Справа № 808/5972/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/5972/14

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року о/об 12 год. 04 хв.

Справа № 808/5972/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Вільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМАСС»

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Вільнянська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (надалі – позивач або Вільнянська ОДПІ) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМАСС» (надалі – відповідач або ТОВ «АРМАСС») про стягнення з відповідача 3076 грн. 12 коп. податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, 603 грн. 17 коп. заборгованості з орендної плати за землю з юридичних осіб.

Позивач у позові зазначив, що за ТОВ «АРМАСС» обліковується податковий борг, який виник внаслідок не сплати узгоджених сум податкових зобов’язань: 3076 грн. 12 коп. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; 603 грн. 17 коп. заборгованості з орендної плати за землю з юридичних осіб.

Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Позовні вимоги представник позивача підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань до суду не подавав.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з’ясував наступне.

1. У поданій відповідачем до Вільнянської ОДПІ Податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (вх.№62 від 30.01.2013), по терміну сплати 30.01.2014 задекларовано до сплати у бюджет 1566 грн. 31 коп.

Відповідно до пп.265.2.1 п.265.2 ст.265 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.265.3.1 п.265.3 ст.265 Податкового кодексу України).

Як передбачено пп.«б» пп.265.10.1 п.265.10 ст.265 Податкового кодексу України податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується: юридичними особами – авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Плата за землю – це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України).

Як зазначено у п.285.2 ст.285 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв’язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до приписів п.288.1-п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю (п.290.1 ст.290 Податкового кодексу України).

Згідно з п.4 ч.1 ст.69 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду місцевих бюджетів, що не враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать: плата за землю, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податкове зобов’язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України).

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг – це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податковий контроль – це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України).

За приписами пп.62.1.1-62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; «…».

Позивачем надано до суду інтегровану картку ТОВ «АРМАСС» з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно якої (з урахуванням переплати 45 грн. 15 коп.) обліковується заборгованість у сумі 3076 грн. 12 коп.

На день судового засідання заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 3076 грн. 12 коп. не сплачена. Даних про розстрочення (відстрочення) вказаного грошового зобов’язання, помилково сплачені кошти вказаний документ – не містить.

У поданій позивачем інтегрованій картці ТОВ «АРМАСС» по орендній платі за землю, за відповідачем (з урахуванням переплати 52 грн. 81 коп.) обліковується заборгованість у сумі 603 грн. 17 коп. за період лютий-липень 2014 року.

На день судового засідання заборгованість по орендній платі за землю у сумі 603 грн. 17 коп. не сплачена. Даних про розстрочення (відстрочення) вказаного грошового зобов’язання, помилково сплачені кошти вказаний документ – не містить.

Доказів самостійної сплати вищевказаних зобов’язань (платіжних документів) відповідач до суду не надав.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова вимога – це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Судом досліджено податкову вимогу №5-25 від 05.02.2014.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Згідно з п.95.4 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вище викладене, судом з’ясовано, що ТОВ «АРМАСС» на час судового засідання має заборгованість: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 3076 грн. 12 коп., з орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 603 грн. 17 коп. Вказана заборгованість у добровільному порядку – не сплачена. У зв’язку з цим, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а заборгованість підлягає стягненню з відповідача у порядку та спосіб, встановлений ст.95 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.95 Податкового кодексу України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

В іншій частині позовних вимог – відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 24.11.2014.

Суддя О.О. Прасов