Справа № 820/14351/14
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 р.Справа №
820/14351/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

за участю представників: позивача -
Савченко Д.С., відповідача - Піскун О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.08.2014р. по
справі № 820/14351/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "ЕЛЕКТРОПРИВІД-ЛТД"

до Державної податкової інспекції
у Київському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Електропривід-ЛТД",
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Київському районі Головного
управління у Харківській області, в
якому позивач просить суд скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 26.05.2014 року про збільшення
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Елекстропривід-ЛТД" суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 1 160 002,75 грн., в
тому числі за основним зобов'язанням 937
731,00 грн. та за штрафними санкціями 222
271,75 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27.08.2014р.
позовні вимоги задоволено.

Державна податкова інспекція у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення є необґрунтованим та
незаконним, прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
27.08.2014р. та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В судовому засіданні представник
позивач заперечував проти вимог
апеляційної скарги, вважає рішення
суду першої інстанції законним та
обґрунтованим.

Представник відповідача підтримав
вимоги апеляційної скарги, просив її
задовольнити, посилаючись на доводи та
обґрунтування, викладені в апеляційній
скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заперечень проти
неї, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що згідно наданого до суду
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Елекстропривід-ЛТД" зареєстроване
08.09.2008 року, ідентифікаційний код 36033329,
юридична адреса: 61002, м. Харків, вул.
Чернишевська, 40, на даний час в стані
припинення не перебуває.

Державною податковою інспекцією у
Київському районі Головного
управління у Харківській області на
підставі направлення на перевірку від
26.03.2014р. № 424 та наказу ДПІ у Київському
районі м. Харкова від 25.03.2014р. № 405,
проведена позапланова виїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Електропривід-ЛТД" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 26.03.2011 року по
25.03.2014 року, валютного законодавства за
період з 01.04.2010 року по 31.12.2013 року.

Перевіркою встановлені наступні
порушення п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI зі
змінами та доповненнями, в результаті
чого занижено податок на додану
вартість всього у сумі 945 548 грн.

На підставі акту перевірки №
948/20-31-22-01-07/36033329 від 10.04.2014 р.
відповідачем винесене податкове
повідомлення-рішення № від 26.05.2014
року про збільшення Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Елекстропривід-ЛТД" суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1 169 774,00 грн., в тому
числі за основним зобов'язанням 945 548,00
грн. та за штрафними санкціями 224 226,00
грн.

Не погодившись з прийнятим податковим
повідомленням-рішенням ДПІ у
Київському районі Головного
управління у Харківській області,
позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
«Електропривід-ЛТД» надало документи,
що підтверджують реальність
господарських операцій та з того, що
позивачем правомірно сформовано
податковий кредит по взаємовідносинах
із ТОВ "Промислова спілка Балтимор", ТОВ
"Гатіора", ПП "Промтранспоставка» за
період з 26.03.2011 року по 25.03.2014 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
висновки податкового органу в акті
перевірки № 948/20-31-22-01-07/36033329 від 10.04.2014р.
щодо відсутності підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій із контрагентами позивача
ґрунтуються на актах податкових
органів про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Промислова
спілка Балтимор», ПП
«Промтранспоставка» і ТОВ «Гатіора»
щодо підтвердження їх господарських
відносин з платниками податків, до
списку яких не входить позивач, згідно
з якими не підтверджено реальність
здійснення господарських відносин із
контрагентами, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а встановлено відсутність
об'єктів оподаткування та неможливість
реального здійснення платником
податків господарських операцій по
ланцюгу з постачальником та покупцями.

Судовим розглядом встановлено, що між
ТОВ «Гатіора» у якості постачальника
та ТОВ «Науково-виробниче підприємство
«Електропривід ЛТД» у якості покупця
укладено договір поставки №01-08 від
01.08.2012 року, відповідно до якого
продавець зобов'язується здійснити
поставку, а покупець - прийняти та
оплатити запасні частини до агрегатів
і тепловозів (Продукція) у кількості та
за цінами, вказаними у специфікаціях до
договору.

Реальність здійснення операцій за цим
договором підтверджується наступними
первинними документами.

