Справа № 2а-10864/11/2670
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/43167/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Департаменту державної
служби охорони при Міністерстві
внутрішніх справ України, Управління
Державної служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві про визнання
незаконними та скасування наказів,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за касаційною скаргою
Департаменту державної служби охорони
при Міністерстві внутрішніх справ
України на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 грудня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати незаконними та
скасувати наказ Департаменту
Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України
від 26.04.2011 року №60 «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_4.» та наказ Управління Державної
служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справи України в м. Києві від 24.05.2011 року
№53 о/с в частині звільнення позивача з
органів внутрішніх справ, зобов'язати
відповідачів поновити його на займаній
посаді та виплатити середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
грудня 2011 року позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано наказ Департаменту
Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України
№60 від 26.04.2011 року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_4.»в частині звільнення з органів
внутрішніх справ майора міліції
ОСОБА_4, скасовано наказ №53 о/с від
24.05.2011 року в частині звільнення ОСОБА_4,
поновлено його на посаді з 25.05.2011 року
та зобов'язано Департамент Державної
служби охорони при Міністерстві
внутрішніх справ України виплатити
позивачу середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 25.05.2011 року по
22.12.2011 року.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року залишено без змін постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 22 грудня 2011 року.

Департамент державної служби охорони
при Міністерстві внутрішніх справ
України не погодився з постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 22 грудня 2011 року та
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року і звернувся до суду з касаційною
скаргою, в який просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 з 20.09.2003 р. і до моменту
звільнення проходив службу в системі
МВС України у підрозділі Управління
Державної служби охорони при ГУ МВС
України в м. Києві (далі по тексту
Управління ДСО при ГУ МВС України в м.
Києві).

Наказом Департаменту Державної
служби охорони при Міністерстві
внутрішніх справ України № 60 від 26
квітня 2011 р. «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_4» за допущення ряду несумісних з
перебуванням в органах внутрішніх
справ вчинків, порушення вимог статті 7
«Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України», статті 18
Закону України «Про міліцію», статті 14
«Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України», на
підставі статті 12 «Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України»інспектора спеціального
підрозділу служби інкасації охорони та
перевезення валютних цінностей
Голосіївського відділу Державної
служби охорони Управління Державної
служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві, майора
міліції ОСОБА_4 звільнено з органів
внутрішніх справ України відповідно до
підпункту «є» (за порушення дисципліни)
пункту 64 «Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України».

На підставі названого наказу, 24.05.2011
року Управлінням ДСО при ГУ МВС України
в м. Києві прийнято наказ №53 о/с про
звільнення позивача з органів МВС у
запас Збройних сил за ст. 64 п. «Є» (за
порушення дисципліни).

Витяг з відповідного наказу, трудову
книжку позивачем отримано 24.05.2011 року,
що підтверджується його підписом.

Причиною звільнення та прийняття
відповідних наказів став висновок за
результатами проведеного службового
внутрішнього розслідування,
затверджений начальником Департаменту
ДСО при МВСМ України 22.04.2011 року, яким
встановлено допущення позивачем ряду
несумісних з перебуванням в органах
внутрішніх справ вчинків, а саме:

- антиморальної поведінки, яка
проявилася у допущенні останнім
подружніх зрад, що призвело до
розірвання шлюбу із громадянкою Т. та є
порушенням статті 7 «Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ», яка
зобов'язує осіб рядового і
начальницького складу з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час;

- сприяння в організації та
підприємницькій діяльності ПП «Груп»,
що є порушенням вимог статті 18 Закону
України «Про міліцію» та пункту 14
«Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України», які
забороняють особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ займатися будь-якими
видами підприємницької діяльності;

- сприяння уникненню ПП «Груп»
обов'язкових податкових платежів
шляхом формального оформлення у штат
підприємства свого батька ОСОБА_5, який
являється інвалідом;

- зради інтересів Державної служби
охорони з метою власного збагачення
шляхом здійснення за готівковий
розрахунок і в обхід установленого
порядку робіт з монтажу засобів
охоронного призначення на квартирі
громадянки ОСОБА_6, за що наказом
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
від 04.10.2010 року №671 був звільнений з
посади заступника командира
батальйону з організації служби
Дніпровського відділу Державної
служби охорони.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття вищевказаних
наказів Департаменту державної служби
охорони при Міністерстві внутрішніх
справ України та Управління Державної
служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції з яким погодився
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог,
так як оскаржувані накази Департаменту
державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України,
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
прийнятий необґрунтовано, тобто без
урахування всіх обставин, що мали
значення для їх прийняття, в зв'язку з
чим звільнення позивача з займаної
посади на підставі підпункту «є» (за
порушення дисципліни) пункту 64
«Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України»
відбулося неправомірно.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 р. № 114 затверджене
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, яке визначає
порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки.

У відповідності до положень п. 64
зазначеного Положення особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу можуть бути
звільнені зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Підставою дисциплінарної
відповідальності є дисциплінарний
проступок, сутність якого полягає у
невиконанні чи неналежному виконанні
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни,
визначення якої наведене у статті 1
цього Статуту (стаття 2 Дисциплінарного
статуту ОВС).

Такими підставами є виключно фактичні
дані, що свідчать про реальну наявність
у діях особи рядового або
начальницького складу органів
внутрішніх справ ознак
дисциплінарного проступку, зокрема
протиправної поведінки, шкідливих
наслідків та причинного зв'язку між ним
і дією (бездіяльністю) порушника
дисципліни.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту ОВС, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
вчиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення.

Службове розслідування в органах
внутрішніх справ - це комплекс заходів,
які здійснюються в межах відомчої
компетенції з метою уточнення причин
та умов, що сприяли вчиненню
дисциплінарного проступку,
встановлення ступеня вини особи, яка
його вчинила. Мета службового
розслідування полягає в тому, щоб
повністю, об'єктивно та всебічно
встановити: обставини (час, місце) і
наслідки правопорушення, з приводу
якого було призначено розслідування;
осіб, винних у правопорушенні, та осіб,
дії чи бездіяльність яких сприяли
негативним наслідкам або створювали
загрозу їх спричинення; наявність
причинного зв'язку між неправомірним
діянням особи, щодо якої призначено
службове розслідування, та його
наслідками; причини правопорушення та
умови, що сприяли правопорушенню;
вимоги законів чи інших
нормативно-правових актів, розпорядчих
документів або службових обов'язків, що
були порушені; ступінь вини кожної з
осіб, причетних до правопорушення, та
мотиви протиправної поведінки
працівника ОВС і його ставлення до
вчиненого.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту ОВС
передбачені строки накладення
дисциплінарних стягнень. За змістом
цієї норми дисциплінарне стягнення
накладається у строк до одного місяця з
дня, коли про проступок стало відомо
начальнику.

У разі проведення за фактом учинення
проступку службового розслідування,
провадження в кримінальній справі або
справі про адміністративне
правопорушення на осіб рядового і
начальницького складу дисциплінарне
стягнення може бути накладено не
пізніше одного місяця з дня закінчення
службового розслідування, провадження
в кримінальній справі чи справі про
адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладено, якщо з дня вчинення
проступку минуло більше півроку. У цей
період не включається строк проведення
службового розслідування або
провадження в кримінальній справі чи
справі про адміністративне
правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, за
висновками службового розслідування
Департаменту ДСО при МВС України від
22.04.2011 року, на підставі яких позивача
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності та звільнено з
роботи, ОСОБА_4 допущено ряд
несумісних з перебуванням в органах
внутрішніх справ вчинків, зокрема:

- антиморальної поведінки, яка
проявилася у допущенні останнім
подружніх зрад, що призвело до
розірвання шлюбу із громадянкою Т. та є
порушенням статті 7 «Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ», яка
зобов'язує осіб рядового і
начальницького складу з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
які мали місце у 2010 році;

- сприяння в організації та
підприємницькій діяльності Приватного
підприємства «СМ Груп», що є порушенням
вимог статті 18 Закону України «Про
міліцію» та пункту 14 «Положення про
проходження служби рядовим І
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України», які
забороняють особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ займатися будь-якими
видами підприємницької діяльності, на
протязі 2004-2009 років;

- сприяння уникненню Приватним
підприємством «СМ Груп» обов'язкових
податкових платежів шляхом
формального оформлення у штат
підприємства свого батька ОСОБА_5, який
являється інвалідом;

- зради інтересів Державної служби
охорони з метою власного збагачення
шляхом здійснення за готівковий
розрахунок і в обхід установленого
порядку робіт з монтажу засобів
охоронного призначення на квартирі
громадянки К., за що наказом Управління
Державної служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві від 04.10.2010 р.
№671 був звільнений з посади заступника
командира батальйону з організації
служби Дніпровського відділу
Державної служби охорони.

Перевіривши обставини, встановлені
судами попередніх інстанцій, суд
касаційної інстанції погоджується з
тим, що дисциплінарна
відповідальність не настає у разі
закінчення строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності,
визначених у статті 16 Дисциплінарного
статуту ОВС.

Також, притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності за
зраду інтересів Державної служби
охорони з метою власного збагачення
шляхом здійснення за готівковий
розрахунок і в обхід установленого
порядку робіт з монтажу засобів
охоронного призначення на квартирі
громадянки К., не може бути підставою
для звільнення ОСОБА_4 з роботи,
оскільки відповідно до частини
дев'ятої статті 14 Дисциплінарного
статуту за кожне порушення службової
дисципліни накладається лише одне
дисциплінарне стягнення.

Факт притягнення позивача до
відповідальності за назване
дисциплінарне порушення відповідачами
не заперечується та підтверджується
копією наказу Управління ДСО при
Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
від 04.10.2010 року №671 про звільнення
ОСОБА_4 з посади заступника командира
батальйону з організації служби
Дніпровського відділу ДСО.

За таких обставин суд касаційної
інстанції погоджується з тим, що наказ
Департаменту Державної служби охорони
при Міністерстві внутрішніх справ
України № 60 від 26.04.2011 року «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_4.» в частині
звільнення з органів внутрішніх справ
майора міліції ОСОБА_4, та наказ
Управління ДСО при ГУ МВС України в м.
Києві №53 о/с про звільнення позивача з
органів МВС у запас Збройних сил за ст.
64 п. «Є» (за порушення дисципліни) є
незаконними та підлягають скасуванню.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції правильно встановили
обставини справи, повно дослідили
докази по справі та ухвалили рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи викладені
в касаційній скарзі не спростовують
висновків суду першої та апеляційної
інстанції, тому підстави для
скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Департаменту
державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 грудня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2012 року залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 грудня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець