Справа № 2270/5215/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/70686/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
м.Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 15.06.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05.10.2011

у справі №2270/5215/11

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
м.Хмельницькому

про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 15.06.2011,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 05.10.2011, позов задоволено. Податкове
повідомлення-рішення №/800 від
31.03.2011 визнано нечинним та скасовано.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові, з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведено документальну
виїзну перевірку з питань здійснення
господарської діяльності та
проведення взаєморозрахунків з
Хмельницькою філією НАК
«Украгролізинг» за період з 01.03.2007 по
01.04.2009, за наслідками якої складено акт
№1896/17-1/НОМЕР_1 від 21.03.2011.

Перевіркою встановлено, що між
позивачем та Хмельницькою філією НАК
«Украгролізинг» було укладено
договір№1-11/07 НП від 01.11.2007 за умовами
якого позивачем надавалась правова,
інформаційно-консультативна допомога
по питаннях, пов?язаних з діяльністю
підприємства замовника, а замовник зі
свого боку зобов?язувався прийняти
послуги та оплатити їх. На виконання
зазначених умов договору, Хмельницькою
філією НАК «Украгролізинг»
(замовником) за надані позивачем
(виконавцем) послуги сплачено грошові
кошти в розмірі 50220 грн. шляхом їх
перерахування на картковий рахунок в
АТ «Сведбанк».

За висновками відповідача позивачем
допущено порушення пп.9.12.2 п.9.12 ст.9
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» за наслідками
вищезазначеної операції, оскільки
перевіркою не підтверджено надання
послуг ФОП ОСОБА_2 Хмельницькій філії
НАК «Украгролізинг», які не спричинили
реального настання наслідків, у зв?язку
з чим грошові кошти, що надійшли на
картковий рахунок ФОП ОСОБА_2 від
Хмельницької філії НАК
«Украгролізинг» підлягають
оподаткуванню за ставкою 15% згідно п.7.1
ст.7 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб».

На підставі акта перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/800 від 31.03.2011, яким визначено
податкове зобов?язання з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 7533,75 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у період з 01.04.2007 по
31.12.2007 та з 01.04.2008 по 01.04.2009 позивач
перебував на спрощеній системі
оподаткування відповідно до Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» з максимальним
розміром ставки єдиного податку.

Відповідно до ст. 2 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
суб'єкти малого підприємництва -
фізичні особи мають право самостійно
обрати спосіб оподаткування доходів за
єдиним податком шляхом отримання
свідоцтва про сплату єдиного податку.

Згідно із абз.2 п.4 вищевказаного Указу,
форма та порядок видачі свідоцтва про
право сплати єдиного податку
встановлюються Державною податковою
адміністрацією України і є єдиними на
всій території України. Для переходу на
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єкт малого
підприємництва подає письмову заяву до
органу державної податкової служби за
місцем державної реєстрації.

Згідно із Порядком видачі Свідоцтва
про сплату єдиного податку,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України № 599
від 29.10.1999 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за
№ 752/4045, підставою для видачі свідоцтва
є подання суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою письмової
заяви згідно з додатком 1 до
зазначеного Порядку. У рядку 2 вказаної
заяви зазначається вид (види)
діяльності, яким суб'єкт
підприємницької діяльності передбачає
займатися. Зазначені суб'єктом малого
підприємництва види діяльності
записуються податковим органом у
свідоцтві про сплату єдиного податку.

Відповідно до вичерпного переліку
умов, дотримання яких є необхідним для
застосування спрощеної системи
оподаткування, встановлених пунктом 1
Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» суб'єкт малого
підприємництва не обмежується у виборі
здійснюваних ним видів діяльності лише
тими, що зазначені у свідоцтві про
сплату єдиного податку чи в будь-якому
іншому документі, а обмеження у
застосуванні спрощеної системи
оподаткування встановлюються тільки
щодо певних видів діяльності.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
суб'єкт малого підприємництва має
право займатися будь-якими видами
підприємницької діяльності, окрім тих,
що не можуть здійснюватися з
використанням спрощеної системи
оподаткування в силу прямої
законодавчої заборони, а наявність
певного рядка в заяві суб'єкта малого
підприємництва про видачу свідоцтва
про сплату єдиного податку та зміст
самого свідоцтва не можуть слугувати
такими обмеженнями.

Крім того, відповідно до пункту 6 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний
податок, зокрема, не є платником
податку на доходи фізичних осіб.

Поширення загальної системи
оподаткування, зокрема, положень
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», на платника можливе
лише з моменту втрати визначеного
пунктом 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» статусу платника
єдиного податку.

Не можуть бути підставою для інших
висновків і доводи відповідача про
нікчемність вищезазначеного
правочину, оскільки наявність умислу
та обставини щодо виконання угоди,
стосовно дійсності якої виник спір,
сходять до предмету доказування в
судовому процесі, зокрема, до таких
доказів належить обвинувальний вирок,
який набрав законної сили, що
підтверджував би факт ухилення від
сплати податків конкретними
посадовими особами суб'єктів
господарської діяльності за
наслідками виконання оспорюваних угод.
Однак доказів постановлення вироків,
які б містили в собі встановлені судом
об'єктивні дані про нікчемність
оспорюваних угод відповідачем не
надано.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, висновки судів
попередніх інстанцій свідчать про
правильне застосування норм
матеріального права. Підстав для їх
скасування, з мотивів викладених в
касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області відхилити, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 15.06.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05.10.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун