Справа № 2а-1726/10/0270
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1726/10/0270
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
Територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Вінницькій області, Державного
казначейства України, Міністерства
фінансів України на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від "30" липня 2010
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів
України,Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Вінницькій області,
Державного казначейства України,
Міністерства фінансів України,
Державної судової адміністрації про
визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2010 року ОСОБА_3 , ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Верховної Ради України, Кабінету
Міністрів України, Міністерства
фінансів України, Державної судової
адміністрації України, Державного
казначейства України, Територіального
управління державної судової
адміністрації у Вінницькій області про
визнання протиправним бездіяльності
суб'єктів владних повноважень з
наступними позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність
відповідача - Кабінету Міністрів
України, що полягала у не встановленні
розмірів посадових окладів голови і
суддів місцевих судів у співвідношенні
до посадового окладу Голови Верховного
Суду України відповідно до змін у
розмірі мінімальної заробітної плати в
період з 1 червня 2005 року по 1 квітня 2010
року;

визнати протиправними бездіяльність
відповідача Кабінету Міністрів
України та окремі положення Постанови
Кабінету Міністрів України від 31.12.2005
року №1310 «Про внесення змін до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 року №865», якою доповнена
Постанова Кабінету Міністрів України
№865 від 03.09.2005 року «Про оплату праці
суддів» п. 4-1 про те, що розміри
посадових окладів установлюються,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати 332 грн. і в подальшому
при підвищенні мінімальної заробітної
плати їх перерахунок не проводиться;

визнати протиправною бездіяльність
Міністерства фінансів України,
Державної судової адміністрації
України, Державного казначейства
України, Територіального управління
державної судової адміністрації у
Вінницькій області, як суб'єктів
владних повноважень, щодо допущення
заборгованості по заробітній платі те
не проведення компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати в
період з 1 червня 2005 року по 1 квітня 2010
року;

стягнути з відповідачів на користь
позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 заборгованість
по заробітній платі за період з 01.01.2005
року по день розгляду справи.

стягнути з відповідачів на користь
позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 суму компенсації
за втрату частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її
виплати за відповідний період.

11.06.2010 у судовому засіданні
представником позивачів було заявлено
клопотання про роз'єднання даної
справи в окремі провадження, оскільки
позовні вимоги позивачів носять
індивідуальний характер і їх спільний
розгляд може ускладнити та сповільнити
розгляд справи. Ухвалою суду від 11.06.2010
року клопотання позивача було
задоволено, справи роз'єднані в окремі
провадження з присвоєння їм окремих
номерів.

Адміністративній справі за позовом
ОСОБА_3 було присвоєно № 1726/10/0270.

22.07.2010 року у судове засідання
позивачем було подано заяву про
уточнення позовних вимог , у якій вона
просила:

визнати протиправною бездіяльність
Державної судової адміністрації
України і територіального управління
державної судової адміністрації щодо
неповного нарахування і виплати
заробітної плати та щомісячного
грошового утримання голові
Вінницького районного суду Вінницької
області ОСОБА_3.

визнати протиправною бездіяльність
Міністерства фінансів України щодо
неврахування при розробці проектів
Державного бюджету України на 2006-2009
роки вимог постанови Кабінету
Міністрів України №865 від 03.09.2005 року
«Про оплату праці суддів».

стягнути з Міністерства фінансів
України за рахунок Держаного бюджету
України шляхом списання коштів з
Державного казначейства України на
розрахункові рахунки Державної
судової адміністрації для виплати
заборгованості по заробітній платі та
щомісячному грошовому утриманню
ОСОБА_3 за період з 01.01.2006 року по 01.07.2010
року з врахуванням компенсації у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
в загальній сумі 323290 (триста двадцять
три тисячі двісті дев'яносто) гривень 95
коп.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від "30" липня 2010
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням відповідачі подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати постанову суду першої
інстанції, як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши в засіданні суду
апеляційної інстанції
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

ОСОБА_3 обрана суддею Вінницького
районного суду 21.06.1987 за протоколом
виборчої комісії №47. Наказ по суду від
22.06.1987 № 47. З квітня 1990 року - позивач
призначена на посаду голови
Вінницького районного суду Вінницької
області.

Відповідно до проведених розрахунків,
наданих позивачем, сума заборгованості
по заробітній платі та щомісячному
грошовому утриманню разом з
компенсацією за втрату чистини
зарплати та щомісячного грошового
утримання за період з 01.01.2006р. по 01.07.2010
року включно, яка підлягає виплат,і
становить 323290,95 грн. Розрахунки
зроблено на підставі даних про
нараховану та виплачену заробітну
плату, наданих позивачеві
Територіальним управління державної
судової адміністрації у Вінницькій
області та виходячи з встановлених
законодавством розміру мінімальної
заробітної плати і вимог Постанови №865
про те, що посадовий оклад голови
місцевого суду дорівнює 8 мінімальних
заробітних плат.

Законами України «Про державний бюджет
України» на 2006, 2007, 2008, 2009 роки, а також
Законом України «Про встановлення
прожиткового мінімуму та мінімальної
заробітної плати» встановлені
наступні розміри мінімальної
заробітної плати: у 2006 році: з 01.01. - 350
грн., з 01.07. - 375 грн., з 01.12. - 400 грн.; у 2007
році: з 01.01. - 420 грн., з 01.12. - 450 грн.; у 2008
році: з 01.01. - 515 грн., з 01.04. - 525 грн., з 01.10. -
545 грн., з 01.12. - 605 грн.; у 2009 році: з 01.01. - 605
грн., з 01.04. - 625 грн., з 01.07. - 630 грн., з 01.10. -
650 грн., з 01.11. - 744 грн.; у 2010 році: з 01.01. - 869
грн., з 01.04. - 884 грн., з 01.07. - 888 грн.

Відповідачі не заперечують того, що
відповідні перерахунки розміру
заробітної плати, з урахуванням
вказаних розмірів мінімальної
заробітної плати, проведені не були.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що з 01.06.2005 для розрахунку
заробітної плати суддів гарантований
мінімальний посадовий оклад судді мав
відповідати кількості мінімальних
заробітних плат, визначених
відповідною схемою посадових окладів
суддів, затверджених постановою КМ
України № 865 від 03.09.2005 з подальшим
перерахунком відповідно до зростання
мінімальної заробітної плати, розмір
якої, встановлено Верховною Радою
України у Законі України про державний
бюджет на відповідний рік, а тому
застосування для нарахування
заробітної плати суддям положень
постанови КМ України № 1243 від 21.12.2005 та
постанови КМ України № 1310 від 31.12.2005,
якими встановлено, що розміри
посадових окладів, передбачених
постановою КМ України № 865 залежать від
розміру мінімальної заробітної плати
на день ухвалення даних
нормативно-правових актів (332 грн.) з
одночасною забороною перераховувати
оклади при підвищенні мінімальної
заробітної плати, є неправомірним
оскільки, обмежує обсяг досягнутих,
гарантованих Конституцію та законами
прав щодо оплати праці суддів.

Спростувань правильності здійсненого
розрахунку заборгованості
відповідачами не надано, а тому
оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Доводи апелянтів полягають у тому, що
не дивлячись на визнання протиправним
та скасування пунктів 4.1, 5 постанови КМ
України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату
праці та щомісячне грошове утримання
суддів» відповідно до постанов
Печерського районного суду м. Києва від
21.12.2005 і 19.03.2007, кошти на вказані цілі
Законом України «Про державний бюджет
України на 2010 рік» передбачені не були.

На виконання пункту 3 рішення Ради
суддів України від 27.06.2008 ДСА України
розроблено проект постанови КМ України
щодо скасування обмеження при
обчисленні посадових окладів суддів
виходячи із мінімальної заробітної
плати 332 гривні. Відповідно до
регламенту КМ України, затвердженого
постановою КМ України від 18.07.2007 № 950,
зазначений проект був надісланий на
погодження до заінтересованих органів,
а саме: Міністерства фінансів України,
Міністерства праці та соціальної
політики України та Міністерства
економіки України. Жодним із
зазначених міністерств проект
постанови не підтримано.

Державною судовою адміністрацією
України повторно підготовлено та
направлено на розгляд Ради суддів
України проект постанови Кабінету
Міністрів України «Про внесення змін
до деяких постанов Кабінету Міністрів
України».

Виходячи із зазначеного, апелянти
вважають, що ДСА України робиться все
можливе для врегулювання зазначеного
питання, а дані обставини, які мають
значення для справи, судом першої
інстанції з'ясовані не повністю, в
зв'язку з чим його висновки не
відповідають обставинам справи.

