Справа № 804/11561/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/34923/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12.06.2014

у справі № 804/11561/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.10.2013 позовні вимоги задоволено:
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 15.08.2013 №
.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12.06.2014 скасовано постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 02.10.2013 та
прийнято нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12.06.2014,
залишивши в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, з огляду
на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем
документальної планової невиїзної
перевірки позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.12.2012, складено акт перевірки від 01.08.2013
№ 45/17-03/НОМЕР_2, яким зафіксовано
порушення позивачем вимог п. 2.2, п. 2.6.
Положення «Про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні», затвердженого постановою
правління Національного банку України
від 15.12.2004 року №637.

На підставі акта перевірки,
відповідачем 15.08.2013 було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу визначено суму
грошового зобов'язання за порушення
законодавства про патентування, норм
обігу готівки, застосування РРО в
розмірі 32 778,50 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з
правомірності прийняття відповідачем
спірного податкового
повідомлення-рішення.

Однак, колегія суддів, переглядаючи
рішення судів попередніх інстанцій в
касаційному порядку, погоджується з
висновком суду першої інстанції про
скасування спірного податкового
повідомлення-рішення від 15.08.2013, беручи
до уваги наступне.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.2
«Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні», затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 року № 637, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13.01.2005
року № 40/10320 ( в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), підприємства
(підприємці) здійснюють облік операцій
з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно із пп. 2.6 п. 2 зазначеного
Положення, уся готівка, що надходить до
кас, має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів. У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Матеріалами справи свідчать, позивачем
було знято з реєстратора розрахункових
операцій та вклеєно у книгу обліку
розрахункових операцій денний Z-звіт за
14.03.2012 № 0351 на суму 3 383,17 грн. та денний
Z-звіт за 19.10.2012 № 0570 на суму 3 172,53 грн.
Суми готівкових коштів за 14.03.2012 року у
розмірі 3383,17 грн. та 19.10.2012 року в сумі
3172,53 підтверджуються відповідними
записами у розділі 2 КОРО «Облік руху
готівки та сум розрахунків».

Отже, як вірно зазначено судом першої
інстанцій, в акті перевірки
безпідставно вказано, що готівкові
кошти в КОРО від 01.04.2011 №р/1, на
підставі звітних чеків від 14.03.2012 у сумі
3 383,17 грн. та від 19.10.2012 у сумі 3 172,53 грн.
не оприбутковані.

Також, підтвердженням оприбуткування
готівкових коштів та їх оподаткуванням
є включення сум 3 383,17 грн. та 3 172,53 грн. до
періодичних звітів повних РРО за
березень та жовтень 2012 року, а також,
звітів про використання реєстраторів
розрахункових операцій та книг обліку
розрахункових операцій за березень та
жовтень 2012 року, які щомісяця здаються
до Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції та
наявні в матеріалах справи.

Таким чином, вірним є висновок суду
першої інстанції про те, що сума
готівки у розмірі 6 555,70 грн.
була оприбуткована, оскільки її
проведення через РРО, зазначення її в
фіскальній пам'яті РРО, відображення на
роздрукованих та збережених
фіскальних звітах вклеєних до КОРО,
здійснення відповідних записів в
розділ 2 КОРО свідчить про неможливість
ухилення від сплати податків.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 18.02.2002 року №199 затверджено Вимоги
щодо реалізації фіскальних функцій
реєстраторами розрахункових операцій
для різних сфер застосування.

Так, абзацом 1 п. 1 зазначених Вимог щодо
реалізації фіскальних функцій
реєстраторами розрахункових операцій
для різних сфер застосування
передбачено, що дія цих вимог (далі
фіскальні вимоги) поширюється на
реєстратори розрахункових операцій
(далі реєстратор), що застосовуються
для реєстрації розрахункових операцій
при продажу товарів (наданні послуг)
та/або реєстрації кількості проданих
товарів (наданих послуг), крім тих
реєстраторів, що застосовуються для
обліку та реєстрації операцій з
купівлі-продажу іноземної валюти.

Отже, законодавство не визначає
конкретного часу друкування Z-звітів, а
відлік тривалості зміни РРО це період
часу, який не прив'язаний до
календарної дати і починається з
моменту реєстрації першої
розрахункової операції після
виконання попереднього Z-звіту, а не з
початку робочого дня. Це обмеження
введено з метою уникнення у суб'єктів
господарювання, які використовують
РРО, фактів переповнення оперативної
пам'яті РРО.

Встановлено, що рішенням Виконавчого
комітету Раївської сільської Ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області від 02.12.2011 №
95 затверджено графік роботи АЗС
позивача за адресою: с. Веселе, вул. 95
Погранотряда, 38 - цілодобово без
вихідних.

Як вбачається з матеріалів справи,
Z-звіт № 0351 на суму 3 383,17 грн. був
роздрукований в межах робочої зміни
АЗС та 24-х годин від реєстрації першої
розрахункової операції після
виконання Z-звіту до виконання
наступного Z-звіту, оскільки був
роздрукований за 14.03.2012 - 15.03.2011 о 00:00
год., в той же час, реєстрація першої
розрахункової операції 14.03.2012
відбулась о 08:59 год., матеріали справи
містять копію контрольної стрічки за
14.03.2012. Z-звіт № 0570 на суму 3172,53 грн. був
роздрукований в межах робочої зміни
АЗС та 24-х годин від реєстрації першої
розрахункової операції після
виконання Z-звіту до виконання
наступного Z-звіту, оскільки був
роздрукований за 19.10.2012 - 20.10.2012 о 00:03
год., в той же час, реєстрація першої
розрахункової операції 19.10.2012
відбулась о 00:36 год.

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність у
податкового органу підстав для
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення 15.08.2013 № .

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12.06.2014
підлягає скасуванню із залишенням в
силі постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.10.2013.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12.06.2014 скасувати, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 02.10.2013
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236 238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль