Справа № 2-а-14/11
Суддя: Бачун О. І.
Дата ухвалення: 2013-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-14/11
07.03.2013 року Миколаївський районний
суд Львівської області в складі:
головуючого –судді Бачун
при секретарі Танчак О.Ф. .
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Труханівської сільської ради
Сколівського району Львівської
області, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
протиправних дій і бездіяльності
Труханівської сільської ради
Сколівського району щодо надання
земельних діялнок,-,-
До Миколаївського районного суду
Львівської області передано на розгляд
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Труханівської
сільської ради Сколівського району
Львівської області, третіх осіб ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання протиправних дій і
бездіяльності Труханівської сільської
ради Сколівського району щодо надання
В обґрунтування позовних вимог
позивачі покликаються на те, що ОСОБА_1,
її померлий чоловік ОСОБА_8 та ОСОБА_2
користувалися та продовжують
користуватися земельними ділянками в
урочищі «Великопопівний» загальною
Землі в урочищі «Великопопівний»
належали до села Тишівця
(Нижньо-Синевидна сільська рада). У
кінці 40-вих років під час примусової
колективізації і організації
колгоспів урочище «Великопопівний»
відійшло до села Труханів. Коли ОСОБА_1
вийшла заміж за ОСОБА_8, перейшла жити у
село Труханів. Разом з чоловіком ОСОБА_8
ОСОБА_9 працював у колгоспі , був
інвалідом II групи ВВВ з 30 жовтня 1995р. і у
зв'язку із інвалідністю не міг надалі
працювати у колгоспі, однак, згідно
поданих документів Труханівська
селищна рада виключила ОСОБА_8 із числа
учасників паювання, всупереч довідок
виданих директором ТзОВ «Галичина», а
також і згідно рішення загальних
зборів уповноважених (членів) КСГП
«Галичина» Труханівської сільської
ради Сколівського району, Львівської
області, Відповідно до витягу з
Протоколу №1 від 12.04.1996року, зазначено:
«Кількість осіб, які мають право на
середню земельну частку складає 484 чол.,
з них і пенсіонери, які працювали в КСГП
226чол.». Вважають, що на колишніх
пенсіонерів КСГП «Галичина», до яких
належав і інвалід 2 групи ОСОБА_8 .
повинна була припадати земельна
На сертифікаті ОСОБА_1 про право
приватної власності на землю від
02.06.2007р. за №1158 серії ЛВ в графі
передається у приватну власність
земельна ділянка, площею гектарів
На початку 90-тих років їй було
виділено у оренду земельну ділянку
площею 7,1 га, якою володіли її батьки і
якою така користується.
Рішенням виконавчого комітету
Труханівської сільської ради від 28
квітня 2000року №27 «Про передачу в
тимчасове користування земельних
ділянок», - передано в тимчасове
користування земельні ділянки урочища
«Великопівний»: ОСОБА_4 - 0,15га; ОСОБА_7 -
0,15га; ОСОБА_5 - 0,15га; в урочищі «Діли»:
ОСОБА_10 - 0,35га; урочище «Лани»: ОСОБА_11 -
0,18га; ОСОБА_12 - 0,18га; ОСОБА_13 - 0,21га;
урочище «Мшиця» ОСОБА_14 - 0,44га,

Вважає, що загальні збори
уповноважених (членів) КСГП «Галичина»
Труханівської сільської ради
Сколівського району Львівської
області, від 12.04.1996р. за підписом голови
зборів гр.Я. Мурдза і секретаря
гр..ОСОБА_15 відбулися без необхідного
кворуму

Не повідомляючи про розпаювання,
всупереч установленій чинним
законодавством процедурі про
оголошення про розпаювання землі, -
проводилося розпаювання землі, якою
позивачі користуються і приймається
Труханівською сільською радою рішення,
в якому передбачається передача
земельного паю і виділення його в
натурі громадянам з видачею державного
акту взамін земельного сертифікату на
урочищі «Великопопівний», всупереч
Договору на право тимчасового
користування землею від 16 серпня
2002року, укладеного на виконання сесії
Труханівської с/р №8 від 02 липня 2002року.
Не мали права приймати рішення №24 від
31.01.2003року.

