Справа № 2а/2370/512/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/56536/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Представника Придніпровської районної
виконавчої дирекції м. Черкаси
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2012 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 серпня 2012 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Придніпровської районної виконавчої
дирекції м. Черкаси Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
Придніпровської районної виконавчої
дирекції м. Черкаси Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, у якому просив:
скасувати рішення Придніпровської
районної виконавчої дирекції м.
Черкаси Черкаського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 152 від 05.12.2011 року;
зобов'язати Придніпровську районну
виконавчу дирекцію м. Черкаси
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
перерахувати 10 934 грн. 28 коп. на
поточний рахунок, відкритий на ім'я
приватного підприємця ОСОБА_4

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2012 року позов задоволено частково:
скасовано рішення Придніпровської
районної виконавчої дирекції м.
Черкаси Черкаського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 152 від 05.12.2011 року. В
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовної
заяви скасовано. Постановлено в цій
частині нове рішення, якою зобов'язано
відповідача відшкодувати фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 витрати на
допомогу по вагітності та пологах в
розмірі та в порядку, визначених
статтею 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням». В
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Вважаючи, що рішення першої (в часині
задоволення позовної заяви) та
апеляційної інстанції прийнято з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати, відмовити у
задоволенні позову.

Позивач у письмових заперечень на
касаційну скаргу, які надійшли до
Вищого адміністративного суду України
просить її залишити без задоволення, а
оскаржувані нею рішення без змін.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що за
результатами проведеної планової
перевірки позивача з питань дотримання
норм чинного законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням
відповідачем прийнятий акт № 871 від 18
листопада 2011 року, де визначено що
допомога по вагітності та пологам гр.
ОСОБА_5 (бухгалтер позивача - трудовий
договір від 13.12.2009 року, зареєстрований
за № 3174 та похідні від нього додаткові
угоди № 1 від 25.12.2009 року та від 01.03.2010
року) виплачена з порушенням п.1 ст. 38 ст.
52 Закону № 2240, п. 6 «Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266.
Неправомірно використані кошти в сумі
10934 грн. 28 коп.

За наслідками встановлених
порушень відповідачем прийнято
рішення № 152 від 02.12.2011 року, яким
донараховано до бюджету Фонду
неправомірно використаних коштів в
сумі 10934 грн. 28 коп. та застосовано до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
фінансові санкції у розмірі 5467 грн. 00
коп., всього на суму 16401 грн. 28 коп.

Часткового задовольняючи позов суд
першої інстанції, виходив з того, що
доказів виконання ОСОБА_5 обов'язків
бухгалтера згідно договору немає, при
цьому оскаржуване рішення прийнято
протиправно, позаяк відповідачем не
надано доказів про отримання позивачем
страхових виплат.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
та скасовуючи рішення суду першої
інстанцій в частині відмови в
задоволені позовних вимог, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що відповідач протиправно відмовив
позивачу у відшкодуванні витрат,
пов'язаних з нарахуванням допомоги по
вагітності та пологах найманій
працівниці, а тому заявлені позивачем
вимоги є обґрунтованими,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами та підлягають до
задоволення.

З даним висновком суду апеляційної
інстанції колегія суддів погоджується
та вважає його правильним, а також
вірними є висновки суду першої
інстанції в частині щодо скасування
рішення відповідача з огляду на
наступне.

Загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
та витратами, зумовленими похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, що
формується шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених
Законом № 2240-ІІІ, а також базується
на Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, Кодексу
законів про працю України, цього
Закону та прийнятих відповідно до
них інших нормативно-правових актів.

В редакції статей Закону на час
виникнення спірних правовідносин,
відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону №
2240-ІІІ кошти загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
спрямовуються на виплату
застрахованим особам допомоги по
тимчасовій непрацездатності,
вагітності та пологах, при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, на
поховання. А нормою п.1 ч.2 ст.28 Закону
визначено, що страховик зобов'язаний
забезпечувати фінансування
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг відповідно до цього
Закону.

Відповідно п.2 ч.1 ст.34 Закону №2240-ІІІ
визначено, що за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
надається такий вид матеріального
забезпечення та соціальних послуг, як
допомога по вагітності та пологах
(статті 38, 39 цього Закону):
допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
компенсує втрату заробітної плати
(доходу) за період відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами (ч, 1 ст. 38);
допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у
розмірі 100 % середньої заробітної плати
(доходу), обчисленої відповідно до ст.
53 цього закону, і не залежить від
страхового стажу.

Отже підставою для призначення
допомоги по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах є виданий у встановленому
порядку листок непрацездатності, а в
разі роботи за сумісництвом - копія
листка непрацездатності, засвідчена
підписом керівника і печаткою за
основним місцем роботи (ч. 1 ст.51 Закону
№ 2240-111).

Відповідно до п. 6.9 Інструкції про
порядок надходження, обліку та
витрачання коштів ФСС з ТВП від 26.06.2001
№16 - якщо витрати, проведені
страхувальником-роботодавцем, за
звітний квартал перевищують
нараховану суму страхових внесків та
інших платежів, то різниця між сумою
витрат і сумою страхових внесків
зараховується в рахунок сплати
наступного кварталу.

Якщо ж витрати не можуть бути покриті
страховими внесками і в наступному
кварталі, то сума перевищення, з
урахуванням очікуваного результату в
наступному кварталі, відшкодовується
страхувальнику-роботодавцю органом
Фонду після одержання від нього звіту
за формою Ф4-ФСС з ТВП за минулий
квартал.

Відшкодування
страхувальнику-робтодавцю суми
перевищення над сумою страхових
внесків у випадках, коли належна сума
страхових внесків не покриває витрат,
може провадитись і до одержання звіту
за формою Ф4-ФСС з ТВП при обов'язковому
поданні довідки-розрахунку за підписом
керівника, головного бухгалтера,
завіреної печаткою підприємства.

Відшкодування здійснюються органом
Фонду шляхом перерахування
відповідних сум на поточний рахунок
страхувальника.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо
невідповідності застосування та
зарахування до бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності донарахованих
сум внесків та пені за порушення
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, так як
такі не ґрунтуються на нормах
законодавства та підлягають
скасуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні цієї справи не
допущено. Правова оцінка обставин у
справі дана правильно, а тому касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Представника
Придніпровської районної виконавчої
дирекції м. Черкаси Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2012 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 серпня 2012 року у справі № 2а/2370/512/12
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець