Справа № 2а-8187/12/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
Справа № 10199/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Затолочного В.С.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
ОСОБА_8;

від відповідача -
Красій Н.Р., Пилипів Г.М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Малого колективного
виробничо-комерційного підприємства
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Малого колективного
виробничо-комерційного підприємства
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації» до
Управління Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської обл.
про визнання протиправними і
скасування акту перевірки, рішень про
застосування фінансових санкцій,
вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

21.09.2012р. позивач Мале колективне
виробничо-комерційне підприємство
/МКВКП/ «Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації»
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив визнати
протиправним Акт № 29 від 31.07.2012р.,
скасувати прийняті відповідачем
Управлінням Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської обл.
рішення № 1288 від 03.08.2012р., вимогу № Ю-49 з
прикладеним до неї корінцем від 31.07.2012р.
на суму 13161 грн. 16 коп., рішення № 1287 від
03.08.2012р. на суму 170 грн., рішення № 416 від
03.08.2012р. на суму 216 грн. 75 коп., рішення №
1286 від 03.08.2012р. на суму 881 грн. 20 коп.
(а.с.4-6).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2013р. у
задоволенні заявленого позову
відмовлено (а.с.182-184).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив позивач МКВКП
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації», який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду першої
інстанції скасувати (а.с.187-191).

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
представника позивача на підтримання
поданої скарги, заперечення
представників відповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції,
позивач МКВКП «Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації»
зареєстровано 09.07.2001р. Миколаївською
районною державною адміністрацією;
свідоцтво про державну реєстрацію №
462598 (а.с.39-43).

Управлінням Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської обл.
проведено впродовж 11.07.2012р.-31.07.2012р.
планову перевірку МКВКП
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації» щодо
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, контроль за нарахуванням та
сплатою яких покладено на Пенсійний
фонд України, а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування за
період з 02.07.2009р. до 20.07.2012р., за
результатами якої складено Акт № 29 від
31.07.2012р. (а.с.7-23).

Згідно висновків проведеної перевірки
виявлено наступні порушення
пенсійного законодавства:

п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», у зв'язку з чим
за квітень 2012 року зменшено
нарахування та утримання єдиного
внеску із сум заробітної плати у
розмірі 37,06 відсотків на суму 103 грн. 77
коп., у розмірі 3,6 відсотка на суму 10 грн.
08 коп. та збільшено нарахування і
утримання єдиного внеску із сум
винагород за виконані роботи (надані
послуги) за цивільно-правовими
договорами за тарифом 34,7 відсотки в
розмірі 97 грн. 16 коп., за тарифом 2,6
відсотки в сумі 07 грн. 28 коп.;

ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яке полягає в
тому, що позивачем проведено виплату
заробітної плати за січень-квітень,
серпень, грудень 2011 року та січень,
червень 2012 року в повному обсязі без
сплати внесків в сумі 2167 грн. 52 коп.

Перевіркою правильності нарахування
та сплати страхових внесків МКВКП
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації»
встановлено наступні порушення:

за період з 02.07.2009р. по 30.07.2010р. платником
занижена нарахована заробітна плата,
на яку нараховуються та утримуються
страхові внески на суму 03 грн., в тому
числі за серпень 2009 року занижено на 50
грн., за вересень 2009 року завищено на 47
грн.;

п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п.4 ст.4 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування», а саме: виявлено
розбіжність між сумами утриманих
страхових внесків згідно
розрахунково-платіжної відомості з
нарахування заробітної плати (без
номерів, дат та підписів) та страховими
внесками, відображеними у Розрахунках
за червень 2009 року (занижено на 297 грн. 12
коп.), за серпень 2009 року (занижено на 17
грн. 60 коп.), за вересень 2009 року
(завищено на 16 грн. 54 коп.) та Звіту про
суми нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України за
січень 2010 року (занижено на 8121 грн. 55
коп.).

Усього за період, що підлягав
перевірці, донараховано страхових
внесків на загальну суму 8423 грн. 73 коп.

Крім того, в порушення приписів ч.6 ст.20
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», при отриманні коштів
готівкою в рахунок оплати праці МКВКП
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації» не
сплачувало авансові платежі за
жовтень-грудень 2009 року та
січень-грудень 2010 року в сумі 1762 грн. 39
коп.

Перевіркою достовірності формування
та подання відомостей про застраховану
особу по МКВКП «Територіальний центр
по соціально-трудовій реабілітації»
встановлено порушення:

в частині достовірності даних
персоніфікованого обліку у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування за період з
01.01.2009р. по 31.12.2009р. встановлено
порушення вимог п.11. ч.2 ст.17 та ч.6 ст.21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», неподання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку на ОСОБА_8
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

відповідно до абз.3 п.1 ст.26 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в Державному реєстрі
за 2012 рік по ОСОБА_7 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2).

Також під час судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_8 призначено та
виплачується пенсія (пенсійна справа №
138292), із врахуванням заробітної плати
нарахованої у 2004-2007 роках, у зв'язку з
чим, на думку пенсійного органу,
сторнування заробітної плати
нарахованої ОСОБА_8 за період з 2005 року
по 2009 рік в сумі 26155 грн. є неможливим.

Рішення про сторнування заробітної
плати приймалося зборами засновників
позивача, а повноваження засновників
встановлені статутом МКВКП
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації»,
згідно п.4.1 якого до компетенції зборів
засновників не входить прийняття
рішення щодо сторнування нарахованої
заробітної плати працівникам за
попередні періоди.

Згідно результатів перевірки,
оформлених Актом перевірки № 29 від
31.07.2012р., убачається факт сторнування
зарплати ОСОБА_8 за період з 2005 року по
2009 рік в сумі 26155 грн., тобто, із
урахуванням результатів попередньої
перевірки підприємства здійснено
подвійне сторнування заробітної плати.

Також пред'явлені бухгалтерські
документи ведуться позивачем не у
встановленому порядку, через що факт
невиплати заробітної плати встановити
неможливо.

Листом Миколаївського районного
центру зайнятості №1026/04 від 15.04.2010
повідомлено відповідача про те, що
позивачем при подачі звітності за ІІ
квартал 2009 року сторновано внесків на
застрахованих осіб на суму 13 грн. 79 коп.,
а листом Миколаївської районної
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності №191 від 12.03.2010р.
проінформовано відповідача про те, що
сторнування заробітної плати
позивачем за період з 01.01.2004р. по 31.12.2009р.
не проводилося.

У зв'язку з неподанням відомостей про
застраховану особу за 2009 рік пенсійним
органом прийнято рішенням № 1287 від
03.08.2012р. про застосування фінансової
санкції за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою звітності або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, до
територіальних органів Пенсійного
фонду України на підставі п.5 ч.9 ст.106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в сумі 170 грн. (а.с.31).

Донарахування страхових внесків у сумі
8423 грн. 73 коп. є наслідком сторнування
заробітної плати ОСОБА_8; на вказану
суму донарахованих страхових внесків
відповідачем виставлено вимогу про
сплату боргу № Ю-49 від 31.07.2012р. (а.с.28-29).

Рішенням № 1288 від 03.08.2012р. пенсійним
органом застосовано до страхувальника
фінансову санкцію на п.4 ч.9 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
розмірі 13161 грн. 16 коп. за донараховану
суму своєчасно необчислених та
несплачених страхових внесків (а.с.27).

При отриманні коштів готівкою в
рахунок оплати праці МКВКП
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації»
зобов'язане сплачувати авансові
платежі за жовтень-грудень 2009 року та
січень-грудень 2010 року в сумі 1762 грн. 39
коп., однак у даному випадку приписи ч.6
ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» позивачем не дотримані,
через що відповідачем прийнято рішення
№ 1286 від 03.08.2012р. про застосування
фінансових (штрафних) санкцій у розмірі
50 відсотків від сум несплачених або
несвоєчасно сплачених авансових
платежів із страхових внесків на
підставі п.7 ч.9 ст.106 вказаного Закону в
сумі 881 грн. 20 коп. (а.с.30).

МКВКП «Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації»
продовжував отримувати заробітну
плату за січень - квітень, серпень,
грудень 2011 року та січень, червень 2012
року по відомостях на виплату грошей
(без дати) з підписами працівників про
отримання, завіреною підписами
бухгалтера та керівника, про що було
зроблено записи у видатковій стороні
(без зазначення номеру кореспондуючого
рахунку) в касовій книзі в повному
обсязі без сплати внесків в сумі 2167 грн.
52 коп. Разом з тим, відповідно до ч.8 ст.9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платники, зазначені у п.1 ч.1 ст.4 цього
Закону, під час кожної виплати
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення), на суми якої (якого)
нараховується єдиний внесок, одночасно
з видачею зазначених сум зобов'язані
сплачувати нарахований на ці виплати
єдиний внесок у розмірі, встановленому
для таких платників (авансові платежі).

По причині наведеного, пенсійним
органом було прийнято рішення № 416 від
03.08.2012р. про застосування фінансової
(штрафної) санкції за несплату, неповну
або несвоєчасну сплату суми єдиного
внеску одночасно з видачею сум виплат,
на які нараховується єдиний внесок
(авансових платежів), у розмірі 10
відсотків, на підставі п.6 ч.11 ст.25
вказаного Закону в сумі 216 грн. 75 коп.
(а.с.32).

