Справа № 810/5812/14
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року № 810/5812/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Виноградової О.І.,

при секретарі судового засідання
Пенківська А.О.,

за участю:

представника позивача - Чаукіна Л.В.,

представника відповідача - Бойко Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з додатковою
відповідальністю "Узинський цукровий
комбінат"

до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області

про визнання протиправним та
скасування наказу,

в с т а н о в и в:

8 жовтня 2014 р. до Київського окружного
адміністративного суду звернулося
товариство з додатковою
відповідальністю "Узинський цукровий
комбінат" (далі - позивач) з позовом до
Білоцерківської об'єдннаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
наказу від 2 жовтня 2014 р. № 1408 "Про
утворення у позивача акцизного складу
на ТДВ "Узинський цукровий комбінат"
та призначення
постійних представників контролюючого
органу за місцем розташування
акцизного складу" (далі - наказ № 1408)
(а.с. 9).

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що позивач вважає наказ від 2
жовтня 2014 р. № 1408 про
утворення акцизного складу у позивача
та призначення постійних
представників контролюючого органу за
місцем розташування акцизного складу
таким, що винесений з порушенням
чинного законодавства. Стверджує, що
відповідач не мав належних правових
підстав для його винесення, оскільки
продукція, яку він виробляє, не є
підакцизним товаром.

Відповідач позов не визнав, подав
до суду письмові заперечення, в яких у
задоволенні позову просив відмовити
посилаючись на те, що наказ № 1408
прийнято на підставі вимог чинного
податкового законодавства. Вважає, що
вимоги позивача є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню. Стверджує,
що продукція, позивача, є підакцизним
товаром, оскільки містить частку
спирту етилового (етанолу) 98,9 - 99,2 % (а.с.
65-68).

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні матеріали справи, встановив
таке.

20 жовтня 2010 р. позивач
зареєстрований як юридична особа, що
підтверджується копією виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
серія АД № 420067.

2 жовтня 2014 р. відповідачем було
видано наказ № 1408 (а.с. 9).

У зв'язку з тим, що позивач вважає
цей наказ протиправним, ним було подано
даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані
Податковим кодексом України від 2
грудня 2010 р. № 2755-VI (далі - ПК
України), Порядком роботи
представників органів державної
податкової служби на акцизних складах
та податкових постах, затверджено
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 11 січня 2011 р.
№ 14 (далі - Порядок № 14)

Так, ст. 229 ПК України встановлено
особливості оподаткування деяких
підакцизних товарів залежно від
напряму його використання.

Відповідно до п. 229.1 ст. 229 ПК України
яким встановлено особливості
оподаткування спирту етилового
податок справляється за ставкою 0
гривень за 1 літр 100-відсоткового спирту
із:

а) спирту етилового, який
використовується підприємствами
первинного та змішаного виноробства
для виробництва виноградних,
плодово-ягідних, інших виноматеріалів
і сусла та вермутів;

б) спирту етилового, який
використовується для виробництва
лікарських засобів (у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів), крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів;

в) спирту етилового денатурованого
(спирту технічного), який реалізується
суб'єктам господарювання з метою його
використання як сировини для
виробництва продуктів органічного
синтезу, які не містять у своєму складі
більш як 0,1 відсотка залишкового
етанолу;

г) біоетанолу, що використовується
підприємствами для виробництва
бензинів моторних сумішевих із вмістом
біоетанолу, етил-трет-бутилового етеру
(ЕТБЕ), інших добавок на основі
біоетанолу;

ґ) біоетанолу, який використовується
для виробництва біопалива.

Як вбачається зі ч. 1 ст. 230 ПК України,
акцизні склади утворюються з метою
підвищення ефективності роботи із
запобігання та боротьби з незаконним
виробництвом і обігом спирту
етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів, посилення
контролю за повнотою та своєчасністю
надходжень до бюджету акцизного
податку.

Згідно з вимогами п.14.1.6 ст. 14 ПК України
акцизний склад - спеціально обладнані
приміщення на обмеженій території
(далі - приміщення), розташовані на
митній території України, де під
контролем постійних представників
органу державної податкової служби
розпорядник акцизного складу
провадить свою господарську
діяльність шляхом вироблення,
оброблення (перероблення), змішування,
розливу, пакування, фасування,
зберігання, одержання чи видачі спирту
етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів.

Відповідно до вимог п. п. 14.1.224 п. 14.1 ст.14
ПК України розпорядником акцизного
складу - суб'єкт господарювання, який
одержав ліцензію на право виробництва
спирту етилового, алкогольних напоїв,
зареєстрований платником акцизного
податку.

Як вбачається з п. 230.5. ст. 230 ПК України,
представник (представники) органу
державної податкової служби здійснює
(здійснюють) постійний безпосередній
контроль за дотриманням установленого
порядку відпуску спирту етилового та
сплати податку з нього.

Згідно з вимогами п. 230.11. ст. 230 ПК
України основним завданням
представника контролюючого органу на
акцизних складах є здійснення
постійного безпосереднього контролю
за дотриманням установленого порядку
виробництва, зберігання, відпуску
спирту етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів і сплати
податку, вжиття заходів для
недопущення порушення законодавства
України.

Відповідно до вимог п. 230.12. ст. 230 ПК
України представник контролюючого
органу на акцизному складі відповідно
до покладених на нього завдань:

а) здійснює контроль за виробництвом,
зберіганням, відпуском, за наявності
витратоміра-лічильника, та обліком
спирту етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів за даними
бухгалтерського обліку акцизного
складу;

б) здійснює контроль за обліком,
зберіганням та використанням марок
акцизного податку і маркуванням
продукції;

в) здійснює контроль за обліком
надходження, витрачання сировини, яка
використовується для виробництва
спирту етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів, і кількістю
виробленої продукції;

г) здійснює контроль за додержанням
установленого порядку обчислення та
сплати податку;

ґ) бере участь у проведенні
інвентаризації сировини, спирту
етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів і марок
акцизного податку;

д) надає у разі виявлення порушень
установленого законодавством порядку
ведення обліку, зберігання і відпуску
спирту етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів, марок
акцизного податку, сировини
розпоряднику акцизного складу
пропозиції щодо усунення виявлених
порушень та контролюють їх виконання;

е) вносить пропозиції щодо
вдосконалення системи контролю за
обліком, зберіганням, відпуском і
транспортуванням горілки та
лікеро-горілчаних виробів;

є) присутній у разі опломбування місць
можливого доступу до спирту (в тому
числі лічильників спирту),
спиртосховища, цеху розливу та складу
готової продукції після закінчення
робочого дня.

Як вбачається з абз. 2 п. 1.1 Порядку
№ 14, представники органів державної
податкової служби діють на акцизних
складах - спеціально обладнаних
приміщеннях на обмеженій території, де
провадиться господарська діяльність
шляхом вироблення, оброблення
(перероблення), змішування, розливу,
пакування, фасування, зберігання,
одержання чи видачі спирту етилового,
горілки та лікеро-горілчаних виробів.

Згідно з п.1.2. Порядку № 14 на акцизних
складах постійно діють представники
органу державної податкової служби за
місцем розташування таких акцизних
складів.

Відповідно до вимог п. 1.3. Порядку № 14
орган державної податкової служби за
місцем розташування акцизного складу
та податкового поста призначає свого
представника (представників) на таких
складах та постах.

Як вбачається з абз. 7 п. 1.3 Порядку № 14,
копія наказу про призначення
представника (представників) органу
державної податкової служби у день
прийняття такого рішення надсилається
розпоряднику акцизного складу або
керівнику підприємства, який
зобов'язаний видати у триденний строк
відповідний наказ, передбачивши
створення належних умов для ефективної
роботи представника органу державної
податкової служби.

Згідно з вимогами п. 1.4. Порядку № 14
представник (представники) органу
державної податкової служби здійснює
(здійснюють) постійний безпосередній
контроль за дотриманням установленого
порядку відпуску спирту, сплатою
акцизного податку та цільовим
використанням спирту.

Відповідно до вимог п. 1.6. Порядку № 14 у
своїй діяльності представники органу
державної податкової служби на
акцизних складах та податкових постах
керуються положеннями Податкового
кодексу України, Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", цим Порядком та
іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з п. 1.7. Порядку № 14,
відповідні органи державної
податкової служби контролюють роботу
акцизних складів та податкових постів
та згідно з наданою інформацією таких
постів проводять аналіз діяльності
підприємства щодо цільового
використання спирту та обсягів
виробництва продукції з його вмістом.

Наявні матеріали справи свідчать про
таке.

Як вже зазначалось 2 жовтня 2014 р.
відповідачем було видано наказ № 1408.

