Справа № 821/3890/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 р.м. ХерсонСправа №
821/3890/1409 год. 41 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за
участю представника позивача
Охрименко С.І., представника
відповідача Оперчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Дочірнього підприємства
"Херсонський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним податкового повідомлення
-рішення,

встановив:

Дочірнє підприємство "Херсонський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
(далі - позивач, ДП"Херсонський
облавтодор") звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - ДПІ у м.
Херсоні, відповідач), в якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення №
від 04.09.2014 р. про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 596696 грн. та
застосування штрафу в сумі 298348 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржуване рішення винесене на
підставі акту перевірки від 08.08.2014
№479/21-03-15-02/31918234, висновки якого
ґрунтуються на тому, що позивачем при
перевірці не надано документи, які
підтверджують розрахунки по
взаємовідносинам з контрагентом -
товариством з обмеженою
відповідальністю "Миколаївтрансбуд-1",
що позбавляє ДП "Херсонський
облавтодор" права на податковий кредит
у травні 2014 року. Позивач вважає
вказану обставину недостатньою
підставою для висновку про не
реальність здійснення господарських
операцій між ним та субпідрядником,
оскільки господарські операції із
зазначеним контрагентом підтверджені
первинними документами
бухгалтерського обліку, які
пред'явлені відповідачу 20.06.2014.
Херсонський облавтодор" зверталось до
ТОВ "Миколаївтрансбуд-1" з проханням
про надання податкових накладних, на що
отримало відмову. Жодних
підтверджуючих документів щодо
застосування касового методу
контрагентом на період подачі заяви із
скаргою позивачу не надавалось. До того
ж, позивач зазначає, що застосовувати
касовий метод ТОВ "Миколаївтрансбуд-1"
не має законних підстав, оскільки не
має укладеного договору будівельного
підряду безпосередньо із замовником, а
виступає у договірних правовідносинах
субпідрядником. Посилання ДПІ у акті
перевірки на обов'язковість надання, як
первинного документа, акту приймання
виконаних будівельних робіт за формою
№ КБ-2в, позивач вважає не
обґрунтованим, оскільки така форма не є
формою бухгалтерського обліку, ДПІ
була надана довідка про вартість
виконаних будівельних робіт типової
форми № КБ-3.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, позов просила
задовольнити.

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
(відповідач) проти позовних вимог
заперечує. В наданих суду письмових
запереченнях на позов, зазначено, що
спірне податкове повідомлення -
рішення є законним, оскільки воно
прийняте на підставі обґрунтованих
висновків акту камеральної
електронної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з ПДВ. Перевіркою було встановлено, що
позивачем не надано бухгалтерські та
податкові документи, за якими можливо
встановити обсяг господарської
операції між позивачем та ТОВ
"Миколаївтрансбуд-1", що, відповідно не
дає ДП "Херсонський облавтодор" права
на формування податкового кредиту при
відсутності податкових накладних. Факт
відсутності розрахунків між позивачем
та ТОВ "Миколаївтрансбуд-1" підтверджує
оборотно - сальдова відомість по
рахунку 361, що надійшла від Жовтневої
ОДПІ ГУ Міндоходів, тобто правочини
мали безтоварний характер та
здійснювались тільки з метою отримання
податкового кредиту.

Представник відповідача в судовому
засіданні просила суд відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

Дочірнє підприємство "Херсонський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
здійснює діяльність у сфері
допоміжного обслуговування наземного
транспорту, знаходиться на обліку як
платник податків у ДПІ у м. Херсоні, є
платником податку на додану вартість.

У серпні 2014 року фахівцем ДПІ у м.
Херсоні була проведена камеральна
електронна перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ДП
"Херсонський облавтодор", а саме
податкової декларації з ПДВ №
від 20.06.2014 за травень 2014 року. За
результатами перевірки було складено
акт від 08.08.2014 №479/21-03-15-02/31918234, з якого
вбачається, що ДП "Херсонський
облавтодор" порушені вимоги п.198.2, п.198.6
ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 № 1492, внаслідок чого
неправомірно включено до складу
податкового кредиту суму ПДВ у розмірі
596696,48 грн., що призвело до заниження
суми податку на додану вартість
позивача за травень 2014 року, яка
підлягає нарахуванню та сплаті до
бюджету на загальну суму 596696,48 грн.

