Справа № 295/9686/14-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" листопада 2014 р.
Справа № 295/9686/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Іваненко Т.В.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю позивача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Богунського районного суду
м. Житомира від "17" вересня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 до Департаменту
соціального захисту постраждалих від
Чорнобильської катастрофи та інших
категорій Міністерства соціальної
політики України про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернувся до
суду із зазначеним адміністративним
позовом. В обґрунтування своїх вимог
послався на те, що в період його роботи
на Житомирському м"ясокомбінаті його
було тимчасово переведено на базу
попереднього утримання худоби на
цілодобове чергування за професією
дозиметрист згідно наказу №490-к від
06.05.1986 року. Житомирський м'ясокомбінат
у 1986-87 роках було визначено як
підприємство, на якому виконувалися
роботи, пов'язані із ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС, зі
знешкодження та утилізації
опроміненої внаслідок аварії на ЧАЕС
худоби, евакуйованої із тридцяти
кілометрової зони відчуження. Вказав,
що 23 січня 2014р. позивачу було надано
статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
ОСОБА_3 звернувся до відповідача із
вимогою змінити цей статус на учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
зв'язку з тим, що приймав безпосередню
участь у роботах зі знешкодження та
ліквідації худоби, котра внаслідок
аварії на ЧАЕС була опромінена
величезною дозою радіації, проте його
вимоги відповідачем задоволені не
були. У зв'язку із чим просив суд
визнати позивача учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та зобов'язати відповідача надати йому
статус учасника ліквідації аварії на
ЧАЕС та відповідних пільг.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 17.09.2014 року у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Позивач, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати судове рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про день, час та
місце судового розгляду справи був
належним чином повідомлений. В листі до
суду зазначає, що не наділений
повноваженнями щодо видачі посвідчень
учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем правомірно відмовлено у
наданні позивачу статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, оскільки останній
у встановлений законом період не
працював у зоні відчуження, що
підтверджується відповідними
документами, наявними у справі.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 має
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 1, що підтверджується
відповідною копією посвідчення. Із
експертного висновку Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України вбачається, що позивач
отримав захворювання, пов'язане із
впливом аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до наказу Житомирського
м'ясокомбінату №490-к від 06.05.1986 року
ОСОБА_3 було тимчасово переведено на
один місяць на базу попереднього
утримання худоби на цілодобове
чергування за професією дозиметрист.

Також, судом встановлено, що позивач
звернувся до відповідача із заявою
щодо встановлення статусу учасника
ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Заява ОСОБА_3 розглянута Департаментом
соціального захисту постраждалих від
Чорнобильської катастрофи та інших
категорій Міністерства соціальної
політики України та 23.04.2014 року листом
№349/20/132-14 надана відповідь, що позивачу
правомірно встановлено статус
постраждалої особи, постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та відсутні підстави для визначення
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли, колегія суддів виходить з
такого.

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28
лютого 1991 року №796-ХІІ особами, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС - громадяни, які
брали

безпосередню участь у ліквідації
аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської
катастрофи - громадяни, включаючи
дітей, які зазнали впливу
радіоактивного опромінення внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, згідно
статті 10 цього Закону, вважаються
громадяни, які безпосередньо брали
участь у будь-яких роботах, пов'язаних з
усуненням самої аварії, її наслідків у
зоні відчуження у 1986 - 1987 роках
незалежно від кількості робочих днів, а
у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних
днів, у тому числі проведенні евакуації
людей і майна з цієї зони, а також
тимчасово направлені або відряджені у
зазначені строки для виконання робіт у
зоні відчуження, включаючи
військовослужбовців, працівники
державних, громадських, інших
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві.

Перелік цих пунктів визначається
Кабінетом Міністрів України, зокрема,
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР "Про організацію
виконання постанов Верховної Ради
Української РСР про порядок введення в
дію законів Української РСР "Про
правовий режим території, що зазнала
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23 липня
1991 року № 106.

В позові до суду та в судовому
засіданні позивач стверджує, що у 1986
році він працював за межами зони
відчуження, виконував роботи, що
пов'язані з ліквідацією наслідків
аварії ЧАЕС, про що свідчать надані ним
документи.