Зазначеним наказом передбачалося:

1. Утворити акцизний склад у позивача -
підприємстві, яке виробляє компонент
моторного палива альтернативного
універсального з вмістом спирту
етилового, за адресою м. Узин, вул.
Маяковського, 2;

2. Призначити постійного
представника відповідача за місцем
розташування акцизного складу,
головного державного ревізора -
інспектора відділу контролю об'єктів і
операцій Малика Д.А.;

3. Включити до резерву
представників контролюючого органу за
місцем розташування акцизного складу
фахівців Департаменту контролю за
обігом та оподаткуванням підакцизних
товарів ДФС України;

4. Встановити, що на період
відсутності ГДРІ Малика,покладені на
нього функції представника
контролюючого органу на акцизному
складі виконує головний державний
ревізор - інспектор відділу контролю за
декларуванням ПДВ управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій Іваніцький О.А;

5. Встановити розпорядок роботи
представників контролюючого органу на
акцизному складі позивача у
відповідності до графіку роботи
підприємства;

6. Представникам відповідача на
акцизному складі здійснювати
постійний безпосередній контроль за
дотриманням встановленого порядку
виробництва, зберігання і відпуску
спирту етилового та продукції з його
вмістом у відповідності до вимог ст..ст.
229, 230 ПК України та Порядку № 14.

Як вбачається з ч. 1 ст. 230 ПК України,
акцизні склади утворюються з метою
підвищення ефективності роботи із
запобігання та боротьби з незаконним
виробництвом і обігом спирту
етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів, посилення
контролю за повнотою та своєчасністю
надходжень до бюджету акцизного
податку.

Згідно з абз. 2 п. 1.1 Порядку № 14
представники органів державної
податкової служби діють на акцизних
складах - спеціально обладнаних
приміщеннях на обмеженій території, де
провадиться господарська діяльність
шляхом вироблення, оброблення
(перероблення), змішування, розливу,
пакування, фасування, зберігання,
одержання чи видачі спирту етилового,
горілки та лікеро-горілчаних виробів.

При вирішенні питання щодо поширення
наведених норм на позивача судом
враховано наявність судового рішення в
адміністративній справі № 810/5233/14.

Так, постановою Київського окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2014 р. у названі й справі було задоволено
позов позивача до відповідача про
визнання протиправним та скасування
наказу від 4 вересня 2014 р. № 1300 "Про
затвердження Порядку роботи
представників Білоцерківської ОДПІ на
акцизному складі Товариства з
додатковою відповідальністю
"Узинський цукровий комбінат", що
виготовляє альтернативні види палива,
розташованого за адресою: м. Узин, вул.
Маяковського, буд. 2". Зокрема,
зазначений наказ судом було визнано
протиправним та скасовано (а.с.129-134).

Крім того, даним судовим рішенням
встановлено, що позивач здійснює
виробництво «Компоненту палива
моторного альтернативного
універсального на власних потужностях
з дотриманням вимог до виробництва,
згідно атестату виробництва виданого
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України, відповідно до
технологічного регламенту та ТУ У
20.5.-1:2013.

До того ж, у судовому рішенні зазначено,
що наведена обставина підтверджена
наявними в матеріалах справи
сертифікатами відповідності
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України із зазначенням коду
ДКПП 20.59.42-50.00 та відповідає
характеристиці даного коду "Засоби
антидетонаторні", які відносяться до
хімічних речовин і хімічних продуктів
і не є підакцизними товарами».

Зазначена постанова набрала законної
сили 14 жовтня 2014 р. (а.с. 138-140).

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КАС України
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

За наведених обставин суд вважає
встановленими, що позивач здійснював
виробництво «Компоненту палива
моторного альтернативного
універсального на власних потужностях
за адресою: вулиця Маяковського,
будинок 2, місто Узин, Білоцерківського
району, Київської області з
дотриманням вимог до виробництва,
згідно атестату виробництва виданого
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України, відповідно до
технологічного регламенту та ТУ У
20.5.-1:2013, сертифікатів
відповідності Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України із зазначенням коду
ДКПП 20.59.42-50.00. Тобто,
виготовлена позивачем продукція
відповідає характеристиці коду "Засоби
антидетонаторні", який відносяться до
хімічних речовин і хімічних продуктів
і не є підакцизними товарами.

Крім того, даний висновок
підтверджуються наданими
представником позивача документами, а
саме копіями:

- постанови слідчого
слідчого відділу відповідача
Мазуренко М.М. від 18
березня 2014 р. про закриття
кримінального провадження, внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000010, у зв'язку з
відсутністю в діяннях службових осіб
відповідача складу кримінальних
правопорушень передбачених ст.ст. 204,212
Кримінального кодексу України на
підставі п. 2 ч.1 ст. 284
Кримінально-процесуального кодексу
України (за відсутності в діянні складу
кримінального правопорушення).
Зокрема, в даній постанові зазначено,
що позивач здійснював виготовлення
компоненту моторного палива
альтернативного, який не відноситься
до підакцизних товарів (а.с. 125-127);