Не було виготовлено технічної
документації по землеустрою щодо
виділення земельних часток (паїв) у
натурі (на місцевості) і закріплення
цих паїв за пайовиками, згідно списку
при розпаюванні.

В наявності є підтвердження
користування позивачкою землею по
10.07.2009р. , а саме постанова про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу на суму
-170грн., складену - ОСОБА_16 державним
інспектором з контролю за
використанням та охороною земель у
Львівській області.

07 червня 2007року ОСОБА_1 звернулась із
заявою до сільського голови села
Труханів Сколівського району
Львівської області, щодо подальшого
використання 7,1га, -про надання дозволу
на приватизацію земельних ділянок
наступним чином: 2,0га - ОСОБА_1; 2,0га -
ОСОБА_2; а на решту земельної ділянки
3,1га надати ОСОБА_1 і ОСОБА_13П.в постійне
користування чи в оренду.

23 листопада 2007року Труханівська
сільська рада у своєму рішенні №109 від
23.11.2007року «Про приватизацію земельної
ділянки гр.ОСОБА_1» частково задоволила
спільну заяву від 07 червня 2007року,
залишивши без задоволення спірну
ділянку 5,1га.

Важають, що Труханівська сільська
рада розглянула не в повному обсязі
заяву від 07.06.2007року, а відтак залишила
без розгляду заяву на 5,1га та не надала
з даного приводу рішення, в якому
наводилися підстави для відмови.

14 грудня 2009року на запит до
керівника архівного відділу
Сколівської державної адміністрації
щодо надання інформації щодо рішення
Труханівської сільської ради від 24
квітня 2000року№32 «Про погодження
проекту створення приватних
агроформувань на території сільської
ради» із проханням надати: документи,
які були додані до даного рішення,
отримано від керівника архівного
відділу інформацію про те, що «... за
квітень 2000р. «Про погодження проекту
створення приватних агроформувань на
території Труханівської сільської
ради» немає». Відтак підлягає визнанню
судом нечинним рішення Труханівської
сільської ради від 24 квітня 2000року№32
«Про погодження проекту створення
приватних агроформувань на території
сільської ради».

