Справа № 826/12052/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 серпня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Святошинського районного
суду міста Києва, про визнання
неправомірними дії, зобов'язати
вчинити дії, стягнення моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Святошинського районного суду міста
Києва, в якому просив:

- визнати неправомірними дії органу
державної судової влади
Святошинського районного суду міста
Києва у відмові вчинити дії щодо вимог
передбачених статтями 3, 8, частиною 5
статті 17, статтями 55, 124 на основі
основних засад судочинства статті 129
Конституції України, статті 2 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», статтями 2, 7, 8, 9, 11, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, щодо захисту прав ОСОБА_2, прав
учасника бойових дій, викладених в
позовних вимогах;

- зобов'язання вчинити дії, які
покладені на орган державної судової
влади Святошинський районний суду
міста Києва передбачених статтями 3, 8,
частиною 5 статті 17, статтями 55, 124 на
основі основних засад судочинства
статті 129 Конституції України, статті 2
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», статтями 2, 7, 8, 9, 11, 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, щодо захисту прав ОСОБА_2, прав
учасника бойових дій, викладених в
позовних вимогах;

- стягнути з органу державної судової
влади Святошинського районного суду
міста Києва моральну шкоду в розмірі
однієї гривні.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 серпня 2013 року
позивачу відмовлено у відкритті
провадження по справі .

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
з підстав викладених в апеляційній
скарзі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а ухвала
суду - без змін.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач оскаржує дії та бездіяльність
Святошинського районного суду міста
Києва.

Суд першої інстанції, проаналізувавши
доводи позовної заяви, прийшов до
висновку про неможливість розгляду
заявлених позивачем вимог у порядку
адміністративного судочинства,
оскільки оскаржувані дії та
бездіяльність не пов'язані зі
здійсненням владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційного скарги,
погоджується з позицією суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема,
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Ознакою суб'єкта владних повноважень,
як сторони в адміністративному
процесі, є здійснення цим суб'єктом
владних управлінських функцій у
правовідносинах, щодо яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
то він не має встановлених нормами КАС
України необхідних ознак суб'єкта
владних повноважень, а спір не має
встановлених нормами КАС України ознак
справи адміністративної юрисдикції, і,
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Відповідно до положень ч. 3 ст.1 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI,
судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами
загальної юрисдикції. Суди загальної
юрисдикції спеціалізуються на
розгляді цивільних, кримінальних,
господарських, адміністративних справ,
а також справ про адміністративні
правопорушення (частина 1 ст. 18 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів»).

Пунктом 4.2 рішення Конституційного
Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 (справа
за конституційним поданням
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень абзаців третього, четвертого,
п'ятого статті 248-3 Цивільного
процесуального кодексу України та за
конституційними зверненнями громадян
щодо офіційного тлумачення положення
абзацу четвертого статті 248-3
Цивільного процесуального кодексу
України (справа щодо конституційності
статті 248-3 ЦПК України) визначено, що
відповідно до частини першої статті 124
Конституції України правосуддя в
Україні здійснюється виключно судами.
При здійсненні правосуддя судді
незалежні і підкоряються лише закону
(частина перша статті 129 Конституції
України). Виключно законами України
визначаються судоустрій і судочинство.
Порядок здійснення правосудця
регламентується відповідним
процесуальним законодавством України.
Процесуальні акти і дії суддів, які
стосуються вирішення питань
підвідомчості судам спорів, порушення
і відкриття справ, підготовки їх до
розгляду, судовий розгляд справ у
першій інстанції, в касаційному і
наглядовому порядку та прийняття по
них судових рішень належать до сфери
правосуддя і можуть бути оскаржені
лише в судовому порядку відповідно до
процесуального законодавства України.
Позасудовий порядок оскарження актів і
дій суддів, які стосуються здійснення
правосуддя, неможливий.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року № 6 «Про
деякі питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів» встановлено, що у розумінні
положень ч. 1 ст. 2, п.п. 1, 7, 9 ст. 3 , ст. 17, ч. 3
ст. 50 Кодексу адміністративного
судочинства України суди та судді при
розгляді ними цивільних,
господарських, кримінальних,
адміністративних справ та справ про
адміністративні правопорушення не є
суб'єктами владних повноважень, які
здійснюють владні управлінські
функції, і не можуть бути відповідачами
у справах про оскарження їх рішень, дій
чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

Судом першої інстанції роз'яснено, що
розгляд даної справи не відноситься до
юрисдикції судів, оскільки суди не
можуть бути відповідачами у справах
про оскарження їх рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.21 КАС
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що рішення суду і відповідно дії або
бездіяльність суддів у питаннях
здійснення правосуддя можуть
оскаржуватись у встановленому законом
апеляційному та касаційному порядку, а
не шляхом їх оскарження до суду першої
інстанції, оскільки це порушувало б
конституційний принцип незалежності
суддів і заборону втручання у
вирішення справи незалежним судом, суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про відмову у
відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 109, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199,
200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 серпня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
20.11.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.