- висновку експертного
дослідження Київського
науково-дослідного інституту від 31
жовтня 2014 р. № 14757/14-34, яким встановлено,
що надана на дослідження рідина
відноситься до високооктанових
кисневмісних домішок (ВКД) для
автомобільних бензинів (а.с. 107-113);

- експертного висновку РП-См
випробувального центру ДП «НДІННП
«МАСМА» Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України №
42-2014, яким встановлено, що
представлений зразок компоненту
палива моторного альтернативного
універсального (КМПУ) відповідає
вимогам ТУ У 20.5-1:2013 «Компонент
палива моторного альтернативного
універсальний (КМПУ). Технічні умови»
(а.с. 114-115);

- протоколу випробувань
акредитованого випробувального центру
ДП «НДІННП «МАСМА» від 24 жовтня 2014 р. №
325/П-14, яким встановлено, що у компонента
палива визначені характерні ознаки і
технічні показники (характеристики),
встановлені в ТУ У
20.5-1:2013 «Компонент палива
моторного альтернативного
універсальний (КМПУ). Технічні умови»,
що дає змогу визначити компонент
палива моторного універсальний
належним до альтернативного (а.с. 116-117);

- експертного висновку
Київської торгово-промислової палати
від 31 жовтня 2014 р. № К-2053, яким
встановлено, що компонент палива
моторного альтернативного
універсального (КМПУ), що виробляється
на потужностях позивача, призначений
для виробництва альтернативних видів
моторного палива для двигунів
внутрішнього згорання з іскровим
запаленням та бензину моторного
сумішевого, являє собою композицію у
складі : оксигенат біологічний 97,5 %
(метил-трет-бутиловий ефір 67 %,
діетиловий ефір 32,8 %, вода 0,2 %), бензин 1,7
%, циклогексан 0,3 %, диметилацетат,
етилацетат 0,15 % відповідає коду
антидетонатори, антиоксиданти,
інгібітори смолоутворення, загусники,
антикорозійні препарати та інші готові
присадки, добавки для нафтопродуктів
(включаючи бензин) або для інших рідин,
які використовуються з тією самою
метою, що і нафтопродукти
(антидетонатори, інші) (а.с. 119).

Наведене свідчить, що наказ № 1048 було
видано з порушенням вимог ст. 230 ПК
України та п. 1.1 Порядку № 14, а отже він є
протиправним.

Водночас, судом не може бути взято до
уваги подані відповідачем документи.
Зокрема, копії листів:

- директора Департаменту контролю
за обігом та оподаткуванням
підакцизних товарі державної
фіскальної служби України (далі - ДФС
України) від 29 жовтня 2014 р. №
8859/7/99-99-21-01-17 про направлення рішення,
оскільки його видано через 27 днів після
видачі наказу № 1048, у зв'язку з чим
названий лист не може бути підставою
для його видачі (а.с. 150);

- голови ДФС України Білоуса І.О.
від 1 жовтня 2014 р. № 5081/7/99-99-21-01-17 про
здійснення контролю за виробництвом та
обігом спиртовмісної продукції, в
якому зазначено, що компонент
моторного палива альтернативного
універсального з вмістом спирту
етилового не менше 90 об. відс., за
наявності денатуруючої добавки
класифікуються у товарній позиції 2207
та відноситься до підакцизної
продукції (а.с. 151), оскільки в даному
листі не зазначено джерело такої
інформації (акт перевірки, висновок
судової експертизи, експертний
висновок тощо).

Крім того, судом не можуть бути взяті до
уваги документи, подані відповідачем
5 листопада 2014 р. (а.с. 86-101),
оскільки вони завірені ОСОБА_7, особа
якого відповідачем документально не
підтверджена. Згідно з усними
поясненнями представника відповідача
у сідовому засіданні ОСОБА_7 є слідчим
податкової міліції, проте, жодного
документального підтвердження цього
суду надано не було. До того ж зазначені
копії документів не завірені печатками
(штампами) установ, в яких зберігаються
оригінали цих документів (а.с. 85-101).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено
належними та достатніми доказами
фактів правомірності видачі
оскаржуваного наказу, а також не надано
суду доказів, які б спростовували
надані позивачем докази.

З урахуванням викладеного суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області від
2 жовтня 2014 р. № 1408 "Про утворення
у позивача акцизного складу на ТДВ
"Узинський цукровий комбінат" та призначення постійних
представників контролюючого органу за
місцем розташування акцизного складу".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з додатковою
відповідальністю "Узинський цукровий
комбінат" сплачений ним судовий збір у
сумі 73 (сімдесят
три) грн 08 коп.

.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішення за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Виноградова О.І.

Дата виготовлення і підписання
повного тексту постанови 20.11.14.