Справа № 806/4616/14
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"18" листопада 2014 р.
Справа № 806/4616/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Витрикузі В.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат ОСОБА_3;

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Житомирського окружного
адміністративного суду від "16" жовтня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до
Бердичівської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(70) про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2014
року відмовлено у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_4
до Бердичівської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(№70) про визнання дій неправомірними.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду та
направити справу до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Представник позивача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, дослідивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів уважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року
ОСОБА_4 звернувся до Житомирського
окружного суду з позовом до
Бердичівської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(№70), в якому просить визнати
неправомірною відмову Бердичівської
виправної колонії Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Житомирській області (№70) у
наданні йому ручки та паперу під час
перебування у карцері.

Вирішуючи питання відкриття
провадження у справі, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
відмову у відкритті провадження у
справі, оскільки вказана справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.
Порядок оскарження дій та рішень
зазначеного суб'єкта владних
повноважень встановлений
Кримінально-виконавчим кодексом
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
враховуючи таке.

Згідно із частиною другою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративного суду
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією України чи іншими
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 фактично оскаржує до суду
незаконні дії посадових осіб установи
виконання покарань, які виразилися у
ненаданні йому ручки та паперу під час
перебування у карцері, що регулюється
чинним Кримінально-виконавчим
кодексом України.

Так, статтею 1 Кримінально - виконавчого
кодексу України визначено, що
Кримінально - виконавчого
законодавство України регламентує
порядок і умови виконання та
відбування кримінальних покарань з
метою захисту інтересів особи,
суспільства і держави шляхом створення
умов для виправлення і ресоціалізації
засуджених, запобігання вчиненню нових
кримінальних правопорушень як
засудженими, так і іншими особами, а
також запобігання тортурам та
нелюдському або такому, що принижує
гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого
законодавства України є визначення
принципів виконання кримінальних
покарань, правового статусу
засуджених, гарантій захисту їхніх
прав, законних інтересів та обов'язків;
порядку застосування до них заходів
впливу з метою виправлення і
профілактики асоціальної поведінки;
системи органів і установ виконання
покарань, їх функцій та порядку
діяльності; нагляду і контролю за
виконанням кримінальних покарань,
участі громадськості в цьому процесі; а
також регламентація порядку і умов
виконання та відбування кримінальних
покарань; звільнення від відбування
покарання, допомоги особам, звільненим
від покарання, контролю і нагляду за
ними.

Відповідно до ст.23
Кримінально-виконавчого кодексу
України за діяльністю органів і
установ виконання покарань
здійснюється відомчий контроль
вищестоящими органами управління і
посадовими особами Державного
департаменту України з виконання
покарань.

Вимог про визнання неправомірними
рішень, дій та бездіяльності суб'єктів
владних повноважень при здійсненні
ними владних управлінських функцій
позовна заява не містить

Згідно із пунктом 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відтак, позовна заява не підлягає
розгляду адміністративними судами в
порядку адміністративного
судочинства, а тому суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку щодо відмови у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_4
до Бердичівської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(№70) про визнання дій неправомірними.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції.

Посилання суду першої інстанції в
мотивувальній частині оскаржуваної
ухвали на те, що розгляд заяви позивача
можливий лише в порядку кримінального
судочинства є помилковим.

Відповідно до частини 2 статті 200 КАС
України не може бути скасовано
правильне по суті рішення з одних лише
формальних міркувань.

За таких обставин, ухвала
Житомирського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2014
року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Житомирського
окружного адміністративного суду від
"16" жовтня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення
виготовлено "20" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Бердичівська виправна колонія
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(70)
вул.Низгурецька,1,м.Бердичів,Житомирськ
а область,13306

- ,