У січні 2013 року на загальну суму 875 634,00
грн.: видаткові накладні №738 від 07.01.2013
р.; №739 від 31.01.2013 р.; податкові накладні
№738 від 07.01.2013 р.; №739 від 31.01.2013 р.;

У лютому 2013 року на загальну суму 1 072
310,88 грн.: видаткові накладні №102 від
05.02.2013 р.; №233 від 12.02.2013 р.;№ 336 від 21.02.2013
р.; податкові накладні №102 від 05.02.2013 р.;
№233 від 12.02.2013 р.;№ 336 від 21.02.2013 р.;

У березні 2013 року на загальну суму 86 824,20
грн.: видаткові накладні №150 від 05.03.2013
р.; №567 від 22.03.2013 р.; податкові накладні
№150 від 05.03.2013 р.; №567 від 22.03.2013 р.;

У жовтні 2013 року на загальну суму 380 115,76
грн.: видаткові накладні №177 від 07.10.2013
р.; №381 від 18.10.2013 р.;№ 288 від 21.10.2013 р.;
податкові накладні №177 від 07.10.2013 р.; №381
від 18.10.2013 р.;№ 288 від 21.10.2013 р.;

У листопаді 2013 року на загальну суму 691
783,92 грн.: видаткові накладні №79 від
04.11.2013 р.; №210 від 12.11.2013 р.;№ 413 від 20.11.2013
р.; №794 від 29.11.2013 р.; податкові накладні
№79 від 04.11.2013 р.; №210 від 12.11.2013 р.;№ 413 від
20.11.2013 р.; №794 від 29.11.2013 р.;

У грудні 2013 року на загальну суму 1 419
248,40 грн.: видаткові накладні №273 від
09.12.2013 р.; №229 від 10.12.2013 р.;№ 571 від 18.12.2013
р.; №572 від 20.12.2013 р.; податкові накладні
№273 від 09.12.2013 р.; №229 від 10.12.2013 р.;№ 571
від 18.12.2013 р.; №572 від 20.12.2013 р.;

У січні 2014 року на загальну суму 807 662,18
грн.: видаткові накладні №195 від 10.01.20143
р.; №901 від 22.01.2014 р.;№ 290 від 23.01.2014 р.; №902
від 27.01.2014 р.; податкові накладні №195 від
10.01.20143 р.; №901 від 22.01.2014 р.;№ 290 від 23.01.2014
р.; №902 від 27.01.2014 р.

Для транспортування запасних частин до
вузлів та агрегатів тепловозів,
отриманих від ТОВ «Гатіора», ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
«Електропривід-ЛТД» уклало договори на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 10.01.2013 року №01/01/2013 р. з
ФОП ОСОБА_3, а також від 03.02.2014 року з ФОП
ОСОБА_4

Виконання договорів з ФОП ОСОБА_3 та ФОП
ОСОБА_4 підтверджується
товарно-транспортними накладними
№07/01/01-13 від 07.01.2013; 31/01/01-13 від 31.01.2013;
№05/02/01-13 від 05.02.2013; №12/02/01-13 від 05.02.2013;
№21/02/01-13 від 21.02.2013; б/н від 05.03.2013; б/н від
22.03.2013; №07/10/04-13 від 07.10.2013; №18/10/03-13 від
18.10.2013; №21/10/03-13 від 21.10.2013; №04/11/05-13 від
04.11.2013; №12/11/04-13 від 12.11.2013; №20/11/04-13 від
20.11.2013; №29/11/02-13 від 29.11.2013; б/н від 10.12.2013;
б/н від 10.12.2013; б/н від 10.12.2013; б/н від
20.12.2013; б/н 10.12.2013; №10/01/01-14 від 10.01.2014;
№22/01-14 від 22.01.2014; № 27/01-14 від 23.01.2014;
№27/01-14 від 27.01.2014, а також акти надання
послуг №9 від 28.02.2013; №10 від 29.03.2013; №21
від 30.10.2013; №26 від 29.11.2013; №1 від 31.01.2014.

На підтвердження оприбуткування
товарів, придбаних за договором
поставки №01-08 від 01.08.2012 року позивачем
надано копії витягів з журналу
оприбуткування товарно-матеріальних
цінностей.

Позивачем також надані до суду копії
видаткових, товарно-транспортних
накладних, що підтверджують подальшу
реалізацію придбаних у ТОВ «Гатіора»
товарів Публічному акціонерному
товариству «Запорізький металургійний
комбінат «Запоріжсталь» (видаткові
накладні №9 від 24.01.2013 р.;№10 від 29.01.2013 р.
за договором 20/2012/2244 від 04.12.2012 р.) та
Публічному акціонерному товариству
«АрселорМіттал Кривий Ріг» (видаткові
накладні №11, №12 від 01.02.2013 р., №13 від
06.02.2013 р., №18 від 13.02.2013 р., №20,21 від 22.02.2013
р., №26, 28 від 06.03.2013 р., №33,35,36 від 25.03.2013 р.,
№157,158,159,160 від 07.10.2013 р., №161,163 від 09.10.2013
р., №173 від 18.10.2013 р., №183,184,185,186 від 04.11.2014
р., №204,205 від 22.11.2013 р., №207,208 від 29.11.2013 р.,
за договором №360 від 24.01.2013 року), а
також копії накладних, що
підтверджують використання придбаних
запасних частин для ремонтних робіт на
замовлення.

Оплата послуг за договором поставки
підтверджується платіжними
дорученнями №2235,2236 від 03.01.2013 року, №2254
від 16.01.2013 р., №2258 від 18.01.2013 р., №2285 від
21.01.2013 р., №2299 від 24.01.2013 р., №2311 від 01.02.2013
р., №2333 від 08.02.2013 р., №2342 від 13.02.2013 р.,
№2359 від 22.02.2013 р., №2367 від 25.02.2013 р., №2405
від 26.03.2013 р., №2412 від 28.03.2013 р., № 2425 від
04.04.2013 р., №2460 від 23.04.2013 р., №2466 від 24.04.2013
р., №2474 від 25.04.2013 р., №2483 від 06.04.2013 р.,
№2498 від 13.05.2013 р., №2514 від 17.05.2013 р., №2526
від 22.05.2013 р., №2544 від 31.05.2013 р., №2560 від
06.06.2013 р., №3064 від 12.11.2013 р., №3070 від 13.11.2013
р., №3084 від 15.11.2013 р., №3096 від 20.11.2013 р.,
№3130 від 29.11.2013 р., №3194 від 18.12.2013 р., №3239
від 10.01.2014 р., №3253 від 16.01.2014 р., №3294 від
30.01.2014 р., №3309 від 31.01.2014 р., №3325 від 04.02.2014
р., №3319 від 04.02.2014 р., №3330 від 05.02.2014 р.,
№3341 від 07.02.2014 р., №2328 від 06.02.2014 р., №3362
від 10.02.2014 р.

Судовим розглядом встановлено, що між
ТОВ «Промислова спілка Балтимор» у
якості постачальника та ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
«Електропривід ЛТД» у якості
постачальника укладено договір
поставки №30/03 від 30.03.2011 року,
відповідно до якого продавець
зобов'язується здійснити поставку, а
покупець - прийняти та оплатити запасні
частини до агрегатів і тепловозів
(продукція) у кількості та за цінами,
вказаними у специфікаціях до договору,
а також Договір про надання послуг №29/03
від 29.03.2011 року, відповідно до якого ТОВ
«Промислова спілка Балтимор»
зобов'язалося надати послуги з ремонту
колісних пар .

Реальність здійснення операцій за
договором поставки підтверджується
наступними первинними документами:
податковою накладною №26 від 04.04.2011
року, видатковою накладною №26 від
04.04.2011 року.

На підтвердження транспортування
запасних частин до вузлів та агрегатів
тепловозів, отриманих від ТОВ
«Промислова спілка Балтимор» за
договором поставки, ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
«Електропривід-ЛТД» надало копію
товарно-транспортної накладної №111/04
від 04.04.2011 року

Реальність здійснення операцій за
договором поставки підтверджується
податковою накладною №62 від 12.04.2011 року
та актом виконаних робіт №62 від 12.04.2011
року.

На підтвердження оприбуткування
товарів, придбаних за договором
поставки №30/03 від 30.03.2011 року, а також
врахування наданих послуг за договором
№29/03 від 29.03.2011 року позивачем надано
копії витягів з журналу оприбуткування
товарно-матеріальних цінностей.

Позивачем надані до суду копії
видаткових, товарно-транспортних
накладних, що підтверджують подальшу
реалізацію придбаних у ТОВ «Промислова
спілка Балтимор» товарів Публічному
акціонерному товариству
«АрселорМіттал Кривий Ріг» (видаткові
накладні №30,31,32,33 від 05.04.2011 р. за
договором №/1207 від 16.03.2011 року)

Відремонтовані за договором про
надання послуг №29/03 від 29.03.2011 року
колісні пари було використано
позивачем при наданні послуг з ремонту
на замовлення Публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
що підтверджується актом надання
послуг №36 від 13.04.2011 року, актом
приймання-передачі від 13.04.2011 року та
товарно-транспортною накладною,
відповідно до якої відремонтовані
частини тепловозу було відправлено
замовнику.

Оплата послуг за договорами поставки
та надання послуг підтверджується
платіжними дорученнями №821 від 25.08.2011
року та №822 від 25.08.2011 року.