У ході перевірки виявлено, що до
податкового кредиту позивачем була
включена сума 596696,48 грн. на підставі
додатку 8 - скарги про відмову
постачальника (ТОВ "Миколаївтрансбуд-1")
видати податкову накладну. У акті
вказано, що платником надано до ДПІ у м.
Херсоні супровідний лист (вх. №17055/10 від
20.06.2014) та документи, які підтверджують
взаємовідносини з ТОВ
"Миколаївтрансбуд-1", а саме звернення
до вказаної юридичної особи з
проханням надати податкові накладні,
відповідь ТОВ "Миколаївтрансбуд-1",
довідки про вартість підрядних робіт
та витрат форми № КБ-№3 та договори № 68
та № 12. Обов'язкові первинні документи,
такі як акт приймання виконаних
будівельних робіт (типова форма №
КБ-2в), що встановлюють обсяг
господарської операції, -відсутні. До
того ж відсутні документи, які
підтверджують розрахунки по
взаємовідносинам з ТОВ
"Миколаївтрансбуд-1".

ДПІ стверджує, що між позивачем та
постачальником ТОВ "Миколаївтрансбуд-1"
розрахунки не відбувались, про що, на
думку відповідача, зокрема, свідчить
лист Жовтневої ОДПІ ГУ Міндоходів від
07.07.2014 № 6409/7/14-20-15-216 щодо відпрацювання
розбіжностей у показниках податкової
звітності з ПДВ за травень 2014 року. В
листі вказано, що ТОВ
"Миколаївтрансбуд-1" за фактом
виконання підрядних робіт застосовує
касовий метод, визначений пп.14.1.226 п.14.1
ст. 14 ПК України для цілей
оподаткування згідно з розділом V ПК
України. За фактом відсутності
розрахунків між ДП "Херсонський
облавтодор" та ТОВ "Миколаївтрансбуд-1"
надано оборотно - сальдову відомість по
рахунку 361: дебетове сальдо по якому
станом на початок 2014 року складає
2770418,58 грн., проте станом на 31.05.2014
дебетове сальдо по розрахунках
нараховує 6314795,68 грн. Податкові
накладні постачальником не
виписувались.

За висновками перевірки ДПІ у м.
Херсоні було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 04.09.2014
про збільшення позивачу суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 596696 грн. та
застосування штрафу в розмірі 298348 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням,
платник податків звернувся до суду з
даним позовом.

Оцінюючи правомірність прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення, суд виходить з
встановлених в ході розгляду справи
фактичних обставин та їх узгодженості
з діючими, на момент виникнення спірних
правовідносин, положеннями
Податкового кодексу України, Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", інших
нормативно-правові актів.

Правила формування податкового
кредиту визначені ст. 198 Податкового
Кодексу України (далі -ПКУ), відповідно
до якої право на віднесення сум податку
до податкового кредиту виникає,
зокрема, у разі здійснення операцій
придбання або виготовлення товарів та
послуг. Не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу. Згідно п. 201.8
ст.201 ПКУ право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку на
додану вартість, в порядку
передбаченому ст.183 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 201.10 ст. 201 ПКУ
відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Вирішуючи спір щодо правомірності
визначення позивачеві суми
податкового зобов'язання за платежем -
податок на додану вартість, суд вважає,
що матеріалами справи підтверджується
факт здійснення господарських
операцій позивача з ТОВ
"Миколаївтрансбуд-1", зокрема,
договорами на виконання робіт з
реконструкції автомобільних доріг № 68
від 24.12.2012 та №12 від 27.03.2013, довідками
про вартість виконаних будівельних
робіт та витрат (форма № КБ-3в), ці
документи були надані відповідачу
одночасно з поданням податкової
декларації за травень 2014 року разом із
заявою про відмову постачальника
надати податкову накладну (Додаток 8).
Ці документи, будучи первинними
документами та підставою формування
валових витрат у зв'язку із здійсненням
господарської діяльності,
відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
складені у відповідності до приписів п.
2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом МФУ від 24.05.95 р. № 88.
Контролюючим органом не надано до суду
належних доказів того, що інформація,
яку містять довідки форми № КБ-3в, не
відповідає дійсності, а також, що
позивач отримував податкову вигоду з
порушенням приписів податкового
законодавства.

