Справа № 826/15125/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2014 року 10:53
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., за участю секретаря
судового засідання Голод А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України до Генеральної
про визнання протиправною та
скасування постанови,за участю сторін:
представник позивача: Фреюк А.Т.
представник відповідача: Сіромашенко
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 12.11.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України (далі -
позивач) звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Генеральної
прокуратури України (далі - відповідач,
ГПУ), у якій просив визнати
протиправною та скасувати постанову
відповідача від 24.09.2014 №07/1/1-110 про
проведення перевірки в порядку нагляду
за додержанням і застосуванням
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
оскаржувана постанова відповідача не
містить обґрунтування підстав для
проведення перевірки. За таких
обставин, позивач вважає, що постанова
від 24.09.2014 №07/1/1-110 є протиправною,
оскільки відсутні підстави для
проведення перевірки позивача
органами прокуратури.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив.
Зазначив, що відповідач діяв виключно в
межах законодавчо встановлених
повноважень. Посилався на те, що
підставою для проведення перевірки
позивача стало звернення громадянина
ОСОБА_3, а також власна ініціатива
прокурора, за наслідком розгляду
інформації, отриманої із засобів
масової інформації. Просив відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
З матеріалів справи вбачається, що
24.09.2014 перший заступник Генерального
прокурора міста Києва на підставі
частини 3 статті 21 Закону України «Про
прокуратуру», прийняв постанову
№07/1/1-110 про проведення перевірки в
порядку нагляду за додержанням і
застосування законів, якою постановив
провести перевірку в порядку нагляду
за додержанням та застосуванням
законів у правлінні та виконавчій
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.
У постанові зазначено, що за
результатом розгляду публікацій в
засобах масової інформації та
звернення ОСОБА_3 щодо законності дій
посадових осіб позивача, виникла
необхідність проведення перевірки
дотримання вимог законодавства
службовими особами правління та
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України при формуванні та
використанні бюджету Фонду, повноти
виконання ними наданих законом
повноважень, у тому числі щодо контролю
за надходженням використанням бюджету
Вважаючи протиправною винесену
відповідачем постанову №07/1/1-110 від
24.09.2014 про проведення перевірки,
позивач оскаржив її до суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.
Конституцією України у статті 121
закріплено, що прокуратура України
становить єдину систему, на яку
1) підтримання державного
обвинувачення в суді;
2) представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом;
3) нагляд за додержанням законів
органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність,
дізнання, досудове слідство;
4) нагляд за додержанням законів при
виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян;
5) нагляд за додержанням прав і свобод
людини і громадянина, додержанням
законів з цих питань органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими і
Аналогічні функції прокуратури
визначені статтею 5 Закону України «Про
прокуратуру». Крім того, у названій
нормі права встановлено, що на
прокуратуру не може покладатися
виконання функцій, не передбачених
Конституцією України і цим Законом.
Пунктом 9 Перехідних положень
Конституції України встановлено, що
прокуратура продовжує виконувати
відповідно до чинних законів функцію
нагляду за додержанням і застосуванням
законів та функцію попереднього
слідства - до введення в дію законів, що
регулюють діяльність державних
органів щодо контролю за додержанням
законів, та до сформування системи
досудового слідства і введення в дію
законів, що регулюють її
Статтею 1 Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що
прокурорський нагляд за додержанням і
правильним застосуванням законів
Кабінетом Міністрів України,
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади, органами
державного і господарського
управління та контролю, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими Радами, їх виконавчими
органами, військовими частинами,
політичними партіями, громадськими
організаціями, масовими рухами,
підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
У відповідності до частини 1 статті 13
Закону України «Про прокуратуру»
Систему органів прокуратури
становлять: Генеральна прокуратура
України, прокуратури Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва і
Севастополя (на правах обласних),
міські, районні, міжрайонні, районні в
містах, а також військові прокуратури.
У разі необхідності Генеральний
прокурор України може створювати
спеціалізовані прокуратури на правах
обласних, міських, районних та
міжрайонних прокуратур.
Згідно положень пункту 7 частини 1
статті 15 цього Закону Генеральний
прокурор України відповідно до законів
України видає обов'язкові для всіх
органів прокуратури накази,
розпорядження, затверджує положення та
Так, положеннями пункту 4.2 наказу
Генерального прокурора України №1гн
від 26.11.2011 «Про організацію роботи і
управління в органах прокуратури
України» чітко передбачено:
«прокуратурам Автономної Республіки
Крим, областей, міст Києва і
Севастополя, спеціалізованим
прокуратурам (на правах обласних)
безпосередньо здійснювати
правозахисну діяльність шляхом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів відповідними органами
виконавчої влади та органами місцевого
Органи прокуратури України вживають
заходів щодо усунення порушень закону,
від кого б вони не виходили, поновлення
порушених прав і притягнення у
встановленому законом порядку до
відповідальності осіб, які допустили
ці порушення (пункт 4 частини 1 статті 6
Закону України «Про прокуратуру»).
Предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, зокрема,
додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав (пункт 2 частини 1
статті 19 Закону України «Про
У відповідності до положень статті 20
Закону України «Про прокуратуру» при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів
1) безперешкодно за посвідченням, що
підтверджує займану посаду, входити у
приміщення органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,
військових частин і штабів незалежно
від встановленого в них режиму,
підприємств, установ та організацій
незалежно від форм власності без
особливих перепусток, де такі
запроваджено. Отримання від
Центрального депозитарію цінних
паперів, Національного банку України
та депозитарних установ інформації, що
міститься у системі депозитарного
обліку цінних паперів, здійснюється в
порядку та обсязі, встановлених
Законом України «Про депозитарну
2) витребовувати від органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
3) вимагати від керівників та
колегіальних органів проведення
перевірок, ревізій діяльності
підпорядкованих і підконтрольних
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, а також
виділення спеціалістів для проведення
перевірок, відомчих і позавідомчих
4) мати доступ до документів і
матеріалів, необхідних для проведення
перевірки, у тому числі за письмовою
вимогою, і таких, що містять комерційну
таємницю або інформацію з обмеженим
доступом. Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Отримання від банків
інформації, яка містить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
«Про банки і банківську діяльність»;
5) отримувати від посадових та
службових осіб і громадян усні або
письмові пояснення, в тому числі шляхом
виклику відповідної особи до органу
Дії, передбачені пунктами 3, 4 та 5
частини першої цієї статті, можуть бути
вчинені виключно під час проведення
перевірки в порядку, передбаченому
статтею 21 цього Закону.
У відповідності до частини 1 статті 21
Закону України «Про прокуратуру»
перевірки проводяться за письмовими
зверненнями органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, а також за власною
ініціативою прокурора. При цьому
перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
Положеннями статті 12 Закону України
«Про прокуратуру України» та статті 29
Закону України «Про звернення
громадян» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
Генеральним прокурором України та
підпорядкованими йому прокурорами
здійснюється нагляд за додержанням
вимог законодавства щодо порядку
розгляду скарг всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами.
Відповідач посилався на те, що у
засобах масової інформації наявні
публікації про можливі порушення
позивачем вимог законодавства при
витрачанні державних коштів. На
підтвердження даних доводів,
відповідач надав суду роздруковані
публікації, розміщені в мережі
Крім того, до Генеральної прокуратури
України надійшло звернення ОСОБА_3 від
21.08.2014 (вх. №190676-14 від 27.08.2014), у якому
зазначено про те, що позивачем не
здійснено перерахування сум страхових
виплат відповідно до вимог частини 2
пункту 3 статті 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності». ОСОБА_3 у даному
зверненні просив відповідача провести
перевірку щодо причин припинення
перерахувань щомісячних страхових
виплат та вжити заходи прокурорського
реагування до поновлення порушених
відносно заявника прав.
Отримавши дане звернення, відповідач
направив до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України лист від 03.09.2014
проведення перерахунку розміру
страхових виплат, на який позивач надав
відповідь листом від 10.09.2014 №532-06-2.
Крім того, відповідач звернувся із
Державної служби статистики України
щодо надання інформації чи мало місце
зростання у попередньому календарному
році середньої заробітної плати у
галузях національної економіки за
даними Державної служби статистики
України, отриманими на підставі
проведених статистичних спостережень,
долучивши відповідну статистичну
інформацію, яка відображає її
зростання (якщо воно мало місце). На
даний запит Державна служба статистики
України надала відповідь листом від
17.09.2014 №0935/196-14, яким повідомила, що темп
зростання середньомісячної заробітної
плати за 2013 рік, відносно 2012 року
Крім того, відповідач посилався на
підвищення розміру мінімальної
заробітної плати на законодавчому
рівні, а саме: станом на 01.01.2013 сягав 1147
грн. і на 01.01.2014 - 1218 грн., згідно із
Законами України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» та «Про Державний
бюджет України на 2014 рік».
На підставі отриманої інформації,
відповідач дійшов висновку про те, що у
2014 році у позивача виникли підстави для
перерахування з 01 березня сум
щомісячних страхових виплат
громадянам, чого не було зроблено
Згідно пояснень представника
відповідача, отримавши вищезазначену
інформацію, яка на його думку свідчить
про можливі порушення вимог
законодавства та бездіяльність
відповідних органів, уповноважених на
здійснення функцій у сфері державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві, насамперед
Фонду, на які зобов'язана реагувати
прокуратура для забезпечення захисту
прав і свобод людини і громадянина,
інтересів держави, було видано
оскаржувану постанову від 24.09.2014
№07/1/1-110 про проведення перевірки
Частиною 2 статті 19 Закону України «Про
прокуратуру» визначено, що перевірка
виконання законів проводиться за
заявами та іншими повідомленнями про
порушення законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
Положеннями пункту 7 наказу
Генерального прокурора України №3гн
від 07.11.2012 «Про організацію
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів» визначено, що
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
організовувати та проводити за
письмовими зверненнями органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб,
матеріалами контролюючих органів,
повідомленнями у засобах масової
інформації та за власною ініціативою.
Згідно з пунктом 2.4 Положення про
порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого наказом
Генеральної прокуратури України від
12.11.2012 №111 підставами для проведення
перевірки прокурором за власною
ініціативою є дані, що свідчать про
можливі порушення законності. Висновки
про наявність підстав для проведення
перевірки можуть бути зроблені за
наслідками проведених аналізів,
узагальнень, опрацювання інформацій
про стан законності, вивчень актів та
матеріалів органів державного нагляду
(контролю), матеріалів розгляду судами
цивільних, адміністративних,
господарських справ та справ про
адміністративні правопорушення,
матеріалів кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
Дослідивши наявні у справі докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив, що підставою для
призначення перевірки позивача шляхом
прийняття відповідачем постанови від
24.09.2014 №07/1/1-110 є власна ініціатива
прокурора, за наслідком отримання
інформації із засобів масової
інформації (мережі Інтернет) та
письмове звернення ОСОБА_3
Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що постанова від
24.09.2014 №07/1/1-110 про проведення перевірки
в порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів є правомірною, а
підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та відповідно такими,
що не підлягають задоволенню в повному
Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
У задоволенні позову Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відмовити
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М. Кобилянський

Повний текст постанови буде складено
та підписано 17.11.2014.