Справа № 806/3952/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"24" листопада 2014 р.
Справа № 806/3952/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника позивача- Гурин
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Державного підприємства
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості "Укрспирт" на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "23" вересня
2014 р. у справі за позовом Державного
підприємства спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
"Укрспирт" до Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
про визнання дій протиправними та
зобов'зання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Державне підприємство
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості «Укрспирт» (далі - ДП
«Укрспирт») із позовом до Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - ГУ Міндоходів у
Житомирській області) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року в задоволенні позовних вимог
було відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості "
Укрспирт", посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати постанову суду та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт зазначив, що 28 квітня 2014 року ГУ
Міндоходів у Житомирській області
винесено акт №74/21-11-37199618 про результати
фактичної перевірки дотримання вимог
чинного законодавства щодо
відвантаження спирту Липницьким
місцем провадження діяльності №31 ДП
«Укрспирт» (далі - Липницьке МПД) за
період 2012-2013 роки та січень-лютий 2014
року. На підставі даного акта прийняте
рішення ГУ Міндоходів у Житомирській
області від 17 червня 2014 року №000228 про
застосування фінансових санкцій, яке
оскаржується в Окружному
адміністративному суді м.Києва.
Просить визнати протиправними дії ГУ
Міндоходів у Житомирській області щодо
проведення перевірки, результати якої
оформлені у вигляді акта про
результати фактичної перевірки
дотримання вимог чинного
законодавства щодо відвантаження
спирту Липницьким МПД та зобов'язати ГУ
Міндоходів у Житомирській області
відкликати акт від 28 квітня 2014 року
№74/21-11-37199618.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 22 квітня 2014 року
до 28 квітня 2014 року посадовими особами
Лугинської ОДПІ на підставі листа
Міністерства доходів і зборів України
від 14 квітня 2014 року № 8792/7/99-99-21-01-10 про
проведення перевірок та наказу
Лугинської ОДПІ від 17 квітня 2014 року №99
про проведення фактичної перевірки
(а.с.52), направлень Лугинської ОДПІ на
перевірку від 22 квітня 2014 року №37, 38
(а.с.50-51) проведено фактичну перевірку
Липницького МПД з питань дотримання
вимог чинного законодавства щодо
відвантаження спирту за період 2012 року,
2013 року та січень-лютий 2014 року. (а.с. 8, 9).

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
перевірки від 28 квітня 2014 року
№74/21-11-37199618 (а.с.8-12) у якому зроблено
висновок про порушення Липницьким МПД
на ступних правових норм:

- пункту 6 Порядку визначення
виробників і покупців спирту та
здійснення контролю за його обігом,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 29 серпня 2002 року
№1266, щодо відвантаженого спирту
етилового за відсутності оформленого
наряду на відпуск спирту з акцизного
складу Липницького МПД в кількості
43951,71 дал.;

- пункту 3 Розділу II Інструкції з
приймання, зберігання, відпуску,
транспортування та обліку спирту
етилового, затвердженої наказом
Міністерства аграрної політики
України від 13 квітня 2009 року №264,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 2 липня 2009 року за
№591/16607, щодо відпуску спирту без
наряду;

- порушення статті 14 Закону України від
19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» в частині відвантаження
спирту етилового з акцизного складу
без дозволу, виданого уповноваженим
представником органу державної
податкової служби України на акцизному
складу в кількості 43951,71 дал.

На підставі акта фактичної перевірки
від 28 квітня 2014 року №74/21-11-37199618
Лугинською ОДПІ прийнято рішення від 17
червня 2014 року №000228 про застосування
до ДП «Укрспирт» фінансових санкцій у
розмірі 65125885 грн. 82 коп.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України
фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що оскільки
станом на час звернення до суду із
даним позовом фактична перевірка вже
була проведена, то у даному випадку
апелянт, оскаржуючи дії контролюючого
органу щодо неправомірності
проведення перевірки, обрав
неналежний спосіб захисту.

Правові наслідки дій контролюючого
органу у даному випадку є вичерпаними,
а тому позивач звертаючись до суду з
даним позовом не відновить порушеного
права, що суперечить завданню
адміністративного судочинства щодо
захисту порушеного права.

Платник податків, який вважає
порушеним порядок та підстави
призначення податкової перевірки щодо
нього, має захищати свої права шляхом
не допуску посадових осіб
контролюючого органу до такої
перевірки. Якщо ж допуск до проведення
перевірки відбувся, то предметом
розгляду в суді має бути лише суть
виявлених порушень податкового та
іншого законодавства, дотримання якого
контролюється відповідними державними
органами.

Аналогічна правова позиція викладена і
в постанові Верховного Суду України у
постанові №21-25а10 від 24 грудня 2010 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Foods and Goods
L.T.D.» до Державної податкової інспекції
у Калінінському районі м. Донецька,
третя особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом про визнання протиправним і
скасування рішення ГУ Міндоходів у
Житомирській області від 17 червня 2014
року №000228, прийнятого на підставі акта
фактичної перевірки від 28 квітня 2014
року №74/21-11-37199618, що у даному випадку є
належним способом захисту порушеного
права (а.с. 14).

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Отже, за приписами вищевказаної статті,
правильне застосування норм
матеріального та процесуального права
необхідне для гарантування
справедливого результату судочинства
та справедливого процесу його
здійснення, що забезпечує такий
результат. Для ухвалення
обґрунтованого рішення суду необхідно
правильно оцінити докази, оцінка яких
здійснюється на основі внутрішнього
переконання, що має бути засноване на
повному, безпосередньому, всебічному
та об'єктивному дослідженні доказів.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позову ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні усіх
обставин справи в їх сукупності. Судом
вірно встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення , не встановлено. Твердження
апеляційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
"Укрспирт" залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "23"
вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.М. Мацький

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "25" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Державне підприємство
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості "Укрспирт"
вул.Гагаріна,16,м.Бровари,Броварський
район, Київська область,07400

3- відповідачу: Головне управління
Міндоходів у Житомирській області вул.
Войкова,7,м.Житомир,10003

- ,