Справа № 2а-878/09
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/30061/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Білуги С.В., Стародуба О.П.,
-розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області про визнання бездіяльності
незаконною та покладення зобов'язання
по здійсненню перерахунку пенсії, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області на постанову Новоайдарського
районного суду Луганської області від
18 листопада 2009 року та ухвалу
Апеляційного суду Луганської області
від 19 січня 2012 року, -

встановив:

У жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
із позовом, у якому просив визнати
незаконною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області щодо здійснення перерахунку
пенсій, зобов'язати відповідача
перерахувати та виплатити йому пенсію
по інвалідності і додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від
28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон №
796-XII), виходячи з мінімальної пенсії за
віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, як інваліду
ІІІ групи за період з 1 вересня 1999 року
по 31 грудня 2002 року та інваліду ІІ групи
- з 1 січня 2003 року по 31 січня 2006
року і з 1 жовтня 2006 року по 30 вересня 2008
року.

Постановою Новоайдарського районного
суду Луганської області від 18
листопада 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Луганської
області від 19 січня 2012 року, позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області щодо відмови у перерахунку та
виплаті пенсії як інваліду ІІІ групи,
захворювання якого пов'язане з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС, за період з 1 вересня 1999 року по 31
грудня 2002 року. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок і виплату пенсії
ОСОБА_4 у розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком за період з
1 вересня 1999 року по 31 грудня 2002
року, виходячи з мінімальної пенсії за
віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом у відповідний період. Визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області щодо відмови у перерахунку і
виплаті пенсії як інваліду ІІ групи,
захворювання якого пов'язане з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС, за період з 1 січня 2003 року по 31
січня 2006 року та з 1 жовтня 2006
року по 30 вересня 2008 року. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок і
виплату пенсії ОСОБА_4 у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком за період з
1 січня 2003 року по 31 січня 2006 року і
з 1 жовтня 2006 року по 30 вересня 2008 року,
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом у
відповідний період.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і закрити
провадження у справі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства

України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_4 має
статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
1 категорії, з 12 грудня 1991 року
по 31 грудня 2002 року був інвалідом
ІІІ групи, а з 1 січня 2003 року йому
встановлена інвалідність II групи
внаслідок захворювання, яке пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
суд першої інстанції, з рішенням якого
погодився апеляційний суд, дійшов
висновку, що Управління Пенсійного
фонду України в Новоайдарському районі
Луганської області зобов'язано
провести нарахування і виплату
позивачеві пенсій, виходячи з розмірів,
встановлених Законом № 796-XII, а не
постановами Кабінету Міністрів
України, якими керувався відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 звернувся до адміністративного
суду з даним позовом 6 жовтня 2009 року.

Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

За правилами частини 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом та розгляду
справи в суді першої інстанції) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення до суду із вказаним позовом
та розгляду справи в суді першої
інстанції) пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Предметом позову ОСОБА_4 є порушення
Управлінням Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області його прав, передбачених
статтями 50, 54 Закону № 796-XII, яке, на його
думку, мало місце у період часу з 1
вересня 1999 року по 31 січня 2006 року та з 1
жовтня 2006 року по 30 вересня 2008
року.

Відповідач заперечуючи проти
адміністративного позову наполягав на
відмові у задоволенні позовних вимог у
зв'язку з пропущенням позивачем
встановленого річного строку для
звернення до адміністративного суду.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
залишив поза увагою вказані обставини
і вимоги закону, не з'ясував питання
дотримання позивачем строку звернення
до адміністративного суду для
можливого застосування положень
статтей 99, 100 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Апеляційний суд на зазначені
порушення уваги не звернув та не
виправив їх.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства

України підставою для скасування
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги те, що судами першої
та апеляційної інстанцій порушено
норми права, які істотно вплинули на
повноту з'ясування фактичних обставин
справи, рішення підлягають скасуванню
з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати та вважати
доведеними обставини, які не були
встановлені судовими рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області - задовольнити частково.

Постанову Новоайдарського районного
суду Луганської області від 18
листопада 2009 року та ухвалу
Апеляційного суду Луганської області
від 19 січня 2012 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області про визнання бездіяльності
незаконною та покладення зобов'язання
по здійсненню перерахунку пенсії -
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Білуга С.В.

Стародуб О.П.