Колегія суддів враховує доводи
апелянтів та не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 44 Закону
України «Про статус суддів» (який діяв
на час виникнення спірних
правовідносин), який визначає статус
суддів з метою забезпечення належних
умов для здійснення правосуддя,
дотримання Конституції і законів
України, охорони прав і свобод громадян
у редакції, який діяв до внесення змін
підпунктом «а» підпункту 2 пункту 61
розділу II Закону України від 28.12.2007 №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» заробітна
плата суддів складається з посадового
окладу, премій, доплат за
кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років та інших надбавок.
Розміри посадових окладів суддів
встановлюються у відсотковому
відношенні до посадового окладу Голови
Верховного Суду України і не можуть
бути меншими від 50 відсотків його
окладу. Посадовий оклад судді не може
бути меншим від 80 відсотків посадового
окладу голови суду, в якому працює
суддя. Суддям виплачується щомісячна
надбавка за вислугу років у розмірах:
при стажі роботи понад 3 роки - 10
відсотків, понад 5 років - 15, понад 10
років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років
- 30, понад 25 років - 40 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за кваліфікаційні
класи.

Відповідно до статті 130 Конституції
України держава забезпечує
фінансування та належні умови для
функціонування судів і діяльності
суддів.

Кабінетом Міністрів України 30.06.2005
прийнято постанову № 514 «Про оплату
праці Голови, першого заступника
Голови та заступника Голови Верховного
Суду України», якій надано зворотню дію
в часі - набрання чинності з 1 червня 2005
року.

Пунктом 1 даної постанови встановлено,
що посадовий оклад Голови Верховного
Суду України становить 15 розмірів
мінімальної заробітної плати, першого
заступника Голови - 13,8, заступника
Голови - 13,4 розміру мінімальної
заробітної плати.

Статтею 83 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік»
встановлено, що з 1 січня 2005 року розмір
мінімальної заробітної плати 262 гривні
на місяць, з 1 квітня 2005 року - 290 гривень
на місяць, з 1 липня 2005 року - 310 гривень
на місяць, з 1 вересня 2005 року - 332 гривні.

Постановою КМ України № 865 від 03.09.2005
«Про оплату праці суддів» затверджено
схеми посадових окладів керівників
суддів Конституційного Суду України,
Верховного Суду України, вищих
спеціалізованих судів, Апеляційного
суду України, апеляційних та місцевих
судів згідно з додатками 1-6 у
співвідношенні до мінімальної
заробітної плати. Пунктом 5 даної
постанови встановлено, що вона набирає
чинності з 01.01.2006.

Постановою Вищого адміністративного
суду міста Києва від 16.05.2007 у справі за
позовом ОСОБА_10 до Держави Україна в
особі КМ України за участі третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог, на
стороні відповідача: Верховного Суду
України, Державного казначейства
України, ДСА України, Конституційного
Суду України, Міністерства фінансів
України щодо законності окремих
положень постанови КМ України від
03.09.2005 № 865 визнано пункт 5 постанови КМ
України від 03.09.2005 № 865 «По оплату праці
суддів» незаконним та допущено поворот
виконання Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «По
оплату праці суддів», визнано, що вона
підлягає застосуванню одночасно з
постановами КМ України від 30.06.2005 № 513
та № 514 з питань оплати праці
керівників судів, тобто з 01.06.2005.

21.12.2005 КМ України прийнято постанову №
1243 «Питання оплати праці вищих
посадових осіб України, окремих
керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів», якою
встановлено, що для вищих посадових
осіб України, окремих керівних
працівників органів державної влади і
органів місцевого самоврядування та
суддів, розміри посадових окладів яких
визначаються залежно від кількості
розмірів мінімальної заробітної плати
згідно з постановами КМ України від
30.06.2005 №№ 510, 512, 513, 514, 516, 518, 519, 520, 521, 522, 523,
524, від 03.09.2005 № 865 та іншими
нормативно-правовими актами, розміри
посадових окладів встановлюються
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати 332 гривні і в
подальшому при підвищенні мінімальної
заробітної плати перерахунок не
провадиться.

Постановою КМ України від 31.12.2005 № 1310
«Про внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 3
вересня 2005 року» крім іншого, постанову
КМ України № 865, доповнено п. 4-1,
відповідно до якого установлено, що
розміри посадових окладів,
передбачених цією постановою,
встановлюються виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332 гривні
і в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати їх
перерахунок не провадиться. Змінено
також редакцію п. 5, де зазначено, що
умовою набрання чинності постанови №
865 є втрата чинності указів Президента
від 10.07.1995 № 584, від 19.09.1996 № 856, від 05.03.2002
№ 220, від 25.11.2002 № 1061, ст. ст. 3 та 4 Указу
Президента від 11.12.2002 № 1150, абз. 1 ст. 1
Указу Президента від 23.02.2002 № 173 у
частині встановлення надбавки суддям
військових місцевих та військових
апеляційних судів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
ч. ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України
встановлено, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані, а при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 19.03.2007, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2007,
визнано протиправним та скасовано п. 4-1
постанови КМ України № 865 від 03.09.2005
«Про оплату праці суддів».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.05.2008, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009,
визнано незаконними постанову КМ
України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддів; пункт 4-1 постанови КМ
України від 31.12.2005 року № 1310 «Про
внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 3 вересня 2005 року
№ 865» та пункт 4-1 постанови КМ України
від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та
щомісячне грошове утримання суддів».

