Справа № 552/5527/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 р.Справа № 552/5527/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.,

позивача - ОСОБА_1, прокурора - Маматова
М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою прокурора Київського району м.
Полтави на ухвалу Київського районного
суду м. Полтави від 23.10.2014р. по справі
№ 552/5527/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Київської
районної у м. Полтаві ради за участю
прокурора Київського району
м.Полтави

про визнання протиправним та
скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

22.08.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернулась
до Київського районного суду м. Полтави
з позовом до Виконавчого комітету
Київської районної у м. Полтаві ради
(далі по тексту - відповідач), в якому
просила суд скасувати рішення
Виконавчого комітету Київської
районної у м. Полтаві ради № 389 від
24.07.2012 року.

29.09.2014 року до участі у справі вступив
Прокурор Київського району м. Полтави в
інтересах позивача ОСОБА_1

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 23.10.2014 року по справі №
552/5527/14-а позовну заяву ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Київської
районної у м. Полтаві ради про визнання
протиправним рішення - залишено без
розгляду.

Прокурор, не погодившись із зазначеною
ухвалою суду першої інстанції подав
апеляційну скаргу, в якій просив суд
апеляційної інстанції скасувати
ухвалу Київського районного суду м.
Полтави від 23.10.2014 року по справі №
552/5527/14-а, справу направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги стверджує, що строку звернення
до суду позивачем не пропущено,
оскільки порушення прав позивача мало
місце з моменту набуття нею в порядку
спадкування за заповітом після ОСОБА_2
права власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 і відповідно права
користування земельною ділянкою
площею 1171 кв.м. за вказаною адресою.
Зазначив, що рішення Київського
районного суду м. Полтави від 19.02.2014
року по справі № 552/8873/13-ц, яким за
ОСОБА_1 визнано право власності на
вищевказане домоволодіння, набрало
законної сили 02.03.2014 року, державну
реєстрацію права власності здійснено в
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно 19.06.2014 року. Набуття ОСОБА_1
статусу стягувача у виконавчому
провадженні № 24272243 у справі 2-2805/99,
виконанню якого перешкоджає
оспорювань рішення відповідача,
відбулося 12.03.2014 року із винесенням
постанови про заміну сторони
виконавчого провадження. Саме з цими
юридичними фактами, на думку прокурора,
пов'язано настання для ОСОБА_1
негативних наслідків у вигляді
порушення її прав, свобод та інтересів,
що свідчить про дотримання позивачкою
строку звернення до адміністративного
суду. Однак, вищенаведене не було
враховано судом першої інстанції, що
призвело до необґрунтованого
залишення без розгляду позовної заяви
ОСОБА_1

Позивач та прокурор в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримали з підстав, викладених в
останній, просили суд апеляційної
інстанції ухвалу Київського районного
суду м. Полтави від 23.10.2014 року по справі
№ 552/5527/14-а скасувати, справу направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав
письмове клопотання про розгляд справи
за своєї відсутності. Вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та прокурора, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення без
розгляду позовної заяви ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду з даним позовом, встановлений ч.2
ст.99 КАС України, а судом на підставі
позовної заяви та доданих до неї
матеріалів не виявлено підстав для
поновлення цього строку.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Як встановлено частиною 1 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про
правильність застосування судом
першої інстанції строку звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи необхідно з'ясувати,
яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Згідно з ч.1 ст.102 КАС України пропущений
з поважних причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк,
встановлений судом, - продовжений судом
за клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

У відповідності до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної
ухвали та апеляційної скарги, про
прийняте відповідачем рішення № 389 від
24.07.2012 року позивач дізналась лише в
лютому 2014 року.

Колегія суддів констатує, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази отримання ОСОБА_1 копії
оскаржуваного рішення або
ознайомлення з його змістом раніше, ніж
зазначає позивач (лютий 2014 року).

Обставини, на які посилається суд
першої інстанції - наявність листа
Управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Полтавської міської ради від 30.10.2012
року № 01-10-21/391, яким останнє
інформувало ОСОБА_1 про відкликання
листа № 01-10-17/652 від 17.02.2012 року, рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 19.02.2014 року по справі за позовом
прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про визнання права власності
на спадкове майно в порядку
спадкування, з яким прокурор звернувся
до суду в грудні 2013 року, постанова
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.07.2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Київської
районної в м. Полтаві ради про
скасування рішення, не свідчать про
обізнаність позивачки зі змістом
оскаржуваного нею рішення виконкому
Київської районної в м. Полтаві ради в
2013 році.

Так, листом від 30.10.2012 року № 01-10-21/391
позивача лише повідомлено, що у зв'язку
зі зверненням ОСОБА_1, яка представляє
інтереси ОСОБА_2, на особистому прийомі
головного архітектора міста щодо
питання надання адреси частині
домоволодіння по АДРЕСА_1 та враховуючи
рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 26.09.2012 року за апеляційною
скаргою прокурора Київського району в
м. Полтаві в інтересах Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Полтавській області на
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 25.09.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету
Київської районної у м. Полтаві ради
про визнання права власності на
самочинне будівництво, Управлінням
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Полтавської
міської ради відкликано свого листа №
01-10-17/652 від 17.02.2012 року.

В даному листі жодним чином не
зазначено ані про зміст оскаржуваного
рішення виконкому Київської районної у
м. Полтаві ради № 389 від 24.07.2012 року, ані
про зміст листа Управління № 01-10-17/652
від 17.02.2012 року.

При цьому, жодних доказів отримання
ОСОБА_1 листа від 30.10.2012 року № 01-10-21/391
матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
дату звернення позивача до суду з даним
позовом (22.08.2014 року), колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про застосування до позову
ОСОБА_1 наслідків пропущення строку
звернення до суду, передбачених
статтею 100 КАС України та, відповідно,
залишення позову без розгляду, є
необґрунтованим.

Враховуючи викладене, з урахуванням
приписів п.4 ч.1 ст.204 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів дійшла висновку, що
через порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
неповне з'ясування обставин у справі,
ухвала Київського районного суду м.
Полтави від 23.10.2014 року по справі №
552/5527/14-а підлягає скасуванню, з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду зі
стадії вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, п.4
ч.1 ст.204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора
Київського району м. Полтави
задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Полтави від 23.10.2014р. по справі №
552/5527/14-а скасувати.

Справу № 552/5527/14-а за позовом ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Київської
районної у м. Полтаві ради за
участю прокурора Київського району м.
Полтави про визнання протиправним та
скасування рішення направити до
Київського районного суду м. Полтави
для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та не може бути
оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України,
оскільки не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 24.11.2014 р.