Справа № 802/3445/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3445/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

19 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Могилів-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 13
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Могилів-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 13
жовтня 2014 року адміністративний позов
задоволено повністю, а саме: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення
Могилів-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області № від 12.09.2014 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, а також на неповне з'ясування
судом всіх обставин, що мають значення
для вирішення справи, просив скасувати
постанову суду першої інстанції.

Від позивача на адресу суду надійшла
заява про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
на підставі наказу від 12.08.2014 року № 705,
виданого Могилів-Подільською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області
посадовими особами відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Могилів-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Вінницькій області та на
підставі п.п. 78.1.4, п. 78.1 ст.ст. 78, 79 ПК
України проведено невиїзну
документальну перевірку позивача з
питань фінансово-господарських
відносин з ТОВ "НК-Віфарт", код за , за період з 01.02.2014 року по 31.03.2014
року.

Результати перевірки оформлено актом
№ 567/1702/НОМЕР_1 від 28.08.2014 року, згідно
якого встановлено порушення вимог: п.п.
198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету за перевіряємий період з 01.02.2014
року по 31.03.2014 року всього в загальній
сумі 9007 грн., в тому числі за лютий 2014
року в сумі 5589 грн., за березень 2014 року
в сумі 3418 грн.

На підставі акту перевірки у
відношенні позивача
Могилів-Подільською ОДПІ сформовано
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" від 12.09.2014 року № за платежем
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на загальну суму 11258,75 грн., в
тому числі 9007 - основний платіж, 2251,75
грн. - штрафні санкції.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскарженої постанови про задоволення
позову виходив з того, що позивачем
надано достатніх доказів на
підтвердження заявлених позовних
вимог, натомість відповідачем не
наведено доводів правомірності
прийнятого рішення.

Колегія суддів повністю погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
та вважає, що відповідач не довів
правомірності своїх дій, а тому
перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку про безпідставність
апеляційної скарги та законність
рішення суду першої інстанції.

Так, під час перевірки повноти
визначення податкового кредиту
позивачем за період з 01.02.2014 року по
31.03.2014 року, встановлено, що останнім
завищено суму податкового кредиту в
сумі 9007 грн. по податку на додану
вартість, в тому числі за лютий 2014 року
на 5589 грн., за березень 2014 року на 3418 грн.

Перевіркою правильності визначення
податкового кредиту за перевіряємий
період з 01.02.2014 року по 31.03.2014 року при
співставленні податкового кредиту в
розрізі контрагентів виявлено
відхилення по контрагенту ТОВ
"НК-Віфарт" в сумі 9007 грн.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг (у разі здійснення
контрольованих операцій - не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

В силу вимог п. 198.6 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

В свою чергу, між ТОВ "НК-Віфарт" та
позивачем укладено договір поставки
нафтопродуктів № НК0222 від 07.02.2014 року,
згідно якого постачальник
зобов'язується передати у власність
нафтопродукти, а покупець прийняти та
оплатити товар на умовах передбачених
у договорі, найменування, кількість та
ціна яких вказується у супровідних
документах на товар, які оформлюються
на кожну окрему партію товару.

Водночас, виконання умов даного
договору підтверджується первинними
документами, зокрема податковою
накладною № 36 від 07.02.2014 року,
видатковою накладною № РН-0000162 від
14.02.2014 року та товарно-транспортною
накладною № РН-0000162 від 14.02.2014 року,
згідно яких позивач придбала у ТОВ
"НК-Віфарт" паливо дизельне ДТ-З-К4 в
кількості 5874 літри на загальну суму
54040,80 грн. в тому числі податок на додану
вартість 9006,80 грн.

Сума за придбаний товар сплачена
позивачем в повному обсязі, в тому
числі і податок на додану вартість, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 6 від 07.02.2014 року.

Встановлені обставини відображені
також податковим органом в акті
перевірки, де зазначено, що сума
податку на додану вартість за
податковою накладною в сумі 9006,80 грн.
включена до податкових зобов'язань за
лютий 2014 року, відображені у реєстрі
виданих податкових накладних, які
відповідають додатку до податкової
декларації з податку на додану
вартість, даним податкової декларації
з ПДВ за лютий 2014 року.

Отже, сума податку на додану вартість,
сплачена позивачем, відповідає сумі
податкового кредиту, що
підтверджується первинними
документами, а також актом перевірки.

Також, проведеною перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по ланцюгу постачання
ТОВ "НК-Віфарт"-позивач в розумінні ст.
185 ПК України.

Положеннями п.п. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК
України визначено, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно сертифікату відповідності
серії ДЇ, виданого Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
України паливо дизельне ДТ-З-К4 сорт F
(вміст сірки до 50 мг/кг) знаходиться на
митній території України.

Крім того, факт наявності об'єкта
оподаткування підтверджується
первинними документами та актом
перевірки в якому зазначено, що факт
взаємовідносин ТОВ "НК-Віфарт" з
позивачем підтверджується відповідною
довідкою.

За змістом ч. 1 ст. 9 первинні документи
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів
можуть складатися зведені облікові
документи.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як свідчать матеріали справи, первинні
документи, зокрема: податкова накладна,
видаткова накладна,
товарно-транспортна накладна
оформлені у відповідності до вказаних
норм Закону, та під час здійснення
господарської діяльності. Їх зміст
підтверджує, що господарська операція
щодо поставки дизельного палива
здійснена між ТОВ "НК-Віфарт" та
позивачем із зазначенням дати
проведення операції, об'єкта, суми,
сплаченої за отриманий товар тощо.

Таким чином, доводи відповідача щодо
відсутності об'єкта оподаткування по
ланцюгу постачання є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції. Оскаржена постанова суду
ґрунтується на об'єктивно встановлених
обставинах у даній справі та ухвалена з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Могилів-Подільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 13
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.