Справа № 815/3115/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3115/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді
Потоцької Н.В.

за участю секретаря
Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача
Островської К.П.

представника відповідача
Колечко Д.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом

товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна фірма
КМП Моноліт» до відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про скасування
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП №41544568, прийняту
29.01.2014р.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду із
позовом до відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про скасування
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП №41544568, прийняту
29.01.2014 р.

В обґрунтування своєї правової позиції
позивач зазначив, що оскаржувана
постанова про стягнення виконавчого
збору у розмірі 130 557,86 грн. є незаконною,
оскільки в порушення п.5 .9.2. Інструкції
про проведення виконавчих дій,
затвердженої Наказом Мінюста від
15.12.1999р. №74/5, в постанові не було
вказано час и місце примусового
виконання рішення про передачу
стягувачеві майна.

За приписами ст.61 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
присудження стягувану предметів,
зазначених у виконавчому документі,
державний виконавець вилучає ці
предмети у боржника і передає їх
стягувану, про що складає акт передачі.

Однак в строки, що були нам надані для
виконання для отримання кранів,
представники відповідача і стягувача
для передачі та отримання кранів не
з'явилися, і ми не мали можливості
передати ці крани, тому як їх нікому
було передавати.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги з підстав, викладених в
адміністративному позові та наданих в
судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував та
в обґрунтування заявленої правової
позиції, зокрема зазначив, що приймаючи
рішення про стягнення з боржника
виконавчого збору (постанова від 29.01.2014
року ВП № 41544568), державний виконавець
діяв на підставі в межах повноважень та
у спосіб передбачений Законом України
«Про виконавче провадження».

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги та заперечення,
перевіривши їх доказами, судом
встановлено наступне.

17 січня 2014 р. відділом державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області відкрито виконавче
провадження за виконавчим написом
приватного нотаріуса Київською
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 24.12.2013 року за реєстровим № 5852, про
повернення лізингоодержувачем
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна фірма
КМП «Моноліт» (юридична адреса:
Україна, Одеська область,
Овідіопольський район, смт.
Великодолинське, провулок Ентузіастів,
буд. 1, фактична адреса: Україна, Одеська
область, м. Іллічівськ. вул. Паркова,
буд. 48. податковий номер (), рахунок № 1, відкритий в ПАТ
«Марфінбанк», МФО 388498 на користь
лізингодавця - Товариство з обмеженою
відповідальністю «УніКредит Лізинг»
(), рахунок № 593,
відкритий в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023,
об'єкту фінансового лізингу: Кран НК 7027,
серійний №07UA01GTHIEZS00168-11A, вартістю 652 789,
29 гривень; Кран НК 7027, серійний
№07UA01GTHIEZS00168-12А, вартістю 652 789, 29
гривень, загальною вартістю 1 305 578, 58
гривень 58 копійок, що був переданий в
користування на підставі договору
фінансового лізингу № 4192L12/00 від 16
жовтня 2012 року та підлягає вилученню та
поверненню за невиплачені лізингові
платежі з 30 травня 2013 року по 31 липня 2013
року за користування об'єктом лізингу в
сумі: не сплачені лізингові платежі 265
597, 80 гривень, з яких відшкодування
вартості об'єкту лізингу складає 230 008,
74 гривень (з ПДВ), винагорода без ПДВ - 35
589,06 гривень.

Боржнику надана можливість виконати
вимоги виконавчого документу в строк
до 24.01.2014 р.

29.01.2014 року, в зв'язку з невиконанням
боржником вимог виконавчого документа
в строк наданий державним виконавцем
для самостійного виконання,
відповідно до ст. 27, 28 Закону, державним
виконавцем винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
в дохід Держави у розмірі 10 відсотків
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом - 130 557,86ґрн.

12.05.2014 року виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від 24.12.2013 року за
реєстровим № 5852 було завершено на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження». Оригінал
виконавчого документа був повернутий
стягувачу - TOB «УніКредит Лізинг».
Постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 29.01.2014 року було
виведено в окреме виконавче
провадження.

