Справа № 757/23604/14-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Фаркош Ю.А.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України апеляційну скаргу
представника позивача - ОСОБА_2 та
апеляційну скаргу представника
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва на постанову Печерського
районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва про визнання дій
протиправними та зобов'язання поновити
виплату пенсію за віком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Печерського
районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання поновити виплату пенсію
за віком.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 15 жовтня 2014 року - позов
задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва у
призначені та виплаті пенсії ОСОБА_2;

- зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва призначити та
виплачувати пенсію ОСОБА_2 з 29.08.2014р.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з постановую суду
першої інстанції, представник позивача
подав апеляційну скаргу, в якій просить
змінити рішення суду, а саме:
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва поновити виплату пенсії за віком
ОСОБА_2 з 28 липня 2011 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, представник відповідача
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та прийняти
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач у 1996 році виїхала з України до
Ізраїлю на постійне місце проживання.
28.07.2014 позивач звернулась до Управління
пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва із заявою про
поновлення виплати пенсії за віком.
Листом від 31.07.2014 Управління пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва відмовило у поновленні виплати
пенсії.

Розглядаючи апеляційні скарги, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що іноземні
громадяни та особи без громадянства,
які проживають в Україні, мають право
на пенсію нарівні з громадянами
України на умовах, передбачених
законодавством або міждержавними
угодами.

Пенсійне забезпечення громадян
України, що проживають за її межами,
провадиться на основі договорів (угод)
з іншими державами.

Колегія суддів зазначає, що норма
статті 92 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» містить у собі положення
про те, що громадянам, які виїхали на
постійне проживання за кордон, пенсії
не призначаються. Пенсії, призначені в
Україні до виїзду на постійне
проживання за кордон, виплачуються за 6
місяців наперед перед від'їздом за
кордон. За час перебування цих громадян
за кордоном виплачуються тільки
пенсії, призначені внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання. Порядок переведення
пенсій, призначених внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, в інші країни
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогам ст. 51 Закону,
пенсійне забезпечення громадян
України, що живуть за її межами,
провадиться на основі договорів (угод)
з іншими державами. Угоди між Україною
та державою Ізраїль про пенсійне
забезпечення громадян України, які
проживають на території держави
Ізраїль - не існує.

Однак, рішенням Конституційного Суду
України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 було
визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення п. 2 ч. 1
ст.49, другого речення ст. 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року № 1058-IV щодо припинення
виплати пенсії пенсіонерам на час
постійного проживання за кордоном у
разі, якщо Україна не уклала з
відповідною державою міжнародний
договір з питань пенсійного
забезпечення і якщо згода на
обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України.

В пункті 3.3 Рішення Конституційного
Суду України від 07.10.2009 року зазначено,
що виходячи з правової, соціальної
природи пенсії право громадянина на
призначення йому пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні, держава
відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа, якій призначена пенсія, - в
Україні чи за її межами.

З огляду на зазначене, положення п. 2 ч. 1
ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
втрачають чинність з 07.10.2009 року, тобто
від дати прийняття рішення
Конституційного Суду України №25-рп/2009.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не може бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Отже, кожний громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір свого місця проживання зі
збереженням усіх конституційних прав.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відмова в призначенні
чи перерахунку пенсії позивачу є
безпідставною та такою, що суперечить
нормам чинного законодавства України,
оскільки обмежує права та свободи
позивача.

Проживаючи в Ізраїлі, як громадянин
України, позивач має такі ж самі
конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Вказана правова позиція узгоджується з
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.10.2013 року по справі
К/800/18959/13.

Також колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Як вже зазначалося, 28.07.2014 року позивач
звернулась із заявою про поновлення
виплати пенсії, а отже створила залежні
від неї передумови для поновлення
виплати пенсії.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить поновити їй виплату
пенсії з 28.07.2011року.

Вирішуючи питання про те, з якої дати
позивачу слід поновити виплату пенсії,
колегія суддів виходить з наступного.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
до вказаних спірних правовідносин
застосуіванню підлягають положення
ст.99-100 КАС України.

З огляду на відсутність в матеріалах
справи доказів, що давали б підстави
визнати причини пропуску звернення до
адміністративного суду поважними,
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва поновити та виплачувати ОСОБА_2
пенсію за віком з 18 лютого 2014 року.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів, у відповідності до ч.2 ст. 205 КАС
України, приходить до висновку, що
постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача
управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Апеляційну скаргу представника
позивача - ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Печерського районного суду
м. Києва від 15 жовтня 2014 року скасувати
та ухвалити нову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва щодо
відновлення та виплати ОСОБА_2 пенсії
за віком, яка постійно проживає за
межами України - в державі Ізраїль.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва поновити та виплачувати ОСОБА_2 з
18 лютого 2014 року пенсію за віком за
межами України.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова є остаточною, та оскарженню
не підлягає.

Головуючий - суддя:
Я.С. Мамчур

Судді:
О.О.
Шостак

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя

Мамчур Я.С

Судді:

Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.