Справа № 2а-6821/12/2670
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-6821/12/2670 Головуючий у 1-й
інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Карпушової
О.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Академії суддів України на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11.07.2013 у справі за
адміністративним позовом Академії
суддів України до Державної фінансової
інспекції України про часткове
скасування акту та вимогу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Академія суддів України звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державної
фінансової інспекції України про
визнання протиправними дій щодо
призначення ревізії окремих питань
фінансово - господарської діяльності
за період з 01.12.2006 по 31.05.2010 та нечинною
вимоги про усунення виявлених
порушень та недоліків № 08-14/2015 від
16.09.2010.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.06.2012, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.09.2012, у
задоволенні позову відмовлено у
повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23.04.2013 у справі № К/9991/36372/12
скасовано ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.09.2012 та змінено постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07.06.2012: постанову
скасовано в частині відмови в позовних
вимогах щодо визнання нечинною вимоги
Головного контрольно-ревізійного
управління України про усунення
виявлених порушень та недоліків від
16.09.2010 року №08-14/2015 з направленням
справи в цій частині позовних вимог до
суду першої інстанції на новий судовий
розгляд та в решті залишено без змін.

07.06.2013 до суду першої інстанції
позивачем подана заява про уточнення
позовних вимог, в якій позивач виклав
позовні вимоги в наступній редакції: "1.
Визнати необґрунтованим Акт ревізії
окремих питань фінансово -
господарської діяльності Академії
суддів України за період з 01.12.2006 по
31.05.2010 р. від 19.08.2010 за № 08-22/52 в частині
заподіяння матеріальної шкоди
(збитків) на суму 2 954 870,36 грн; 2. Визнати
нечинною вимогу Головного контрольно -
ревізійного управління від 16.09.2010 за №
08-14/2015 про усунення виявлених порушень
та недоліків, вказану у пункті 3, в
частині необхідності стягнення
матеріальної шкоди (збитків) на суму
1819674,53 грн; 3. Визнати нечинною вимогу
Головного контрольно - ревізійного
управління від 16.09.2010 за № 08-14/2015 про
усунення виявлених порушень та
недоліків, вказану у пункті 4, в частині
необхідності стягнення матеріальної
шкоди (збитків) на суму 1135195,83 грн "
Зазначені уточнення прийняті судом.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11.07.2013 у задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги в
частині визнання необґрунтованим Акт
ревізії окремих питань фінансово -
господарської діяльності Академії
суддів України за період з 01.12.2006 по
31.05.2010 р. від 19.08.2010 за № 08-22/52 в частині
заподіяння матеріальної шкоди
(збитків) на суму 2 954 870,36 грн; визнання
нечинною вимогу Головного контрольно -
ревізійного управління за № 08-14/2015 від
16.09.2010 про усунення виявлених порушень
та недоліків, вказану у пункті 3, в
частині необхідності стягнення
матеріальної шкоди (збитків) на суму
1819674,53 грн; визнання нечинною вимогу
Головного контрольно - ревізійного
управління за № 08-14/2015 від 16.09.2010 про
усунення виявлених порушень та
недоліків, вказану у пункті 4, в частині
необхідності стягнення матеріальної
шкоди (збитків) на суму 1135195,83 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана постанова
суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав
вважати пункти 3, 4 вимоги відповідача №
08-14/2012 від 16.09.2010, в частині необхідності
стягнення матеріальної шкоди
(збитків) на суму 1819674,53 грн та на суму
1135195,83 грн незаконними.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

В силу ст. 195 КАС України колегія суддів
переглядає постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11.07.2013 в межах апеляційної скарги
Академії суддів України.

Судом першої інстанції встановлено, що
в період з 05.07.2010 по 12.08.2010 Головним
контрольно - ревізійним управлінням
України проведено ревізію окремих
питань фінансово - господарської
діяльності Академії суддів України за
період з 01.12.2006 по 31.05.2010 за результатами
якої складено акт № 08-22/52 від 19.08.2010.

Академія суддів України не погодилась
з актом № 08-22/52 від 19.08.2010 в частині
висновку щодо заподіяння матеріальної
шкоди (збитків) на суму 2 954 870,36 грн та
вважає його в зазначеній частині
необґрунтованим, також вважає нечинною
вимогу № 08-14/2015 від 16.09.2010 в частині
пункту 3 щодо стягнення матеріальної
шкоди (збитків) на суму 1819674,53 грн та
пункту 4 щодо необхідності стягнення
матеріальної шкоди (збитків) на суму
1135195,83 грн.

У відповідності до частин першої та
другої статті 2, п. 8 частини першої
статті 3, частини першою статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Рішення суб'єкта владних повноважень є
такими, що порушують права і свободи
особи в тому разі, якщо, по-перше, такі
рішення прийняті владним суб'єктом
поза межами визначеної законом
компетенції, а по-друге, оспорюванні
рішення є юридично значимими, тобто
такими, що мають безпосередній вплив на
суб'єктивні права та обов'язки особи
шляхом позбавлення можливості
реалізувати належне цій особі право
або шляхом покладення на цю особу
будь-якого обов'язку.

