Справа № 458/1198/14-а
Суддя: Строна Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/1198/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Турківський
районний суд Львівської області в
складі: головуючої, судді Строни Т.Г.,
при секретарі Сисан С.І., розглянувши в
м.Турці позовну заяву ОСОБА_1 до
Турківської міської ради Львівської
області, третя особа відділ
Держземагентства у Турківському
районі Львівської області, про
визнання протиправним та скасування
рішення міської ради,

встановив:

18.09.2014 року до суду із даним позовом
звернулася ОСОБА_1.

Просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення Турківської міської
ради Львівської області № 2095 від
24.03.2014 року і зобов’язати Турківську
міську раду повторно розглянути
питання щодо надання їй дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по вул.
Міцкевича, 11 в м.Турці.

При цьому посилається на те, що
рішенням виконкому Турківської
міської ради Львівської області № 123
від 10.04.1996 року їй було надано дозвіл на
будівництво сараю по вул. Міцкевича, 11 в
м.Турці. Нею було проведено будівництво
по даній адресі, і 05.02.2014 року вона
вчергове звернулася до Турківської
міської ради з проханням надати їй
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою для відведення земельної
ділянки по даній адресі.

Рішенням Турківської міської ради № 2095
від 24.03.2014 року їй відмовлено із
посиланням на те, що земельна ділянка
перебуває у спільній власності
мешканців будинку № 11 по вул. Міцкевича
в м.Турці.

Вважає це рішення незаконним із таких
підстав:

-підстав для відмови їй у розробленні
проекту землеустрою у міської ради не
було;

-вона мала законне право на звернення
до міської ради із такою заявою, і
міська рада повинна була розглянути її
заяву у місячний строк;

-згідно із ст.ст. 122,123 ЗК України
забороняється відмова у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, місце розташування об’єктів
на яких погоджено відповідним органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування відповідно до ст. 151 ЗК
України;

-земельна ділянка не перебуває у
спільній сумісній власності мешканців
будинку № 11 по вул. Міцкевича в м.Турці.

В судовому засіданні
позивачка позов підтримала і надала
суду пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві.

В судовому засіданні
представниця відповідача позов не
визнав і пояснила, що оспорюване
позивачкою рішення вважає законним.
Також на запитання суду відповіла, що
розпочата позивачкою реконструкція
сараю нікому не заважає, нічиєї
земельної ділянки із людей позиваччка
не зайняла, а також що міська рада не
буде подавати до суду позов про
знесення будівництва позивачки.

Вислухавши сторони,
дослідивши обставини справи, всі
наявні документи, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що
рішенням виконкому Турківської
міської ради Львівської області № 123
від 10.04.1996 року позивачці ОСОБА_1 було
надано дозвіл на будівництво сараю
площею 5 на 5,7м.кв. та гаражу площею 4 на 5
м.кв.

Позивачка побудувала ці
споруди і користується земельною
ділянкою для їх обслуговування з часу
побудови споруд по даний час.

Докази про те, що спірна
земельна ділянка перебуває у спільній
сумісній власності жителів будинку № 11
по вул. Міцкевича в м.Турці, відсутні.

Наведені вище обставини
підтверджуються: будівельним
паспортом на будівництво
господарських будівель ОСОБА_1 за 1996
рік; копією рішення виконкому
Турківської міської ради Львівської
області № 123 від 10.04.1996 року; копіями
заяв позивачки до Турківської міської
ради від 07.02.2014 року, від 27.01.2010 року, від
29.06.2012 року; копією рішення Турківської
міської ради № 2095 від 24.03.2014 року;
листом Турківського міського голови №
431 від 12.05.2014 року; копією рішення
виконкому Турківської міської ради №
123 від 10.04.2014 року; копією рішення
виконкому Турківської міської ради № 9
від 15.01.2010 року.

Не довіряти цим доказам у
суду підстав немає.

В силу ст. 4 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
місцеве самоврядування має
здійснюватися на принципах в тому
числі законності і гласності.

В силу ст. 122 ЗК України
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

Орган місцевого
самоврядування у місячний строк
розглядає клопотання і надає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів ,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації схем
землеустрою і техніко-економічних
обгрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

В силу ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів в тому
числі фізичних осіб від порушень з
боку органів місцевого самоврядування.

У справах щодо оскарження рішень
суб’єктів владних повноважень суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; добросовісно,
розсудливо; з дотриманням необхідно
балансу між будь-якими несприятливим
наслідками для прав та інтересів особи
і цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення; з урахуванням права особи
на участь у прийнятті рішення.

В силу ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності.

Враховуючи наведені вище обставини
справи та вимоги закону, а також
вважаючи на те, що міська рада не
збирається подавати позов до суду про
знесення будівництва позивачки і
погоджується із існуванням на спірній
земельній ділянці побудованого
позивачкою об’єкту нерухомості,
відмова у заяві позивачки є
немотивованою, суперечить дійсним
обставинам справи, а тому суд вважає
рішення міської ради
протиправним.

На підставі наведеного вище
та керуючись ст.ст. 2, 41, 69-71, 160-163 КАС
України, ст.ст. 122,123ЗК України, Законом
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", суд

постановив:

позов задовольнити.

Рішення Турківської міської ради
Львівської області № 2095 від 24.03.2014 року
про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 у
розробленні проекту землеустрою за
адресою: м.Турка, вул.Міцкевича, 11
визнати протиправним та скасувати.

Зобов’язати Турківську
міську раду Львівської області
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про
надання їй дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки по вул. Міцкевича, 11 в
м.Турці Львівської області.

Стягнути із Турківської
міської ради Львівської області в
користь ОСОБА_1 73 гривні 08 коп.

Постанова може бути
оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Турківський районний суд Львівської
області протягом 10 днів із дня її
проголошення.

Головуюча-