Справа № 295/14333/14-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"19" листопада 2014 р.
Справа № 295/14333/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шевчук С.М.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Житомирського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат на
постанову Богунського районного суду
м. Житомира від "01" жовтня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 до Житомирського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат,
Департаменту праці та соціального
захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні ОСОБА_3 звернувся з позовом до
Департаменту праці та соціального
захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації,
Житомирського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про визнання дій відповідачів
неправомірними та зобов"язання
виплатити позивачу щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня 2014 року.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 01 жовтня 2014 року позов
задоволено.

Визнано неправомірними дії та
бездіяльність Департаменту праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації, Житомирського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат щодо
нарахування та виплати ОСОБА_3
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2014 рік у розмірі меншому, ніж
визначено Законом України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Зобов'язано Департамент праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації здійснити нарахування, а
Житомирського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат провести виплату ОСОБА_3 щорічну
разову грошову допомогу до 5 травня за
2014 рік відповідно до ст.13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" у
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком, з урахуванням проведених
виплат.

В апеляційній скарзі Житомирський
обласний центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та просить скасувати
постанову суду першої інстанції із
ухваленням нової про відмову в
задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи
проводиться в порядку письмового
провадження за правилами,
встановленими ст. 197 КАС України.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що позивач є інвалідом
війни 2 групи та має право на отримання
щорічної разової грошової допомогу до 5
травня згідно ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту".

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи довідки Житомирського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат №333/26 від
11.09.2014 року, позивачу у 2014 році разову
грошову допомогу до 5 травня виплачено
у розмірі 2250,00 грн., виплата проведена у
розмірі, визначеному постановами КМУ
№177 від 18.02.2004 року та №102 від 16.04.2014 р.
(а.с.9).

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам I групи - десять мінімальних
пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 21 Розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" була
змінена вищезазначена стаття Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", а
саме зазначено, що щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірі, який
визначається Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом України про
Державний бюджет.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. №10-рп/2008 визнані такими, що
не відповідають Конституції України
положення п. 20 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" стосовно
виплати щорічної разової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

У 2014 році зміни до ст.13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" станом на час
виплати позивачу разової грошової
допомоги до 5 травня не вносилося.

Таким чином, відповідач у 2014 році
повинен був застосовувати
законодавство, яке діяло на час
проведення відповідних щорічних
виплат грошової допомоги до 5 травня, а
саме, ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції від
09.07.2007 року, зокрема, щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах: інвалідам
I групи - десять мінімальних пенсій за
віком; II групи - вісім мінімальних
пенсій за віком; III групи - сім
мінімальних пенсій за віком.

Право на встановлення у 2014 році розміру
разової грошової допомоги до 5 травня
надано Кабінету Міністрів України
законодавцем не було. А тому при
виплаті позивачу даної допомоги,
відповідач повинен керуватися
положеннями Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Посилання відповідача, як на
правомірність своїх дій, щодо
проведення виплати щорічної разової
грошової допомоги позивачу відповідно
до постанови КМУ від 16.04.2014 р. №102 "Деякі
питання виплати у 2014 році разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і "Про жертви нацистських
переслідувань" колегія суддів вважає
безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.92 Конституції
України, виключно законами
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а ст.75 Конституції
України встановлено, що єдиним органом
законодавчої влади в Україні є
парламент - Верховна Рада. Конституція
не надавала права парламенту
делегувати свої повноваження іншим
державним органам, а останнім - своїми
нормативно-правовими актами змінювати
положення законів.

Відповідно до частини четвертої статті
9 КАС України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при здійсненні позивачу нарахування
або перерахунку допомоги, застосуванню
підлягають положення Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не положення
постанови КМ України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Таким чином, відповідач, провівши
виплату щорічної допомоги до 5 травня у
2014 році в розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України,
діяв всупереч вимогам чинного
законодавства.

Покликання апелянта на те, що Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" установлено, що норми і
положення ст.ст.12,13,14,15,16 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" застосовуються
у порядку та розмірах встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік не є
переконливими.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
залишити без задоволення, а постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від "01" жовтня 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
С.М. Шевчук

судді:
Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10004

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирський обласний центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат
вул.Черняховського,105,м.Житомир,10005

Департамент праці та соціального
захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації
вул.Черняховського,105,м.Житомир,10005

4-третій особі: - ,