У червні 2011 року Приватним
підприємством «Промтранспоставка»
надано разову
транспортно-експедиційну послугу за
замовленням ТОВ «Науково-виробниче
підприємство «Електропривід-ЛТД» на
загальну суму 900,00 грн., що
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №П-110610/12, а також
податковою накладною №119 від 10.06.2011
року. Оплата даної послуги
підтверджується платіжним дорученням
№639 від 22.06.2011 року.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що реальні наслідки
угод настали для вищезазначених сторін
правочинів, оскільки ними виконані
умови укладених договорів, що
підтверджують первинні бухгалтерські
та податкові документи, виписані з
додержанням вимог п. 9.2. ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні" і п. 2.4
"Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку". Факти, які б
позбавляли правового значення
конкретні видані за здійсненою
господарською операцією документи
первинного бухгалтерського та
податкового обліку, відповідачем не
надані.

Посилання представника відповідача в
апеляційній скарзі на те, що на вимогу
податкового органу позивачем не
надано документів, зокрема: копії
довіреностей та журналу реєстрації
довіреностей на отримання ТМЦ від ТОВ
«ПС «Балтимор», ТОВ «Гатіора» та ПП
«Промтранспоставка»; документи на
підтвердження наявності у позивача
складських приміщень, на яких
зберігалися придбані ТМЦ; копії
договорів, відповідно до яких було
здійснено подальшу реалізацію товарів,
придбаних у ТОВ «ПС «Балтимор», ТОВ
«Гатіора» та ПП «Промтранспоставка»;
копії рахунків, наданих ТОВ «Гатіора»
на адресу позивача; копії належним
чином завірених банківських виписок,
колегія суддів не бере до уваги.

Згідно з п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
надати посадовим (службовим) особам
контролюючих органів у повному обсязі
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки. Такий
обов'язок виникає у платника
податків після початку перевірки.

Пунктом 85.6. ст.85 ПК України встановлено,
що у разі відмови платника податків або
його законних представників надати
копії документів посадовій (службовій)
особі контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу
України, у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому пункту 44.7 цієї статті
платник податків не надає посадовим
особам контролюючого органу, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

У відповідності до п.44.7 ст.44 ПК України
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта перевірки платник
податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
перевірку, документи, які
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності.

У разі якщо надіслані у передбаченому
абзацом першим цього пункту порядку
документи надійшли до контролюючого
органу після завершення перевірки або
у разі надання таких документів
відповідно до абзацу другого цього
пункту, контролюючий орган має право не
приймати рішення за результатами
проведеної перевірки та призначити
позапланову документальну перевірку
такого платника податків.

Судова колегія зазначає, що
відповідачем не надано до матеріалів
справи доказів ненадання позивачем цих
податкових накладних під час
перевірки, їх відсутності або відмови
позивача у їх наданні.

З матеріалів акта перевірки не
вбачається надання посадовими особами
позивача письмових пояснень про
відсутність податкових накладних або
складення фахівцем ДПІ у Київському
районі ГУ Міндоходів у Харківській
області акту про відмову у наданні
витребуваних документів, який у
відповідності до п.85.6 ст.85 ПК України є
належним доказом відсутності таких
документів у позивача на момент
перевірки.

В акті перевірки наявний перелік
первинних бухгалтерських документів,
на які посилається податковий орган,
серед яких: податкові накладні,
включені до реєстру отриманих
податкових накладних, видаткові
накладні, товарно-транспортні
накладні, акти про надання послуг, а
також договори поставки та ін.

Колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про те,
що позивачем правомірно сформовано
податковий кредит по взаємовідносинах
із ТОВ "Промислова спілка Балтимор", ТОВ
"Гатіора", ПП "Промтранспоставка» за
період з 26.03.2011 року по 25.03.2014 року.
Податковим органом не доведено факту
неможливості здійснення контрагентами
ТОВ «Науково-виробниче підприємство
«Електропривід-ЛТД» господарських
операцій.

У разі невиконання контрагентами
позивача своїх обов'язків перед
податковими органами та бюджетом, такі
дії тягнуть відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цих осіб.
Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення платника податку, в даному
випадку позивача, права на включення
сплачених сум до складу податкового
кредиту, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо
отримання такого права та має всі
документальні підтвердження їх
розміру.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
висновок податкового органу про
порушення позивачем п.198.3, п.198.6 ст. 198
Податкового кодексу України є
безпідставним, а тому податкове
повідомлення-рішення № від
26.05.2014р. підлягає скасуванню.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.08.2014р. по
справі № 820/14351/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В. Повний
текст ухвали виготовлений 17.11.2014 р.