Із наведених вище документів
(доказів), підлягають визнанню
нечинними рішення Труханівської
сільської ради Сколівського району
Львівської області, тому просять
визнати протиправною бездіяльність
Труханвської сільської ради
Сколівського району Львівської
області: щодо відмови у виділенні
земельної ділянки під індивідуальне
будівництво ОСОБА_2, щодо передачі в
постійне користування або в оренду
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства, в урочищі „Великопівне"
площею - 4.73 га., визнати протиправними
рішення Труханівської сільської ради
Сколівського району Львівської
області: -від 31.01.2003 року № 24 „Про
передачу середньої частки (пай) і
виділення її в натурі громадянам з
видачею державного акту взамін
земельного сертифікату"; від 05.02.2003 року
року № 24 „Про передачу середньої
частки (пай) і виділення її в натурі
громадянам з видачею державного акту
взамін земельного сертифікату";
рішення виконавчого комітету
Труханівської сільської ради від 28
квітня 2000 року № 27„Про передачу в
тимчасове користування земельних
ділянок"; рішення від 22 лютого 2009 року №
287 „Про зміну в по господарських
книгах" у ОСОБА_1; від 05.02.1996 року без
номера (і визначення слова рішення)
„Про хід паювання та затвердження
списків осіб, які мають право на
середню земельну частку", визначити, що
довідка-характеристика земельної
ділянки під забудову, видану
Труханівською сільською радою ОСОБА_4
від 22.грудня 2007 року в селі Труханів в
урочищі „ Великопівний" в розмірі-
0.22га. як таку, що порушує Земельний
кодекс України; довідка-характеристика
земельної ділянки під забудову, видану
Труханівською сільською радою ОСОБА_3
від 22.грудня 2007 року в селі Труханів в
урочищі „ Великопівний" в розмірі- 0.63
га. як таку, що порушує Земельний кодекс
України. Визнати Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,22 га серія ДЦ № 523444 виданий ОСОБА_4 від
05.03.2009 року як такий, що оформлений з
порушенням закону. Визнати Державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,63 га серія ДЦ № 523453
виданий ОСОБА_3 від 05.03.2009 року як такий,
що оформлений з порушенням закону.
Зобов’язати Труханівську сільську
раду Сколівського району Львівської
області скасувати рішення:від 24.04.2000
року № 32 „Про погодження проекту
створення приватних агро формувань на
території сільської ради"; від 31.01.2003
року № 24 ,Про передачу середньої частки
(пай) і виділення її в натурі громадянам
з видачею державного акту взамін
земельного сертифікату"; від 05.02.2003 року
року № 24 «Про передачу середньої
частки (пай) і виділення її в натурі
громадянам з видачею державного акту
взамін земельного сертифікату";
рішення виконавчого комітету
Труханівської сільської ради від 28
квітня 2000 року № 27„Про передачу в
тимчасове користування земельних
ділянок"; від 22 лютого 2009 року № 287 „Про
зміну в по господарських книгах" у
ОСОБА_1; від 05.02.1996 року без номера (і
визначення слова рішення) ,Про хід
паювання та затвердження списків осіб,
які мають право на середню земельну
частку". 3обов’язати Труханівську
сільську раду Сколівського району
Львівської області надати у
користування ОСОБА_1, як жертві
політичних репресій і ОСОБА_2, члену
сім’ї доньки репресованих і
реабілітованих ОСОБА_8 і ОСОБА_1 в
урочищі „ Великопівне" земельну
ділянку в розмірі - 4,73 га згідно ст. З ч.1
,ст. 4 закону України ,Про реабілітацію
жертв політичних репресій на Україні"
від 17квітня 1991 № 962-Х11, ОСОБА_2 земельну
ділянку 0 25 га для індивідуальної
забудови житлового будинку на
території Труханівської сільської
ради Сколівського району Львівської
області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
та її представник позов підтримали,
навели аналогічні змісту заяви
пояснення, просять позов задоволити.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 пояснила, що у 2009-2010 р.р.
зверталася, щоб виділили їй земельну
ділянку під забудову на пайовій землі в
урочищі «Великопівний», однак
направили відповідь з відмовою, що це
пайова земля і знаходиться за межами
села. Призначення землі – рілля. У 2010 р.
знову просила будь-яке місце під
забудову, але знову отримала
аналогічну відмову. Про розпаювання
землі їй стало відомо у 2009 р. Сертифікат
на право користування земельною
ділянкою був виданий матері, тому
порушені права її матері. В неї є
земельна ділянка в урочищі
«Великопівня» 4,7 га, в урочищі «Гірна»
біля 2 га, земельна ділянка для
обслуговування та будівництва
житлового будинку 0,25 га, а разом з садом
біля 0,38 га. Вона пайовиком ніколи не
була.

Представник Труханівської
сільської ради Сколівського району в
судовому засіданні позову не визнала,
пояснила, що позивачі вважають, що їм
повинна належати земля, яка була у
користуванні колишнього СССР. Був
проект роздержавлення КСГП «Галичина»
і ним Труханівська сільська рада
керується по даний час. Рішення від
24.04.2000 р., № 32 приймалося на сесії
сільської ради. Наявність двох
однакових рішень від 31.01.2003 р. та 05.02.2003
р. пояснює опечаткою, а саме таке
приймалося 31.01.2003 р.
Довідки-характеристики були видані на
стандартному бланку, є неточності,
оскільки не зазначено цільове
призначення земельної ділянки. Є
розбіжності між листом Сколівської
РДА, які вказують, що є рішення від
05.02.2003 р., а правильним є рішення від
31.01.2003 р. ОСОБА_2 виділити земельну
ділянку сільська рада не може, оскільки
немає розробленого кварталу забудови.