Вирішуючи наведений спір, колегія
суддів виходить з наступного.

Пунктом 1 ст.4 Закону України «Про збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено, що
для підприємств всеукраїнських
громадських організацій інвалідів, де
кількість інвалідів становить не менше
50 відсотків від загальної чисельності
працюючих, внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування визначаються за ставкою 4
відсотки від суми фактичних витрат на
оплату праці (грошового забезпечення)
працівників, що включають витрати на
виплату основної і додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Відповідно до поданих МКВКП
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації»
документів не вбачається статусу
підприємства як всеукраїнської
громадської організації інвалідів,
тому правові підстави для сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за ставкою 4 відсотків є
відсутніми.

Згідно приписів Порядку формування та
подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органам Пенсійного фонду
України, затв. постановою правління
Пенсійного фонду України № 26-1 від
05.11.2009р., чинним вважається останній
електронний або паперовий звіт,
поданий страхувальником до закінчення
термінів подання звітності, визначених
ним Порядком.

Облік застрахованих осіб та
персоніфікований облік відомостей про
суми заробітної плати (доходу) та
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за періоди до 01.01.2010р.
ведеться із застосуванням постанови
правління Пенсійного фонду України №
7-6 від 10.06.2004р. «Про порядок формування
та подання органам Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування».

Відповідно до п.5 ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду або страхувальником
сум своєчасно не обчислених та
несплачених страхових внесків
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми.

Статтею 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що виключно з
цим законом регулюються відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, визначається
коло осіб, які підлягають державному
пенсійному страхуванню, платники
страхових внесків, їх права та
обов'язки, порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками.

Відповідно до ст.ст.14, 15, 17 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
позивач є платником страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та несе обов'язки
з нарахування, обчислення і сплати
страхових внесків в установлені строки
та в повному обсязі.

Згідно із ч.6 ст.18 цього Закону
законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати.

Також згідно матеріалів справи
нарахування страхових внесків ОСОБА_8
проводилося за ставкою 4 відсотки,
проте довідки МСЕК про встановлення
інвалідності суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

В частині доводів позивача про те, що
ним не виплачувалася заробітна плата, а
тому у нього немає обов'язку
нараховувати та сплачувати внески до
пенсійного фонду, слід зазначити, що
відповідно до частини 6 ст.19 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
пп.5.1.3 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затв. постановою правління
Пенсійного Фонду України № 21-1 від
19.12.2003р., страхові внески нараховуються
на суми, зазначені в ч.1 та ч.2 ст.19
Закону, незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування.

Таким чином, будь-яких переконливих
доводів щодо неправильного
застосування фінансових (штрафних)
санкцій і скерування вимоги про сплату
боргу позивачем не наведено; також
останнім не спростовані виявлені
перевіркою порушення вимог чинного
законодавства.

Стосовно вимог позивача про
визнання протиправним Акта перевірки,
то колегія суддів зазначає, що акт
державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Відтак, акт перевірки як
документальна фіксація встановлених в
ході перевірки фактів не є актом
суб'єкта владних повноважень в
зазначеному вище розумінні, а виступає
доказом по справі, який підлягає оцінці
в сукупності з іншими доказами в
порядку ст.86 КАС України. Виходячи з
наведеного, акт перевірки не може бути
самостійним предметом оскарження в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС
України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З врахуванням наведеного,
провадження в частині позовних вимог
про оскарження акта перевірки
пенсійного органу підлягає закриттю.

Оцінюючи в сукупності
вищевказані норми законодавства та
фактичні обставини справи, колегія
суддів вважає, що заявлені позовні
вимоги не підлягають до задоволення;
при цьому в частині вирішення позовних
вимог про визнання протиправним Акта
перевірки № 29 від 31.07.2012р. провадження у
справі слід закрити.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно по суті вирішив
розглядуваний спір, однак помилково
застосував норми матеріального та
процесуального права при вирішенні
вимог про скасування акта перевірки
пенсійного органу, через що
оскаржувану постанову в частині цих
вимог слід скасувати і закрити
провадження.

В решті постанова суду прийнята з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
решти висновків прийнятого судом
рішення, а тому підстави для його
скасування чи зміни у цій частині є
відсутніми.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.п.1,
4 ч.1 ст.198, ст.200, ч.1 ст.203, п.п.1, 4 ч.1 ст.205,
ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Малого колективного
виробничо-комерційного підприємства
«Територіальний центр по
соціально-трудовій реабілітації»
задоволити частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2013р. в
частині вирішення позовних вимог про
визнання протиправним Акту № 29 від
31.07.2012р. про результати планової
перевірки, складеного Управлінням
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської обл.,
- скасувати та провадження у цій
частині справи - закрити.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

В.С.Затолочний