Акт ревізії окремих питань фінансово -
господарської діяльності є лише носіям
доказової інформації та не містить
волевиявлення суб'єкта владних
повноважень щодо виявлених фактів
правопорушень, з огляду на що, акт
зазначений не створює жодних правових
наслідків для суб'єкта господарювання
та не змінює стану його суб'єктивних
прав, оскільки сам по собі не породжує
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливає на права та обов'язки
суб'єкта господарювання.

Оскільки акт ревізії окремих питань
фінансово - господарської діяльності
сам по собі не породжує для позивача
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливає на його права та
обов'язки, колегія суддів доходить
аналогічного з судом першої інстанції
висновку про те, що не виникає і
передумови для здійснення захисту
права або законного інтересу, шляхом
визнання його або його окремих частин
необґрунтованими, а отже позовні
вимоги в частині визнання
необґрунтованим акта № 08-22/52 від 19.08.2010
в частині заподіяння матеріальної
шкоди (збитків) на суму 2 954 870,36 грн не
підлягають задоволенню.

Щодо оскарження вимоги Головного
контрольно - ревізійного управління
від 16.09.2010 за № 08-14/2015 про усунення
виявлених порушень та недоліків,
вказану у пункті 3, в частині
необхідності стягнення матеріальної
шкоди (збитків) на суму 1819674,53 грн; у
пункті 4, в частині необхідності
стягнення матеріальної шкоди
(збитків) на суму 1135195,83 грн колегія
суддів зазначає наступне.

В ході розгляду кримінальної справи №
2-5371/2012 за обвинуваченням технічного
директора ТОВ «Поділлябудсервіс»
ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК
України за клопотанням прокурора
Солом'янського району м. Києва
Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз
Міністерства юстиції України
проведено судово-економічну
експертизу № 10996/10-19 від 02.06.2011 та
будівельно-технічну експертизу №
10995/10-15 від 11.04.2011, предметом дослідження
яких був акт № 08-22/52 від 19.08.2010.

Згідно висновків Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України судово-економічної експертизи
№ 10996/10-19 від 02.06.2011 та
будівельно-технічної експертизи №
10995/10-15 від 11.04.2011 завдання матеріальної
шкоди (збитків) документально та
нормативно підтверджується в сумі 2204182,
62 грн.

Згідно постанови Солом'янського
районного суду м. Києва від 10.10.2012 гроші
в сумі 50 000 грн, засудженим ОСОБА_2
добровільно частково відшкодовано
збитки, завдані ним внаслідок
злочинних діянь.

Постановою Господарського суду
Вінницької області від 12.02.2013,
залишеної в силі постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.04.2013 позов
задоволено частково, стягнуто з ТОВ
«Поділлябудсервіс» на користь
Академії суддів України в особі
Комісії з припинення діяльності
Академії суддів України 2154182 грн 62 грн
безпідставно отриманих коштів. В
задоволенні 50 000 грн матеріальної шкоди
та 927 687 грн 54 коп. процентів за
користування чужими грошовими коштами
відмовлено.

На дане судове рішення виданий
виконавчий документ (наказ від 16.07.2013),
який звернений до виконання. Тобто в
даній частині оскаржувана вимога вже
виконана позивачем.

Дану обставину в судовому засіданні
підтвердили представники позивача та
визнала представник відповідача.

Згідно частин першої та четвертої ст. 72
КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи те, що в ході розгляду
кримінальної справи за обвинуваченням
технічного директора ТОВ
«Поділлябудсервіс» ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст.
366 КК України Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз Міністерства юстиції
України проведено судово-економічну
експертизу № 10996/10-19 від 02.06.2011 та
будівельно-технічну експертизу №
10995/10-15 від 11.04.2011, предметом дослідження
яких був акт № 08-22/52 від 19.08.2010, суди
погодились з висновками вказаних
експертиз, згідно з якими, завдання
матеріальної шкоди (збитків)
документально та нормативно
підтверджується в сумі 2204182, 62 грн,
колегія суддів вважає не доцільним
виконання вимоги № 08-14/2015 від 16.09.2010 про
усунення виявлених порушень та
недоліків в частині стягнення
матеріальної шкоди (збитків) у сумі
2 954 870, 36 грн, оскільки вона визнана
судами у кримінальній справі
необґрунтованою.

Колегія суддів вважає, що в даному
випадку вирок в кримінальній справі №
2-5371/2012 від 20.10.2011 та висновки
комплексної будівельно - технічної та
судово - економічної експертиз, які
були проведені в рамках зазначеної
справи є беззаперечними докази, які
спростовують актуальність вимоги №
08-14/2015 від 16.09.2010 в частині стягнення
матеріальної шкоди (збитків) у сумі 2 954
870, 36 грн.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Академії суддів
України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11.07.2013 - скасувати
та постановити нову, якою позовні
вимоги Академії суддів України до
Державної фінансової інспекції
України про часткове скасування акту
та вимогу задовольнити частково.

Визнати нечинною вимогу Державної
фінансової інспекції України № 08-14/2015
від 16.09.2010 про усунення виявлених
порушень та недоліків, вказані в пункті
3, в частині необхідності стягнення
матеріальної шкоди (збитків) на суму
1819674, 53 грн та в пункті 4 в частині
необхідності стягнення матеріальної
шкоди (збитків) на суму 1135195, 83 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено:
11.11.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Карпушова О.В.