Справа № 819/1585/14-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/1585/14-a

"29" жовтня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хрущ
В. Л.,

за участю:

секретаря
судового засідання Найко
Н.І.,

представника позивача -
Коваленко О.І.,

представників відповідача -
Швайлик Г.Л., Сваток Л.Б., Чазова В.Р.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Тернополі справу за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області до
Козівського територіального центру
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) про зобов'язання
виконати в повному обсязі пункт 3 вимог
Теребовлянської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 20.03.2014 року
№19-21-13-14/220, -

ВСТАНОВИВ :

До Тернопільського окружного
адміністративного суду звернулась
Державна фінансова інспекція в
Тернопільській області (далі - позивач,
ДФІ в Тернопільській області) з
адміністративним позовом до
Козівського територіального центру
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) (далі - відповідач)
про зобов'язання в повному обсязі
виконати п. 2, п.3 обов'язкових вимог
Теребовлянської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 20.03.2014 року
№19-21-13-14/220.

У судовому засіданні представник
позивача, враховуючи надані їй
повноваження, подала заяву про
зменшення позовних вимог, згідно яких
Державна фінансова інспекція в
Тернопільській області просить суд
зобов'язати відповідач виконати в
повному обсязі лише той пункт вимог,
який є невиконаним відповідачем станом
на час розгляду судом даної справи, а
саме: пункт 3 вимог Теребовлянської
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 20.03.2014 року №19-21-13-14/220.
Зменшені позовні вимоги представник
позивача підтримала повністю, просила
їх задовольнити.

Представники відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечували, надавши пояснення
аналогічні викладеним в письмових
запереченнях, просили в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини.

З 12.02.2014 року по 03.03.2014 року
уповноваженими працівниками
Теребовлянської МДФІ проведено
позапланову виїзну ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Козівського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) за період з 01.01.2005 року по 31.12.2013
року.

Результати ревізії відображені в акті
від 03.03.2014 року №21-22/7, в якому описано та
відображено ряд порушень, допущених
відповідачем в обревізований період.

Вказаний акт - підписаний посадовими
особами Козівського територіального
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг): директором
Терцентру Швайлик Г.Л. та головним
бухгалтером Сваток Л.Б., - без будь-яких
заперечень.

Вподальшому, за результатами
проведеної ревізії, на адресу
Козівського територіального центру
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) надіслано
обов'язкові вимоги Теребовлянської
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 20.03.2014 року №19-21-13-14/220 про
усунення порушень чинного
законодавства, встановлених ревізією,
пунктом 3яких відповідача зобов'язано:
відшкодувати кошти в сумі 4177,69 грн., в
тому числі шляхом пред'явлення
цивільних позовів до осіб, які
допустили порушення (а саме:
безпідставне списання продуктів
харчування, використання яких не
передбачене «Натуральними добовими
нормами харчування в дитячих
будинках-інтернатах I - IV профілю,
професійно-технічних училищах для
дітей-інвалідів з вадами фізичного та
розумового розвитку сфери управління
Мінсоцполітики", затвердженими
Постановою КМУ № 324 від 13.03.2002 року), та
перерахувати вказані кошти в дохід
місцевого бюджету.

Термін для виконання відповідачем
вищезазначених вимог МДФІ - був
встановлений до 21.04.2014 року.

Однак, станом на вищезазначену дату
відповідачем вимоги Теребовлянської
МДФІ №19-21-13-14/220 від 20.03.2014 року -
виконані у повному обсязі не були.

Станом на час розгляду даної справи
пункт 3 вимог МДФІ - залишається
невиконаним відповідачем.

Судом встановлено, що вимоги
Теребовлянської МДФІ №19-21-13-14/220 від
20.03.2014 року у судовому порядку
відповідачем - не оскаржувались,
незаконність їх пред'явлення
відповідачу у визначеному законом
порядку - не підтверджувалась.

Вищезазначені обставини - не
заперечувались та визнані
представниками відповідача у ході
розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові
та запереченні, надавши їм належну
правову оцінку, проаналізувавши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, у їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
доведеними належним чином та
підлягають задоволенню, -з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні",
плановою виїзною ревізією вважається
ревізія у підконтрольних установах,
яка передбачена у плані роботи органу
державного фінансового контролю і
проводиться за місцезнаходженням
такої юридичної особи чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за
сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності
підконтрольних установ за письмовим
рішенням керівника відповідного
органу державного фінансового
контролю не частіше одного разу на
календарний рік.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" органу державного фінансового
контролю надається право: перевіряти в
ході державного фінансового контролю
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо).

Відповідно до Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від 21
травня 1997 року №280/97-ВР районні та
обласні ради - органи місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування є
юридичними особами і наділяються цим
та іншими законами власними
повноваженнями, в межах яких діють
самостійно і несуть відповідальність
за свою діяльність відповідно до
закону. Органам місцевого
самоврядування законом можуть
надаватися окремі повноваження
органів виконавчої влади, у здійсненні
яких вони є підконтрольними
відповідним органам виконавчої влади.
Матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування є рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, земля, природні
ресурси, що є у комунальній власності
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів у містах, а також об'єкти їхньої
спільної власності, що перебувають в
управлінні районних і обласних рад.

Щодо, необхідності виконання пункту 3
вимог Теребовлянської МДФІ №19-21-13-14/220
від 20.03.2014 року - то суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" - органу державного
фінансового контролю надається право
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
законні вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю - є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Поряд з цим, суд не може прийняти до
уваги посилання відповідача на
помилковість викладених у вимогах
висновків Теребовлянської МДФІ щодо
необхідності відшкодування
відповідачем коштів в сумі 4177,69 грн.,
оскільки, як видно з матеріалів справи
та не заперечувалось жодною зі сторін, -
акт ревізії від 03.03.2014 року №21-22/7, який і
є тим документом, який містить опис та
відображення допущених відповідачем
порушень, - був підписаний посадовими
особами Козівського територіального
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг), а саме:
директором Терцентру Швайлик Г.Л. та
головним бухгалтером Сваток Л.Б., - без
будь-яких заперечень.

Так, в ході розгляду даної справи, судом
встановлено, а представниками
відповідача - не заперечувалось того,
що вимоги Теребовлянської МДФІ
№19-21-13-14/220 від 20.03.2014 року, в тому числі і
пункт 3 вказаних вимог, у судовому
порядку відповідачем - не
оскаржувались, незаконність їх
пред'явлення відповідачу у визначеному
законом порядку - не підтверджувалась.

А тому, і вищезазначений пункт вимог
Теребовлянської МДФІ №19-21-13-14/220 від
20.03.2014 року - є обов'язковим для
виконання відповідачем.

Відтак, без оскарження у встановленому
законом порядку вимог МДФІ, самі по
собі пояснення відповідача не
спростовують у встановленому законом
порядку факту встановленого порушення
норм чинного законодавства, який
відображений в акті ревізії від 03.03.2014
року №21-22/7.

Вищезазначене свідчить про те, що
наявності підстав для звільнення
Козівського територіального центру
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) від виконання в
повному обсязі пункту 3 вищезазначених
вимог Теребовлянської МДФІ №19-21-13-14/220
від 20.03.2014 року, - відповідач в ході
розгляду даної справи не довів.

Таким чином, в ході розгляду даної
справи знайшли своє підтвердження не
лише посилання позивача на наявність
встановлених ревізією порушень з боку
відповідача, але й твердження про
необхідність виконання в повному
обсязі обов'язкових вимог
контролюючого органу, виставлених
відповідачу з метою усунення таких
порушень, а саме: пункту 3 вимог
Теребовлянської МДФІ №19-21-13-14/220 від
20.03.2014 року.

Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" органу державного фінансового
контролю надається право: звертатися
до суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст.
70 Кодексу адміністративного
судочинства України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,висновків
експертів. Належними - є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Згідно зі ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Станом на час розгляду справи,
відповідачем залишається не виконаним
в повному обсязі пункт 3 обов'язкових
вимог Теребовлянської МДФІ №19-21-13-14/220
від 20.03.2014 року, а тому позивач
правомірно звернувся до суду у зв'язку
з незабезпеченням підконтрольною
установою виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства.

Відтак, беручи до уваги усе
вищевикладене, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінюючи наявні у
матеріалах справи письмові докази, які
мають юридичне значення для її
розгляду і вирішення спору по суті, в їх
сукупності, а також враховуючи те, що
покладений на відповідача обов'язок
щодо виконання в повному обсязі
обов'язкових вимог державної
фінансової інспекції - є визначальним
для вирішення даного спору, і на час
судового розгляду справи вказаний
обов'язок відповідачем в повному
обсязі - не виконаний, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги - є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, а тому підлягають
задоволенню - шляхом зобов'язання
відповідача виконати повністю пункт 3
обов'язкових вимог Теребовлянської
МДФІ №19-21-13-14/220 від 20.03.2014 року.

Враховуючи вимоги статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
- судові витрати у цій справі з
відповідача - не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-71, 94, 153,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області - задовольнити.

2. Зобов'язати Козівський
територіальний центр соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) виконати в повному обсязі пункт
3 вимог Теребовлянської міжрайонної
державної фінансової інспекції від
20.03.2014 року №19-21-13-14/220.

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

/Постанова в повному обсязі складена
03.11.2014 року/.

Головуючий суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.