В судовому засіданні представник
третьої особи Зіневич-Домбровська в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечила, пояснила, що є заява
ОСОБА_2 від 03.07.2009 р. про відкриття
окремого господарського номеру у
зв’язку з розірванням шлюбу. Також є
сертифікат, виданий 02.06.1997 р. на імя
ОСОБА_1, виданий з урахуванням
середнього розміру 0,88 га. Їй не видали
земельну ділянку, тому що має забагато
землі. Програма приватизації
затверджена Львівською ОДА. Такий
сертифікат отримала у 1997 р. Урочище
«Великопівня» знаходиться за межами
села, а тому у відповідності до ст.. 151 ЗК
України це питання повинна вирішувати
Сколівська РДА. На момент розпаювання
ОСОБА_8 був живий і до 2004 р. нічого не
оскаржував. Є рішення Труханівської
сільської ради № 109 від 23.11.2007 р., згідно
якого було передано ОСОБА_1 0,25 га землі
під будинок та 2 га землі в урочищі
«Гірне», зазначене рішення намагалася
оскаржити, однак згодом відмовилась. Є
також лист Держкомзему від 05.12.2008 р., №
2800, де зазначено, що ОСОБА_8 орендував 7,1
га землі. З 2003 р. ОСОБА_8 перестав
звертатися з заявами про продовження
договору оренди. Рішенням № 108 від
23.08.2007 р. вирішено, що урочище
«Великопівня» є пайовими землями.
Рішення № 32 від 24.04.2000 р. прокуратура не
оскаржувала, тому таке не порушує прав
позивачів. Було звернення ОСОБА_2 від
15.03.2006 р. про виділення земельної
ділянки під забудову, однак сільська
рада відмовила, бо дана земля є ріллею.
Рішенням Львівського окружного
адміністративного суду та
Апеляційного адміністративного суду
розпорядження, на підставі яких були
видані державні акти, є законними.
ОСОБА_8 був визнаний реабілітованим
посмертно у 2007 р., а роздержавлення та
розпаювання земель відбулось в 1996 р.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_3 проти задоволення позову
заперечила, пояснила, що отримала на
руки рішення сільської ради за № 24 від
05.02.2003 р., почала виготовляти документи
на приватизацію земельної ділянки,
оформила приватизацію, виробила
державний акт на земельну ділянку. В
ОСОБА_17 дана земельна ділянка не
перебувала.

В судовому засіданні треті особи
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 проти
задоволення позову заперечили.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд приходить до наступного:

Компетенція адміністративних
судів відповідно до п. 1 ст. 17 КАС
України поширюється на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб’єктом владних
повноважень, зокрема щодо оскарження
його рішень. Проте, ця норма повинна
застосовуватись з урахуванням
положень статей 216, 386, 388, 392, 393 ЦК
України щодо способів захисту права
власності, а також положень ЦПК
Україїни та ГПК України стосовно
юрисдикції судів.

Як вбачається із наданих в судових
засіданнях пояснень сторін позивачі
були користувачами земельних ділянок в
урочищі «Великопівня». Однак, на
підставі оспорюваних рішень
Труханівської сільської ради
Сколівського району Львівської
області, вищевказані земельні ділянки
були розпайовані між третіми особами.

Як встановлено судом спірні земельні
ділянки передані у власність третім
особам, про що видані Державні акти на
право власності на земельні ділянки в
урочищі «Великопівний» Сколівського
району Львівської області.

З огляду на вищевикладене
вбачається, що спір у справі, що
розглядається, стосується права
володіння, користування земельними
ділянками в урочищі «Великопівний»
Сколівського району Львівської
області.

Засади захисту права власності, які
поширюються і на правовідносини щодо
права користування, регулюються ст.. 386
ЦК України, право власника на
витребування із чужого незаконного
володіння та захист права власності
від порушень, не пов’язаних із
позбавленням володіння – ст..ст. 387, 391
ЦК України, а способи захисту прав на
земельні ділянки ст.. 152 Земельного
кодексу України.

Так, положеннями ст. 386 Цивільного
кодексу України, власник, який мас
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

У відповідності до норми ст. 387
Цивільного кодексу України, власник
мас право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Згідно статті 391 Цивільного кодексу
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом цих норм при порушенні
права землекористувача внаслідок
зайняття ділянки іншою особою,
адекватним способом захисту такого
права є подання ним позову про усунення
перешкод у здійсненні права
користування земельною ділянкою
(шляхом її звільнення) або витребування
її з чужого незаконного володіння.

Позивачі, подаючи адміністративний
позов про визнання протиправними та
скасування рішень Труханівської
сільської ради Сколівського району
Львівської області, не взяли до уваги
той факт, що їх право, як
землекористувачів земельних ділянок в
урочищі «Великопівний» Сколівського
району Львівської області, переданої
третім особам, не може бути захищене та
відновлене шляхом скасування
оскаржуваних рішень.

У даному випадку вимоги позивачів
стосуються вирішення питання про право
користування земельних ділянок в
урочищі «Великопівний» Сколівського
району Львівської області та усунення
перешкод у праві користуванні ними і не
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки зазначений спір не є
публічно-правовим і не підпадає під
наведене вище визнання
адміністративної справи. За таких
обставин провадження у даній справі
слід закрити відповідно до пункту 1
частини першої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім цього, суд вважає, що у
вказаній справі, Труханівська сільська
рада Сколівського району Львівської
області, реалізуючи право
розпорядження земельною ділянкою,
відповідно до статті 5 ЗК має рівні
права з громадянами та юридичними
особами, з якими вона вступає у
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею, тобто є
рівноправним суб’єктом земельних
відносин. У цьому спорі учасники
земельних правовідносин не
підпорядковані один одному, а отже,
суб’єкт владних повноважень –
сільська рада – владних управлінських
функцій не здійснювала.

Згідно нормативного припису п.1 ч. 1
ст. 157, ч. 2 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства. Якщо
провадження у справі закривається з
підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї
статті, суд повинен роз'яснити
позивачеві, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до зазначеного
нормативного припису ч. 2 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд роз'яснює, що позивачу з
метою захисту його прав власника
нерухомого майна слід звернутися до
місцевого загального суду згідно
встановлених Цивільним процесуальним
кодексом України правил
територіальної підсудності.

Згідно положень ч.І ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.Щодо судових витрат, то
такі, згідно положень Закону України
«Про судовий збір» слід повернути
позивачам.

Так, у відповідності до ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду, зокрема, в разі закриття
провадження у справі.

В матеріалах справи наявна
квитанція № 6319/025 від 2008 р. про сплату
судового збору, в якій зазначено, що
платник ОСОБА_2 перерахувала кошти в
сумі 3,40 грн. за реквізитами: поточний
рахунок 0003. ідн. код 22380308,
одержувач платежу: місцевий бюджет
Залізничного району, код установи
банку 825014, Призначення платежу: судовий
збір;

З огляду на викладене суд
приходить до висновку про наявність
підстав для повернення ОСОБА_2
сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 18.160,165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

у х
в а л и в:

закрити провадження у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Труханівської
сільської ради Сколівського району
Львівської області, третіх осіб ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання протиправних дій і
бездіяльності Труханівської сільської
ради Сколівського району щодо надання
земельних діялнок.

Повернути ОСОБА_2 сплачений
судовий збір з бюджету України.

Роз'яснити позивачам, що розгляд
даного спору належить до юрисдикції
місцевого загального суду в порядку
цивільного судочинства.

Ухвалу суду можна оскаржити через
районний суд до Львівського
адміністративного апеляційного суду
протягом п’яти днів.

Суддя:
Бачун О. І.