Розглянувши виведену в окреме
виконавче провадження постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 29.01.2014 року ВП № 41544568 та
встановивши, що вказаний виконавчий
документ повністю відповідає вимогам
ст. 18 Закону «Про виконавче
провадження», строк пред'явлення
вказаного виконавчого документа до
виконання не закінчився, він
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. 13.05.2014 року,
відповідно до ст. ст. 5, 11, 17, 18, 19, 20, 22, 25, 28
Закону, п. 3.7.4 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5,
державним виконавцем винесено
постанову ВП № 43307011 про відкриття
виконавчого провадження з виконання
постанови про стягнення з боржника
виконавчою збору від 29.01.2014 року ВП №
41544568, копію якої направлено
рекомендованою поштою боржнику.

Надаючи належну правову оцінку спірним
правовідносинам суд виходив з
наступного.

Згідно ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

У відповідності до ст. 28 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк для
самостійного його виконання,
постановою державного виконавця з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню, або вартості майна боржника,
що підлягає передачі стягувану за
виконавчим документом.

В ході примусового виконання рішення,
відповідно до ст. 41 Закону України «Про
виконавче провадження», з боржника
стягується витрати виконавчого
провадження, про що виноситься
постанова державного виконавця про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій.

Згідно ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому
органу державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження
за рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а
також провадяться інші дії, необхідні
у зв'язку із завершенням виконавчого
провадження.

У разі завершення виконавчого
провадження з підстав, передбачених
статтею 49 , якщо виконавчий збір не
стягнуто, державний виконавець після
завершення (закінчення) такого
виконавчого провадження відкриває
виконавче провадження за постановою
про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до п.3.7.4 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, у разі завершення виконавчого
провадження з виконання рішення
немайнового характеру, закінчення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11-13 ч.1
ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження», якщо виконавчий збір не
стягнуто, державний виконавець у
постанові про закінчення виконавчого
провадження зазначає про виділення
постанови про стягнення виконавчого
збору в окреме провадження та
відкриває виконавче провадження, про
що виносить постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Пунктом 3.13.2 Інструкції з організації
примусового виконання рішень, у разі
якщо виконавче провадження було
завершено, а витрати на організацію та
проведення виконавчих дій виділяється
в окреме провадження, строк для
самостійного виконання боржнику у
такому випадку не надається.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 29.01.2014 року, в
зв'язку з невиконанням боржником вимог
виконавчого документа в строк наданий
державним виконавцем для самостійного
виконання, винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
в дохід Держави у розмірі 10 відсотків
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом - 130 557,86ґрн.

У разі якщо виконавче провадження було
завершено, а витрати на організацію та
проведення виконавчих дій не були
стягнуті, постанова про стягнення
витрат на організацію та проведення
виконавчих дій виділяється в окреме
провадження в порядку, передбаченому
підпунктом 3.7.4 пункту 3.7 цього розділу.

12.05.2014 року виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від 24.12.2013 року за
реєстровим № 5852 було завершено на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження». Постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 29.01.2014 року було виведено в
окреме виконавче провадження.

13.05.2014 року державним виконавцем
винесено постанову ВП № 43307011 про
відкриття виконавчого провадження з
виконання постанови про стягнення з
боржника виконавчою збору від 29.01.2014
року ВП № 41544568, копію якої направлено
рекомендованою поштою боржнику.

В постанові державним виконавцем було
попереджено боржника, що у разі
невиконання вимог виконавчого
документа в строк для добровільного
виконання, рішення буде виконано
примусово зі стягненням з боржника
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій

Так, пунктом третім постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41544568 від 17.01.2014 р. зазначено, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження повного виконання
рішення в наданий строк, буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з нього
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові № 3 від 13.12.2010
року «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» (пункт 6) звернув увагу судів на
те, що постанови державного виконавця
про стягнення виконавчого збору та
накладення штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії.
Виконавчий збір - це санкиія
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання.

30.01.2014 року на адресу ТОВ «БФ КМП
«Моноліт» була направлена вимога
державного виконавця, якою на підставі
статей 5, 11 Закону України «Про
виконавче провадження», зобов'язано
позивача у 7 - денний строк з дня
отримання цієї вимоги, виконати
виконавчий напис за реєстровим № 5852
виданий 24.12.2013р., вказана вимога
отримана позивачем 05.02.2014 року.

В ході судового розгляду справи судом
не було встановлено ознак
протиправності в діях державного
виконавця під час винесення
оскаржуваної постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №41544568
від 29.01.2014 р., що підтверджується
вищевикладеним, а отже, відсутні і
підстави для скасування вказаної
постанови державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167,
186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

18 листопада 2014 року.