Колегія суддів зазначає, що Постановою
КМ України "Про перелік видів робіт за
межами зони відчуження, пов'язаних з
ліквідацією наслідків аварії ЧАЕС" №1391
від 15 листопада 1996 року затверджено
переліки видів робіт і місць за межами
зони відчуження, де за урядовими
завданнями у 1986 - 1987 роках виконувались
роботи в особливо шкідливих умовах (за
радіаційним фактором), пов'язаних з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, а також визначено
підприємства та населені пункти, де
виконувались спеціальна переробка,
ветеринарна та санітарна обробка,
утилізація, дослідження та
дезактивація забруднених
радіонуклідами тварин, вовни, льону,
вивезених із зони відчуження у
Житомирській області, до яких, зокрема
віднесено Житомирський м'ясокомбінат.

Цією ж постановою Кабміну визначено
також "Перелік виробництв, видів робіт,
а також професій та посад осіб, які
працювали за межами зони відчуження на
роботах в особливо шкідливих умовах (за
радіаційним фактором), пов'язаних з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи" та професій осіб, що
здійснювали спеціальну обробку
(переробку), утилізацію, дезактивацію
на м'ясокомбінатах забруднених
радіонуклідами тварин, вивезених із
зони відчуження, до яких віднесено
дозиметристів.

Таким чином, з огляду на наявні у справі
документи, можна дійти висновку, що
позивач в період 1986-1987 роках працював
на підприємстві, яке урядовими
постановами було визначено як
підприємство, на якому виконувалися
роботи, пов'язані із ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС, зі
знешкодження та утилізації
опроміненої внаслідок аварії на ЧАЕС
худоби, евакуйованої із тридцяти
кілометрової зони відчуження і в силу
приписів ст.10 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відтак,
може претендувати на встановлення йому
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Що стосується органу, до компетенції
якого віднесено питання видачі
посвідчень, то суд апеляційної
інстанції зазначає наступне.

У абзаці 2 частини четвертої статті 65
цього Закону закріплено, що порядок
видачі посвідчень особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 10 Порядку
видачі посвідчень особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 20.01.97 №51, видача посвідчень
проводиться іншим потерпілим і
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також дружині
(чоловіку) або опікуну дітей померлого
громадянина, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою - Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
проживання.

На виконання п.12 вказаного "Порядку
видачі посвідчень..." №51 від 20.01.1997р.
Розпорядженням Житомирської обласної
державної адміністрації від 12 квітня
2005 року №71 затверджено "Положення про
комісію при обласній державній
адміністрації по вирішенню спірних
питань, пов"язаних із визначенням
статусу осіб, які брали участь у
проведенні робіт по евакуації людей та
майна із зони відчуження, і статусу
громадян, які евакуйовані у 1986 році",
зареєстрованого у Житомирському
обласному управлінні юстиції 15.04.2005
р.№18/619. Зі змісту п.3 та п.4 Положення
слідує, що до компетенції Комісії
віднесено право визначати статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС за критеріями,
визначеними Порядком видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку видачі посвідчень особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 20..01.97 №51.

З пояснень позивача в судовому
засіданні слідує, що з письмовою заявою
до вказаної комісії позивач не
звертався.

Колегія суддів звертає увагу, що
Департамент соціального захисту
постраждалих від Чорнобильської
катастрофи та інших категорій
Міністерства соціальної політики
України не є органом, який
уповноважений на вирішення предмету
спору. Крім того відповідач ніяких
рішень про відмову у видачі
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
не приймав. Відповідь начальника
Департаменту, не можна вважати
належним розглядом заяви ОСОБА_3 в
розумінні вимог Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та Порядку
видачі посвідчень особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 20.01.97 №51, відтак, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до Департаменту
соціального захисту постраждалих від
Чорнобильської катастрофи та інших
категорій Міністерства соціальної
політики України належить відмовити.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції по
суті правильно вирішив справу, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального права, що відповідно до
приписів ст.201 КАС України є підставою
для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково. Постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від "17" вересня 2014 р. змінити в частині
мотивів прийнятого рішення.

В решті постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Т.В. Іваненко

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "13" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Департамент
соціального захисту постраждалих від
Чорнобильської катастрофи та інших
категорій Міністерства соціальної
політики України
вул.Еспланадна,8/10,м.Київ,01601

- ,