Справа № 810/2131/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2131/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.,

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «АДІ» на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «АДІ» до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області про
скасування розрахунку,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року в задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «АДІ»
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просив ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, перевіривши за матеріалами
справи наведені у апеляційній скарзі
доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Аді»
є юридичною особою, що зареєстрована
виконавчим комітетом Славутицької
міської ради Київської області 15.06.1995,
перебуває на обліку в УПФУ у місті
Славутичі Київської області.

Як убачається з матеріалів справи,
працівнику позивача ОСОБА_4 призначена
пільгова пенсія за списком № 1.

УПФУ у м. Славутичі Київської області
регулярно виплачує вказану пенсію,
несе витрати з її виплати та доставки, а
відтак, у відповідності до вимог пункту
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальникам та
застрахованим особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду,
відповідачем у січні 2014 року
виставлено та направлено позивачу
розрахунки відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій громадянину ОСОБА_4
(перерахунок за 2013 рік, розрахунок на 2014
рік).

Не погоджуючись із зазначеними
розрахунками, Позивач звернувся до
суду.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058
(далі-Закон України № 1058), цей Закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону
України № 1058 встановлено, що до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом Закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України № 1058 пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

Згідно із статтею 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788,
право на пенсію на пільгових умовах за
віком мають, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах.

Пунктом 4 Постанови ЦК КПРС Ради
Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987
№1497-378 встановлено, що у період 1988-1990
років: час роботи робітників, задіяних
на експлуатації Чорнобильської АЕС та
ліквідації наслідків аварії в зоні
відчуження, зараховується у
полуторному розмірі в трудовий стаж та
в стаж роботи, що дає право на пільгову
пенсію за списком №1, затвердженому
Постановою Радою Міністрів СРСР від
22.08.1956 року №1173.

Дію вказаної постанови було
пролонговано постановою Ради
Міністрів СРСР від №1136 «Про
продовження на 1991-1995 роки строку дії
постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР
та ВЦРП від 29.12.1987 року №1497».

У подальшому зазначена норма про те, що
робота у зоні відчуження ЧАЕС
зараховується до стажу із кратністю 1,5
та до стажу робіт за списком №1
безперервно продовжується в часі дії
низкою постанов Кабінету Міністрів
України, а саме: від 29.02.1996 № 250, від
30.06.1998 № 982, від 29.01.2003 № 137, від 27.04.2006 № 571
та від 17.09.2008 № 831.

Так, відповідно до положень Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
доплати особам, які працюють у зоні
відчуження» від 17.09.2008 № 831 (в редакції
на момент призначення громадянину
ОСОБА_4 пільгової пенсії) особам, які
постійно працюють або виконують
службові обов'язки у зоні відчуження,
час роботи або служби зараховується до
стажу роботи і вислуги років у
полуторному розмірі (в тому числі за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 № 36).

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, у грудні 2008 року Протоколом
від 05.12.2008 № 747 працівнику позивача
ОСОБА_4 призначена пільгова пенсія за
списком № 1.

Пенсія ОСОБА_4 призначена, у тому числі,
на підставі довідки позивача від 29.10.2008
№ 23, якою товариство підтвердило факт
роботи ОСОБА_4 на підприємстві на
роботах, які дають право на державну
пенсію на пільгових умовах відповідно
до списку № 1.

Відповідно до вказаної довідки, під час
перебування ОСОБА_4 в трудових
відносинах з ТОВ «Виробничо-комерційна
фірма «Аді», останній працював у зоні
відчуження загалом 7 років 6 місяців і 7
днів.

Як вбачається з вищенаведеного
Протоколу, до розрахунку трудового
стажу ОСОБА_4 за списком № 1 увійшов
лише термін роботи ОСОБА_4 в зоні
відчуження (для розрахунку трудового
стажу час роботи в зоні відчуження
зараховується в полуторному розмірі).

Тобто, у відповідності до Постанови
Кабінету Міністрів України від 17.09.2008 №
831, час роботи ОСОБА_4 в зоні відчуження
при призначенні пенсії зарахований
йому, як робота на підприємстві за
списком № 1.

Крім того, судом першої інстанції було
вірно зазначено, що на час виходу
громадянина ОСОБА_4 на пенсію, чинним
законодавством не було врегульовано
питання проведення атестації робочих
місць у зоні відчуження.

Разом з тим, робота у зоні відчуження за
будь-яких обставин є шкідливою, а
відтак, відсутність механізму
атестації робочих місць в зоні
відчуження не може бути підставою для
відмови особі в зарахуванні стажу
роботи в такій зоні до трудового стажу
за списком № 1.

Таким чином, наведене спростовує
твердження позивача про незаконність
призначення ОСОБА_4 пільгової пенсії, з
підстав, що у ТОВ «Виробничо-комерційна
фірма «Аді» відсутні атестовані робочі
місця з шкідливими умовами праці.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
позовних вимог.

В свою чергу, доводи апелянта
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства, а отже,
не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «АДІ» -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі
24.11.2014р.

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.