Справа № К/9991/89836/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/89836/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інстанції у
Шевченківському районі міста Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011 по
справі №2а-7622/10/1370 (№49631/11/9104) за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Львова, Відділення Державного
казначейства Україна в
Шевченківському районі міста Львова
про стягнення суми.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2011, позовні вимоги ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Львова,
Відділення Державного казначейства
Україна в Шевченківському районі міста
Львова про стягнення суми - задоволено.
Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
міста Львова надати управлінню
Державного казначейства у
Шевченківському районі м. Львова
висновок про перерахування на поточний
рахунок ОСОБА_1 суми надміру сплаченого
податку з доходів фізичних осіб
внаслідок застосування права на
податковий кредит в розмірі 275,49грн.,
зобов'язано управління Державного
казначейства у Шевченківському районі
міста Львова нарахувати та виплатити
на користь ОСОБА_1 штраф за несвоєчасне
та неповне повернення суми надміру
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб, що підлягали поверненню ОСОБА_1 у
зв'язку з нарахуванням податкового
кредиту за 2009 рік в розмірі 275,49грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі міста Львова
05.12.2011 звернулась з касаційною скаргою
до Вищого адміністративного суду
України, який ухвалою від 05.03.2012 прийняв
її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
17.03.2011 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2011, прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Державна
податкова інспекція у Шевченківському
районі міста Львова посилається на
порушення судами норм матеріального
права, зокрема, пункту 3.5 статті 3,
статей 5 та 6 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб».

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 02.06.2009 ОСОБА_1 сплачено
на користь Інституту післядипломної
освіти Львівського національного
університету імені Івана Франка
2000,00грн. за своє навчання, що
підтверджується договором та
квитанцією.

ОСОБА_1 25.02.2010 подала до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Львова
річну податкову декларація про доходи,
одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року з
метою реалізувати своє право на
податковий кредит за наслідками
звітного податкового року, а також всі
необхідні документи, що підтверджують
витрати, які дозволено включити до
складу податкового кредиту, і заяву про
перерахування надміру сплаченого
податку з доходів фізичних осіб.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, спір між сторонами виник
стосовно правильності визначення
об'єкта оподаткування податком з
доходів фізичних осіб та відповідно
суми надміру сплаченого податку.

Згідно з пунктом 1.16 статті 1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» податковий кредит - сума
(вартість) витрат, понесених платником
податку - резидентом у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг) у
резидентів - фізичних або юридичних
осіб протягом звітного року (крім
витрат на сплату податку на додану
вартість та акцизного збору), на суму
яких дозволяється зменшення суми його
загального річного оподатковуваного
доходу, одержаного за наслідками
такого звітного року, у випадках,
визначених цим Законом.

Відповідно до підпункту 5.3.3 пункту 5.3
статті 5 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» платник податку
має право включити до складу
податкового кредиту звітного року такі
витрати, фактично понесені ним
протягом такого звітного року: суму
коштів сплачених платником податку на
користь закладів освіти для
компенсації вартості середньої
професійної або вищої форми навчання
такого платника податку, іншого члена
його сім'ї першого ступеня споріднення,
але не більше суми, визначеної у
підпункті 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього
Закону, у розрахунку за кожний повний
або неповний місяць навчання протягом
звітного податкового року.

Відповідно до підпункту 3.1.2 пункту 3.1
статті 3 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» об'єктом
оподаткування є чистий річний
оподатковуваний дохід, який
визначається шляхом зменшення
загального річного оподатковуваного
доходу на суму податкового кредиту за
звітний період, проте зазначене не було
враховано податковою інспекцією при
розрахунку суми податку.

Пунктом 3.5 статті 3 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
визначено, що при нарахуванні доходів у
вигляді заробітної плати об'єкт
оподаткування визначається як
нарахована сума такої заробітної
плати, зменшена на суму збору до
Пенсійного фонду України чи внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
які відповідно до закону справляються
за рахунок доходу найманої особи.

Згідно з пунктом 4.4 статті 4 зазначеного
Закону базою (об'єктом) для нарахування
збору до Пенсійного фонду України чи
внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян є
заробітна плата платника цього
податку.

Таким чином, оподаткуванню податком з
доходів фізичних осіб підлягає сума, що
залишилася після вирахування суми
збору до Пенсійного фонду України та
внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанцій щодо
неправомірності розрахунку Державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі міста Львова
суми, що підлягає поверненню платнику
податків внаслідок застосування ним
права на податковий кредит, виходячи з
суми нарахованої заробітної плати,
оскільки такий розрахунок має бути
здійснений з вирахуванням суми зборів
до Пенсійного фонду України та внесків
до фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 18.8 статті 18 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» сума коштів, яка
підлягає поверненню платнику податку,
зараховується на його банківський
рахунок, відкритий у будь-якому
комерційному банку, або надсилається
поштовим переказом на адресу,
визначену у декларації, протягом 60
календарних днів від дня отримання
такої декларації.

Згідно з підпунктом 20.4.1 пункту 20.4
статті 20 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» особою, яка несе
відповідальність за неповне або
несвоєчасне повернення суми надміру
сплаченого податку, у тому числі
внаслідок застосування права на
податковий кредит, є податковий орган,
який порушує строки подання розрахунку
такої суми або занижує його розмір.

За змістом підпункту 20.4.2 пункту 20.4
статті 20 зазначеного Закону за неповне
або несвоєчасне повернення суми
надміру сплаченого податку, у тому
числі внаслідок застосування права на
податковий кредит, на користь платника
податку сплачуються штрафи, зокрема
якщо платник податку не отримує таку
суму у строк, визначений цим Законом,
при затримці від 91 календарного дня,
наступного за останнім днем граничного
строку її виплати, - у розмірі 100
відсотків від такої суми. Нарахування
таких штрафів самостійно здійснюється
органом Державного казначейства
України у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було затримано
повернення позивачу суми надміру
сплаченого податку більш ніж на
календарний 91 день.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що сума
відповідного штрафу становить 275,49грн.,
тобто 100 %.

Відповідно до підпункту 20.4.3 пункту 20.4
статті 20 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» повернення суми
надміру сплаченого податку, у тому
числі внаслідок застосування права на
податковий кредит, та штрафів
відповідно до підпункту 20.4.2 цього
пункту здійснюється органом
державного казначейства з рахунку, на
який зараховується цей податок до його
розподілу між рівнями відповідних
місцевих бюджетів.

Враховуючи вищезазначене, суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інстанції у Шевченківському районі
міста Львова залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011 по
справі №2а-7622/10/1370 (№49631/11/9104) залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв