Справа № 815/6595/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/6595/14

справа № 815/6595/14

УХВАЛА

24 листопада 2014 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стеценко О.О., вивчивши матеріали адміністративного позову Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області до Селянського (фермерського) господарства «Хозяюшка» про припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась Державна податкова інспекція в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області з адміністративним позовом до Селянського (фермерського) господарства «Хозяюшка» про припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством.

Згідно п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 КАС України; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки він поданий із порушенням вимог встановлених ст.106 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст. 106 КАС України суб’єкт владних повноважень при поданні позову зобов’язаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Позивач є суб’єктом владних повноважень, проте до позову надав лише квитанцію про сплату поштового відправлення відповідачу.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року N 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом.

Крім того, будь-яким іншим доказом може бути письмове підтвердження відповідача (розписка, штамп про отримання, тощо) про отримання позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ч.4 ст.33 КАС України судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.

Позивач надав до позовної заяви Довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців станом на 03.09.2014 року, в якій відсутні дані про юридичну адресу відповідача та його реєстрацію в ЄДР, керівника та осіб, які мають права представляти інтереси Селянського (фермерського) господарства «Хозяюшка».

Крім того, правові, економічні та соціальні засади створення, діяльності та припинення діяльності фермерських господарств визначені в Законі України «Про фермерське господарство». Фермерське господарство – це форма підприємницької діяльності із створенням юридичної особи, може бути створена одним громадянином або кількома, які є родичами або членами сім’ї. В Статуті фермерського господарства повинно зазначатися, крім іншого, порядок формування (складеного капіталу). Статтею ст.23 вищезазначеного Закону передбачене успадкування фермерського господарства. Крім того, відповідно до ст.8 Закону державна реєстрація фермерського господарства здійснюється лише після одержання державного акту на землю або укладення договору оренди земельної ділянки та його реєстрації.

Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, позивачу необхідно зазначити ким створено фермерське господарство, хто в нього входив, яке майно було складено для організації фермерського господарства, яка земельна ділянка рахується за фермерським господарством.

Спеціальний закон щодо фермерських господарств, яким є Закон України «Про фермерське господарство» визначає в ст. 35 підстави для припинення діяльності фермерського господарства, якими є лише: реорганізація фермерського господарства; ліквідація фермерського господарства; визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Відповідно до ст. 36 зазначеного Закону рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається: власником у разі реорганізації або ліквідації фермерського господарства – відповідно до закону та статуту фермерського господарства; у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом; у разі банкрутства фермерського господарства – відповідно до закону.

Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, а також те, що суб’єкт владних повноважень повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений Конституцією України та законами України позивачу необхідно визначитись з підставами припинення фермерського господарства та судочинством, в порядку якого необхідно припинити при наявності на це підстав, діяльність фермерського господарства.

Згідно ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

При таких обставинах позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом подання належно оформленого позову.

Керуючись ст. ст. 105, 106, 108 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області до Селянського (фермерського) господарства «Хозяюшка» про припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством – залишити без руху.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Стеценко О.О.