнення здійснено керівником групи
ОСОБА_4, що підтверджується його
підписом та скріплено печаткою
Міжколгоспної господарської групи
Управління сільського господарства та
продовольства Летичівської державної
адміністрації Хмельницької області.

В протоколі № 1827 від 16.10.2013 року,
довідки №75 від 24.01.2014 року управління
Пенсійного фонду України в
Летичівському районі Хмельницької
області зазначено, що ОСОБА_2 перебуває
на обліку і отримує пенсію за віком, яка
призначена йому з 04.10.2013 року; загальний
стаж станом на 31.08.2013 року становить 36
років 2 місяці 17 днів; період роботи
позивача з 13.10.1993 року по 01.01.1996 року, що
становить 02 р. 02 м. 19 д., не зараховано.

Листом управління Пенсійного фонду
України в Летичівському районі
Хмельницької області від 20.11.2013 року
№8144/04 позивача повідомлено, що при
призначенні йому пенсії до страхового
стажу не зараховано період роботи з
13.10.1993 року по 31.12.1995 року в Летичівській
міжколгоспній господарській групі в
зв'язку з відсутністю в трудовій книжці
наказу про звільнення.

Відповідно до архівної довідки
трудового архіву Летичівського району
від 28.10.2013 року документи з особового
складу підприємства Летичівська
міжколгоспна господарська група на
зберігання до трудового архіву не
надходили.

Листами архівного відділу
Летичівської районної державної
адміністрації від 29.10.2013 року та 17.06.2014
року підтверджено, що книга реєстрації
наказів з особових питань та книга
реєстрації наказів з кадрових питань
Летичівської міжколгоспної
господарської групи на зберігання не
передавались, що унеможливило надання
довідки про звільнення ОСОБА_2 від
31.12.1995 року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що сукупність досліджених
доказів свідчить про обґрунтованість
позовних вимог позивача, зокрема - у
трудовій книжці ОСОБА_2 наявні записи
про прийняття і звільнення його з
роботи.

Крім того, суд першої інстанції
підставно відмовив у позові до
Летичівської районної державної
адміністрації за відсутності порушень
Летичівською РДА прав позивача.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

Із з'ясованих судом першої інстанції
обставин вбачається, що відповідачем
не доведено правомірності
оскаржуваного рішення, а наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Летичівському районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Летичівського районного
суду Хмельницької області від 26 червня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.