Як вбачається з мотивувальних частин
вищезазначених судових рішень, які
відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про доступ до судових рішень»
офіційно оприлюдненні на офіційному
веб-порталі судової влади України та
які відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
мають преюдиційне значення при
вирішенні даної справи, суди визнаючи
незаконними та скасовуючи окремі
положення постанов КМ України № 865, 1243
та 1310 виходили з того, що дані частини
нормативно-правових актів, якими
встановлювався порядок та розмір
нарахування заробітної плати судді,
обмежують обсяг гарантій незалежності
суддів, встановлених Конституцією та
законами України.

Отже, дійсно для розрахунку заробітної
плати суддів, гарантований мінімальний
посадовий оклад судді мав відповідати
кількості мінімальних заробітних плат,
визначених відповідною схемою
посадових окладів суддів, затверджених
постановою КМ України № 865 від 03.09.2005 з
подальшим перерахунком відповідно до
зростання мінімальної заробітної
плати, розмір якої, встановлено
Верховною Радою України у Законі
України про державний бюджет на
відповідний рік. При цьому,
застосування для нарахування
заробітної плати суддям, положень
постанови КМ України № 1243 від 21.12.2005 та
постанови КМ України № 1310 від 31.12.2005,
якими встановлено, що розміри
посадових окладів, передбачених
постановою КМ України № 865 залежать від
розміру мінімальної заробітної плати
на день ухвалення даних
нормативно-правових актів (332 грн.) з
одночасною забороною перераховувати
оклади при підвищенні мінімальної
заробітної плати, є неправомірним,
оскільки обмежує обсяг гарантованих
Конституцію та законами прав щодо
оплати праці суддів.

Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 61
розділу II Закону України від 28.12.2007 №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» у абзаці 2
частини 4 ст. 44 Закону України «Про
статус суддів» (який діяв на час
виникнення спірних правовідносин)
слова «загальної суми щомісячного
заробітку» змінено словами
«посадового окладу».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2008 № 19 «Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 3 вересня 2005 р. № 865» постанову КМ
України № 865 від 03.09.2005 доповнено п. 2,
відповідно до якого, суддям щомісяця
виплачується надбавка за вислугу років
у відсотках від посадового окладу з
урахуванням надбавки за
кваліфікаційний клас в таких розмірах:
при стажі роботи понад три роки - 10
відсотків, понад п'ять років - 15, понад 10
років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років
-30, понад 25 років - 40 відсотків.

Рішенням Конституційного Суду від
22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни, внесені
підпунктом «б» підпункту 2 пункту 61
розділу II Закону України від 28.12.2007 №
107-VI визнано такими, що не відповідають
Конституції України.

Враховуючи, що п. 2 постанови КМУ № 865
від 03.09.2005, який фактично дублює порядок
обчислення надбавки суддям за вислугу
років у відсотках від посадового
окладу, встановлений підпунктом «б»
підпункту 2 пункту 61 розділу II Закону №
107-VI, який 22.05.2008 визнано
неконституційним, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
обрахунок щомісячної надбавки суддям
за вислугу років належить здійснювати
відповідно до ч. 4 ст. 44 закону України
«Про статус суддів» (діючого на час
виникнення спірних правовідносин)
тобто, здійснювати розрахунок від
загальної суми щомісячного заробітку
судді з урахуванням доплати за
кваліфікаційні класи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
неповно з'ясовано фактичні обставини
справи та винесено рішення з
порушенням норм матеріального права,
що є підставою для його скасування.

З огляду на це, апеляційні скарги
підлягають задоволенню, а постанова
Вінницького окружного
адміністративного суду від "30" липня 2010
року - скасуванню.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є, зокрема, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на наведене, повно та всебічно
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. В зв'язку з цим колегія суддів
вважає необхідним апеляційні скарги
задовольнити , постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
"30" липня 2010 року - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Вінницькій
області, Державного казначейства
України, Міністерства фінансів України
- задовольнити.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від "30" липня 2010
року - скасувати, в задоволені позовних
вимог ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів
України,Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Вінницькій області,
Державного казначейства України,
Міністерства фінансів України,
Державної судової адміністрації про
визнання дій протиправними - відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді
І.Л. Желтобрюх

Я.С. Мамчур

Головуючий суддя

Шостак О.О.

Судді:

Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С