Справа № 809/1026/14
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Справа № 876/6047/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Нефедової А.О.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника третьої особи
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 21.05.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного нотаріуса
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_5,
про визнання протиправними дій та
скасування рішення про реєстрацію
нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року ОСОБА_3 (далі - Позивач,
ОСОБА_3) звернулася до суду з позовом до
Приватного нотаріуса
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 (далі -
Відповідач, ОСОБА_4), третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог, на стороні
відповідача - ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5), у
якому просить визнати протиправними
дії Приватного нотаріуса
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 щодо
державної реєстрації Ѕ частки
нежитлових підвальних приміщень за
адресою: АДРЕСА_1 за громадянином
ОСОБА_5 та скасувати таку реєстрацію.

Позов мотивує тим, що з матеріалів
цивільної справи, яка знаходиться в
провадженні Івано-Франківського
міського суду, ОСОБА_3 стало відомо, що
об'єкт нерухомого майна - 1/2 частки
нежитлових підвальних приміщень за
адресою АДРЕСА_1 був зареєстрований
приватним нотаріусом ОСОБА_4 як
спадкове майно за ОСОБА_5 Серед
документів, що були підставою для
реєстрації, приватним нотаріусом було
взято до уваги сфальсифікований
технічний паспорт на будівлю. Оскільки
оригінал технічного паспорту
зберігається у ОСОБА_3, як співвласника
будівлі, підстав для реєстрації
приватним нотаріусом ОСОБА_4 1/2 частки
нежитлових підвальних приміщень за
ОСОБА_5 не було.

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд постановою від
21.05.2014 року у задоволенні позову
відмовив.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила ОСОБА_3, подавши на неї
апеляційну скаргу. Позивач зазначає, що
не погоджується з висновком суду
першої інстанції та вважає, що
постанова підлягає скасуванню. Звертає
увагу на порушення судом першої
інстанції положень матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи. Обґрунтування
апеляційної скарги зводиться до того,
що для проведення державної реєстрації
права власності на новозбудований чи
реконструйований об'єкт нерухомого
майна заявник, зокрема, подає органові
державної реєстрації прав технічний
паспорт на такий об'єкт.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника позивача, який наполягав
на задоволенні апеляційної скарги, та
представника третьої особи, який проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, дослідивши обставини
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Приватним нотаріусом ОСОБА_6 03.05.2006 року
посвідчено договір купівлі продажу між
ОСОБА_7 (Продавець) та ОСОБА_3 нежитлових
підвальних приміщень загальною площею
62,99 кв.м, розташованих по АДРЕСА_1.

На підставі вказаного договору,
Івано-Франківським ОБТІ 12.05.2006 року
зареєстроване право власності на
вказане нерухоме майно за ОСОБА_3,
розмір частки 1/1.

Згідно договору купівлі-продажу
частини нежитлових приміщень від 06.02.2007
року ОСОБА_3 (Продавець) передала у
власність ОСОБА_5 (Покупець) Ѕ частину
нежитлових приміщень АДРЕСА_1.

Івано-Франківським ОБТІ 09.02.2007 року
зареєстроване право власності на
вказане нерухоме майно за ОСОБА_5,
розмір частки Ѕ.

В подальшому, ОСОБА_5 передано
безоплатно у власність ОСОБА_8 Ѕ
частину нежитлових підвальних
приміщень № 2, за вищевказаною адресою.
Даний факт підтверджується договором
дарування, посвідченим приватним
нотаріусом ОСОБА_9 14.05.2008 року.

Приватним нотаріусом ОСОБА_4 10.12.2013 року
посвідчено, що на підставі ст. 1261
Цивільного кодексу України,
спадкоємцем майна ОСОБА_8, а саме Ѕ
частки нежитлових підвальних
приміщень, що знаходяться по АДРЕСА_1 є
його син ОСОБА_5 У зв'язку з цим
відповідачем видано свідоцтво про
право на спадщину та одночасно
здійснено державну реєстрацію речових
прав на даних об'єкт нерухомого майна
за власником ОСОБА_5, про що свідчать
копія Витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі та копія Витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності.

Таким чином, свідоцтво про право на
спадщину за законом є тим документом,
що підтверджує виникнення у ОСОБА_5
права власності на нерухоме майно - Ѕ
частки нежитлових підвальних
приміщень по АДРЕСА_1.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин між
сторонами відповідні їм норми
матеріального права.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено, що державна реєстрація прав
проводиться на підставі 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедура взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна
визначається Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 № 703 (чинною на момент
виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 27 згаданого визначено перелік
документів, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно. Такими документами,
зокрема, є свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат (підпункт 3 пункту 3).

В пункті 12 вказаного Порядку зазначено,
що під час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах.

З огляду на вказане, вбачається, що
технічний паспорт не є документом, на
підставі якого здійснюється державна
реєстрація права власності на спадкове
майно, яке належало спадкодавцю на
підставі належним чином оформленого
договору дарування частини нежитлових
приміщень.

Щодо доводів апеляційної скарги, то суд
вважає необґрунтованими посилання
позивача на необхідність застосування
відповідачем п. 29 Порядку, яким
передбачено, що для проведення
державної реєстрації права власності
на новозбудований чи реконструйований
об'єкт нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27 і 28
цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав технічний
паспорт на такий об'єкт.

Позивачем не доведено, а також не
вбачається з матеріалів справи, що
об'єкт реєстрації є новозбудованим
нерухомим майном чи таким, що
піддавався реконструкції.

Що ж до дій щодо посвідчення права
ОСОБА_5 на спадщину за законом, а також
видачі свідоцтва про право на спадщину,
то такі дії Позивачем в судовому
порядку не оскаржувалися.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що відповідачем правомірно
здійснено реєстрацію Ѕ частки
нежитлових підвальних приміщень за
адресою: АДРЕСА_1 за громадянином
ОСОБА_5 та скасувати державну
реєстрацію.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
21.05.2014 року у справі № 809/1026/14 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М.
Матковська

Повний текст виготовлено 21.11.2014