У зв'язку з втратою чинності наказом
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 4 грудня 2009
року N 554 "Про затвердження примірних
форм первинних документів з обліку в
будівництві" пред'явлення актів
приймання виконаних будівельних робіт
(форма № КБ-2в), як первинних документів
з обліку в будівництві, законом не
вимагається. Проте, позивачем було
надіслано разом із запереченнями до
акту перевірки та долучено до
адміністративного позову вказані акти
за травень 2014 року, датовані 14 травня 2014
року та скріплені печатками та
підписами посадових осіб -
генпідрядника ДП "Херсонський
облавтодор" та субпідрядника ТОВ
"Миколаївтрансбуд-1".

ДПІ не надано суду доказів того, що
тільки акти форми № КБ-2в є тими
первинними документами, які
підтверджують факт отримання робіт, і
довідки форми № КБ-3 не відповідають
ознакам таких первинних документів.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПКУ датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів, послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від покупця
/замовника на банківський рахунок
платника податку як оплата товарів,
послуг, або дата відвантаження товарів,
а для послуг - дата оформлення
документа, що засвідчує факт
постачання послуг платником податку. В
даному випадку позивач відобразив суму
ПДВ в податковому кредиті по даті
оформлення придбаних робіт, що
узгоджується з наведеною нормою.

Що стосується застосування
контрагентом позивача "касового"
методу податкового обліку, то суд,
виходячи із положень пп.14.1.266 п.14.1 ст. 14
ПКУ, ст.ст. 838, 875 Цивільного кодексу
України, зауважує, що на застосування
касового методу податкового обліку за
операціями з виконання підрядних
будівельних робіт мають право суб'єкти
підприємницької діяльності, які
безпосередньо укладають договори
будівельного підряду з замовником.
Оскільки ТОВ "Миколаївтрансбуд-1", як
субпідрядником, укладено договори на
виконання робіт з реконструкції
автомобільних доріг № 68 від 24.12.2012 та
№12 від 27.03.2013 з генпідрядником ДП
"Херсонський облавтодор", а не із
замовником - Службою автомобільних
доріг у Херсонській області, тому
застосування ним касового методу
податкового обліку є безпідставним.
Відповідач не навів суду підстав
необхідності застосування позивачем
"касового" методу податкового обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову.

На підставі наведеного, суд вважає, що
твердження ДПІ про безтоварність
господарських операцій позивача із
контрагентом та викладені в акті
перевірки висновки стосовно заниження
податку на додану вартість по
операціям з ТОВ "Миколаївтрансбуд-1" є
безпідставними і такими, що не
підтверджені належними доказами.

Таким чином, у порушення ч. 2 ст. 71 КАС
України, ДПІ у м. Херсоні як суб'єктом
владних повноважень не доведено
правомірності винесення спірного
податкового повідомлення-рішення.

Стаття 8 КАС України передбачає принцип
верховенства права при здійсненні
адміністративного судочинства.
Частиною 2 вказаної статті встановлено,
що суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського суду з прав людини.
Неприпустимість притягнення до
відповідальності одного платника
податків, у випадку за неправомірні дії
іншого платника податків
підтверджується практикою
Європейського суду з прав людини. Так, в
п. 71 рішення у справі "Булвес" АД проти
Болгарії" Європейський суд з прав
людини дійшов такого висновку: "... Суд
вважає, що компанія-заявник не повинна
нести відповідальність за наслідки
невиконання постачальником його
обов'язків щодо своєчасного
декларування податку на додану
вартість і, як наслідок, сплачувати
податок на додану вартість повторно.
Суд вважає, що такі вимоги
прирівнюються до надзвичайного
обтяження для компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів та
вимогами захисту права власності".
Європейський суд з прав людини
визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення з боку його
контрагентом. Аналогічні положення
містяться й у Конституції України.

За викладених обставин, позовні вимоги
Дочірнього підприємства "Херсонський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
є обґрунтованими та підлягають повному
задоволенню.

Судові витрати належать до
відшкодування з Державного бюджету на
користь позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови суду.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

Задовольнити позов Дочірнього
підприємства "Херсонський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державної акціонерної компанії
"Автомобільні дороги України".

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
04.09.14 № про збільшення грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на 596696 грн. та застосування
штрафної санкції в сумі 298348 грн.

Відшкодувати Дочірньому підприємству
"Херсонський облавтодор" ВАТ "Державної
акціонерної компанії "Автомобільні
дороги України" () з
Державного бюджету 487 грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень) 20 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 18 листопада 2014 р.

Суддя
Хом'якова
В.В.

кат. 8.3.3