Справа № 154/2857/14-а
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:
головуючого судді – Каліщука А.А.

за участю секретаря Павлович Ю.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі, відділу
Державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції, управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області про визнання бездіяльності та
зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою до
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі, відділу
Державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції про визнання
бездіяльності та зобов»язання вчинити
дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
постановою Володимир-Волинського
міського суду Волинської області 09.12.2009
р. її позов задоволено. Згідно даної
постанови зобов»язано управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
виплатити недоплачену частину пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
як дитині війни з 09.07.2007 р. по грудень 2007
р., у розмірі 3621,27 грн. та зобов»язано
здійснювати щомісячно виплату
перерахованої пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 р.
апеляційні скарги задоволено частково
і зобов»язано управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
здійснювати нарахування та виплату
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, як дитині
війни, з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р.
по 31.12.2009 р. Зобов»язано здійснювати
нарахування та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, починаючи з 01.01.2010 р.

Відповідно до Закону України від 14.06.2011
р. «Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», який набрав чинності з 19.06.2011 р.,
виплата підвищення до пенсії, як дитині
війни проводиться в розмірі 49,8 грн.
відповідно до постанови КМУ від 06.07.2011
р. №745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок державного бюджету». Дана
постанова набрала чинності з 22.07.2011 р.

Згідно постанови КМУ, з 2012 р. підвищення
до пенсії, як дитині війни, повинні
складати 7% від прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.

На підставі вищевказаної постанови їй
з 01.11.2011 р. припинено нарахування та
виплату підвищення до пенсії, як дитині
війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

При цьому, пенсія виплачується з
підвищенням 49,8 грн., а з 2012 р. з
підвищенням на 7% від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Позивач вважає такі дії відповідачів
як бездіяльність, оскільки норма
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», котра передбачала
підвищення до пенсії, як дитині війни у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
не змінена та має вищу юридичну силу, а
ніж Закон України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» або постанова КМУ
від 06.07.2011 р. №745.

Просить визнати бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі щодо
невиконання судових рішень та ВДВС
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції щодо
незастосування заходів примусового
виконання рішень, зобов»язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
починаючи з 01.11.2011 р. здійснювати
нарахування та виплату, передбаченого
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» підаищення до
пенсії як дитині війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
обчисленої виходячи з вимог ст. 28
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування». Зобов»язати відділ
Державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції вжити заходи до
примусового виконання рішення.

За клопотанням представника позивача,
ухвалою суду від 30.10.2014 р. залучено до
участі у справі відповідачем
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області.

Представник позивача в судовому
засіданні подав заяву про збільшення
позовних вимог, згідно якої просив
стягнути із управління Пенсійного
фонду України у м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
недоплачену частину пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком у
відповідності ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
починаючи з 01.11.2001 р. по 01.10.2014 р. та
зобов»язати продовжувати здійснювати
нарахування та виплату пенсії за віком
з 01.10.2014 р. з врахуванням підвищення,
визначеного ст. 6 цього Закону. Позовні
вимоги підтримав у повному обсязі, в їх
обгунтування надав пояснення
аналогічні тим, що викладені у позові,
просив позовні вимоги задовольнити
повністю. Оскільки управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області з моменту передачі виконавчого
провадження не здійснило жодних дій по
примусовому виконанню рішення, тому
він просить зобов»язати дане
управління вжити заходи примусового
виконання рішення.

В судовому засіданні представник
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі позов не
визнав. Пояснив, що постанова
Львівського апеляційного
аміністративного суду від 21.06.2011 р.
виконана повністю, а тому відсутні
підстави для задоволення позову.

Представник управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області просив відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази в
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 р.
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському,
правонаступником якого є управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинсьокому районі,
зобов»язано провести нарахування та
виплату позивачу підвищення до пенсії,
як дитині війни, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по
31.12.2009 р. і з 01.01.2010 р. здійснювати
нарахування та виплату передбаченого
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» підвищення до
пенсії, як дитині війни, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Дана постанова Львівського
апеляційного адміністративного суду
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 15.11.2012 р. залишена без змін
та набрала законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 124 і ч.3 ст. 129
Конституції України та п.7 ч.1 ст. 7, ч.2 ст.
14 КАС України судові рішення є
обов»язковими до виконання на всій
території України, а обов»язковість
рішень суду визнано однією з основних
засад судочинства.

Виконання судових рішень у цивільних
справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що вищевказане
рішення суду про нарахування та
виплату позивачу підвищення до пенсії,
як дитині війни, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
виконувалось по 31.10.2011 р.

Починаючи з 01.11.2011 р. управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області здійснює
нарахування та виплату підвищення до
пенсії, як дитині війни в розмірі 49,80
грн., а з 01.01.2012 р. у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, тобто не у розмірі,
визначеному рішенням суду.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у
резолютивній частині вищевказаного
рішення суду чітко визначено, що
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області починаючи з 01.01.2010 р.
зобов»язано позивачу здійснювати
нарахування та виплату передбаченого
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» підвищення до
пенсії, як дитині війни, саме у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком.

У даному рішенні суд визначив позивачу
підвищення до пенсії, як дитині війни, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
котре відповідач повинен нараховувати
та виплачувати з 01.01.2010 р., без
визначення кінцевої дати та без
встановлення жодних застережень та
обставин, котрі були б підставою для
припинення такого підвищення, чи його
нарахуванню і виплату у меншому
розмірі.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
виконуючи дане рішення повинне
виходити із висновків суду по суті
вимог, котрі містяться у резолютивній
частині рішення, не вдаючись до їх
тлумачень на свій розсуд та здійснюючи
його виконання у чіткій відповідності
до задоволених вимог, які відображені у
резолютивній частині рішення.

У випадку, якщо рішення є незрозумілим,
особи, які беруть участь у справі, або
державний виконавець має право
звернутись до суду за його
роз»ясненням, що не було зроблено
представниками управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі.

При цьому, із ухвали
Володимир-Волинського міського суду
від 07.10.20014 р. вбачається, що із такою
заявою звертався державний виконавець,
однак йому було відмовлено, так як
рішення є зрозумілим і чітким. Суд
також зазначив, що роз»яснити дане
рішення чи привести його у
відповідність до бюджентого
законодавства є неможливим, так як при
цьому буде фактично змінено його
резолютивну частину, що є
неприпустимим.

Оскільки у даному рішенні суду не
визначено кінцевої дати зобов»язання
управління Пенсійного фонду України у
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії, як дитині війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, а також
жодних застережень щодо їх виплат до
змін у діючому законодавстві, чи до
настання інших обставин, котрі б були
підставою для його нарахування і
виплату у меншому розмірі, ніж
встановлено рішенням суду, тому
починаючи з 01.11.2011 р. дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі по
нарахуванню та виплаті підвищення до
пенсії, як дитині війни, не у розмірі
визначеному рішенням суду, котре
набрало законної сили та обов»язкове
до виконання, є протиправними.

Водночас, ст. 8 КАС України визначено,
що суд при вирішенні справ керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Суд розглядаючи дану справу застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

При вирішення даної справи суд
застосовує практику Європейського
Суду з прав людини, зокрема враховує
позицію Європейського Суду у справах
“Кечко проти України”, “Бурдов проти
Росії”, № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ (mutatis
mutandis), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home
Office) котрий зазначає, що зацікавлені
особи повинні мати змогу покладатися
на зобов’язання, взяті державою,
навіть якщо такі зобов’язання
містяться у законодавчому акті, який
загалом не має автоматичної прямої дії
(принцип юридичної визначеності).

Виходяти з практики (рішень)
Європейського Суду з прав людини, котра
є джерелом права, управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі будучи
зобов»язане рішенням суду, починаючи з
01.01.2010 р. здійснювати позивачу
нарахування та виплату передбаченого
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» підвищення до
пенсії, як дитині війни, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
зобов»язане здійснювати виплати саме у
розмірі визначеному рішенням суду.

Крім того, судом встановлено, що
позивач звертався із скаргою до
Європейського Суду з прав людини щодо
тривалого невиконання вищевказаного
рішення національного суду.

Із рішення Європейського суду від
09.01.2014 р. вбачається, що скаргу позивача
оголошено прийнятною за п.1 ст. 6, ст. 13
Конвенції про захист прав люидини і
основоположних свобод, ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції щодо тривалого
невиконання рішень та постановлено, що
держава має виконати рішення суду,
котре досі підлягає виконанню.

Таким чином, Європейський суд ухвалючи
дане рішення констатував, що станом на
09.01.2014 р. рішення національного суду
щодо виплати позивачу підвищення, як
дитині війни, у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком не виконано, що
спростовує твердження відповідачів
про повне виконання даного рішення, а
тому підлягає подальшому виконанню.

З огляду вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
починаючи з 01.11.2011 р. щодо нарахування
та виплати позивачу підвищення до
пенсії, як дитині війни у розмірі
меншому, ніж це визначено постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 р.,
котра набарала законної сили, є
протиправними, а тому його слід
зобов»язати з 01.11.2011 року продовжувати
здійснювати нарахування та виплату
позивачу у відповідності до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», підвищення до пенсії як дитині
війни у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням виплачених
сум, як це визначено вищевказаною
постановою суду.

Відмовляючи у задоволенні позовної
вимоги про стягнення з управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, суд
виходить з вимог положень підпункту 7
пункту 2.2 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України 30.04.2002 року №
80-2, згідно якого управління Пенсійного
фонду України в місті (районі)
відповідно до покладених на нього
завдань призначає (здійснює
перерахунок) і виплачує пенсії та інші
виплати відповідно до чинного
законодавства.

Таким чином, саме до компетенції
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі належить
нарахування, тобто визначення розміру
підвищення до пенсії, як дитині війни.

Оскільки нарахування та виплата
розміру пенсії, в тому числі підвищення
до пенсії, належить до компетенції
органів Пенсійного фонду України та
беручи до уваги, що дане підвищення до
пенсії, котре позивач просить стягнути,
не нараховане управлінням Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському, а суд не вправі
самостійно визначати розмір
підвищення до пенсії, тому вимога про
стягнення недоплаченої частини
підвищення до пенсії, як дитині війни,
котра не нарахована, не підлягає до
задоволення.

Крім того, позивач просить
визнати бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі щодо
невиконання судових рішень.

Вирішуючи дану вимогу, суд
приходить до висновку, що на підставі
ч.2 ст. 11 КАС України, з метою повного
захисту порушених прав, свобод та
інтересів позивача доцільніше визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі щодо
нарахування та виплати з 01.11.2011 р.
ОСОБА_4 підвищення до пенсії як дитині
війни у розмірі, меншому ніж 30%
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Оскільки в ході розгляду справи
встановлено, що примусове виконання
виконавчого листа по справі 2а-1875/09 від
23.05.2014 р. здійснює управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області, тому відсутні підстави для
прийняття рішення про зобов»язання
відділ Державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції вжити заходи
примусового виконання рішення, а
відтак відмовляє у задоволенні вимог
щодо цього відповідача.

Задовольняючи вимоги в частині
зобов'язання управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області вжити заходів примусового
виконання рішень, суд виходить з
положення п.2 ч.2 ст. 162 КАС України,
згідно якого суд може прийняти
постанову про зобов»язання
відповідача вчинити певні дії.

При цьому, суд звертає увагу на те, що
він може прийняти рішення про
зобов»язання суб»єкта владних
повноважень прийняти рішення певного
змісту, але цей спосіб захисту не можна
застосувати лише щодо дискредиційного
рішення (ухвала ВАСУ від 20.01.2009 р.).

Судом встановлено, що в зв»язку з
подачею державним виконавцем до суду
заяви про роз»яснення рішення суду по
виконавчому листу №2-1875/09, заступником
начальника ВДВС Володимир-Волинського
МРУЮ 23.09.2014 р. винесена постанова про
зупинення виконавчого провадження, до
розгляду справи по суті.

Як вбачається з ухвали
Володимир-Волинського міського суду
від 07.10.2014 р. заяву розглянуто,
відмовлено у її задоволенні. Дана
ухвала не оскаржувалась сторонами і
набрала законної сили.

Із змісту даного документу
встановлено, що на судовому розгляді
цієї заяви був присутній державний
виконавець, котрий виносив постанову
про зупинення провадження, тому йому
було відомо про наявність цієї ухвали,
а відтак наявні законні підстави для
відновлення виконавчого провадження.

Оскільки настали обставини,
котрі викликали зупинення виконавчого
провадження, однак незважаючи на це
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області провадження не
відновило, тому з метою усунення
допущених порушень та захисту прав і
свобод позивача, слід дане управління
зобов»язати вжити заходів примусового
виконання виконавчого листа №2а-1875/09
виданого Володимир-Волинським міським
судом 23.05.2014 р. у відповідності та у
спосіб, передбачений Законом України
«Про виконавче провадження».

Беручи до уваги, що повноваження
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області щодо здійснення
виконавчого провадження, зокрема,
винесення постанови про відновлення
виконавчого провадження є
дискреційними повноваженнями цього
орану, тому постановляючи постанову
про зобов»язання вчинити певні дії суд
вживає цей спосіб захисту, обмежуючись
лише законом, який відповідач повинен
застосувати при вчиненні заходів
примусового виконання рішення, не
зазначаючи при цьому конкретних
виконавчих дій, які державний
виконавець зобов»язаний вчинити
згідно Закону України «Про виконавче
провадження»..

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 6, 17, 158, 160, 161,162,163 КАС України, ч.5
ст. 124 і ч.3 ст. 129 Конституції України
суд-,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі щодо
нарахування та виплати з 01.11.2011 р.
ОСОБА_4 підвищення до пенсії як дитині
війни у розмірі, меншому ніж 30%
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов’язати управління
Пенсійного фонду України у м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі у
відповідності до постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 р.,
продовжувати з 01.11.2011 року здійснювати
нарахування та виплату ОСОБА_4
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії як дитині війни у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеної ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
урахуванням виплачених сум.

Зобов»язати управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області вжити заходів примусового
виконання рішення Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21.06.2011 р., за яким
Володимир-Волинським міським судом
Волинської області 23.05.2014 р. видано
виконавчий лист №2а-1875/09 у
відповідності та у спосіб,
передбачений Законом України «Про
виконавче провадження».

В решті позову
відмовити.

Стягнути з Державного
бюджету України в користь ОСОБА_4 73 грн.
08 коп. судового збору.

Постанова підлягає негайному
виконанню в межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Володимир-Волинський міський суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя

А.А. Каліщук