Справа № 9101/95647/2012
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2014 рокусправа № 2а/0470/1570/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
березня 2012 року

по справі за позовом
Дніпродзержинського державного
підприємства «Екоантилід» до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
пунктів вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Дніпродзержинське державне
підприємство «Екоантилід» (далі - ДП
«Екоантилід» ) звернувся з позовом до
відповідача Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
(далі - ДФІ у Дніпропетровській
області), в якому просив визнати
протиправними та скасувати п.п.1-3, п.6,
п.8 вимоги № 06-04-15/29 від 06.01.2012 року до
акту перевірки №06-21/24 від 11.11.2011 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
5.03.2012 року позов задоволено, визнано
протиправним та скасовано вимогу ДФІ у
Дніпропетровській області № 06-04-15/29 від
06.01.2012 року про усунення порушень в
частині пункту 1 - відшкодування
сплачених позивачем коштів в сумі 173678,76
грн. на розрахунковий рахунок ПАТ
"Дніпроазот" за послуги медпункту та
обслуговування доріг, отримання яких
документально не підтверджено, шляхом
перерахування грошових коштів ПАТ
"Дніпроазот" в сумі 173678,76 грн. на
розрахунковий рахунок ДП «Екоантилід».
В іншому випадку відшкодування
здійснити шляхом внесення до каси або
на розрахунковий рахунок підприємства
особами винними у порушенні,
відповідно до ст. 130-136 Кодексу законів
про працю України, та шляхом проведення
претензійно-позовної роботи;

Пункту 2 - відшкодування сплачених
позивачем коштів в сумі 110915 грн. за
оплату вартості проїзду робітників без
подальшого їх відшкодування з
працівників підприємства, шляхом
внесення коштів до каси або на
розрахунковий рахунок позивача в сумі
110915 грн., в тому числі працівниками та
особами, винними у порушенні,
відповідно до ст. 133-136 Кодексу законів
про працю України, та шляхом проведення
претензійно-позовної роботи ;

Пункту 3 - відшкодування перерахування
коштів на оплату вартості проведених
ремонтних робіт автотранспортних
засобів в сумі 31452 грн., які не рахуються
в обліку підприємства, а належать
працівникам та за умови договорів
використовуються в виробничій
діяльності підприємства, компенсація в
договорах на ремонт машин не
передбачена наказами по підприємству
та умовами угод про використання
особистого майна працівників, шляхом
перерахування грошових коштів в сумі
31452 грн. на розрахунковий рахунок
підприємства;

Пункту 4 - відшкодування перерахованих
грошових коштів до ТОВ "Агентство
тендерних закупівель" в сумі 14500 грн. за
послуги, надання яких не підтверджено
первинними документами та дублювання
функціональних обов'язків членів
тендерного комітету, з роботами, які
зазначені в договорі, укладеному з
товариством, шляхом перерахування
грошових коштів ТОВ "Агентство
тендерних закупівель" в сумі 14500 грн. на
розрахунковий рахунок підприємства;

Пункту 8 - відшкодування зайво
перерахованих підзвітних коштів в сумі
6868 грн. на оплату вартості автостоянки
транспортних засобів внаслідок
відшкодування працівникам витрат з
оплати послуг автостоянки автомобілів,
компенсація яких не передбачена
наказами по підприємству та умовами
угод про використання особистого майна
працівників, шляхом внесення коштів до
каси або на розрахунковий рахунок
підприємства в сумі 7566,67 грн., в тому
числі особами, винними у зайвій виплаті
підзвітних коштів, відповідно до ст.
133-136 Кодексу законів про працю України,
та шляхом проведення
претензійно-позовної роботи ; на
користь позивача стягнені витрати по
оплаті судового збору у сумі 32,19 грн.

З постановою суду першої інстанції не
погодився відповідач ДФІ в
Дніпропетровській області, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду та відмовити
в задоволенні позовних вимог .

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Із матеріалів справи вбачається, що ДФІ
в Дніпропетровській області проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності ДП "Екоантилід" за період з
01.07.2010 року по 30.09.2011 року, якою
встановлено ряд порушень, які
викладені в акті ревізії №06-21/24 від
11.11.2011 року.

На підставі акту ревізії відповідачем
ДФІ у Дніпропетровській області 06.01.2012
року позивачу ДП «Екоантилід»
направлена вимога №06-04-15/29, яка
оскаржена позивачем в судовому порядку
в частині п.п.1-3, п.6, п.8 вимоги , а саме
покладення на позивача обов'язку

Пунктом 1 вимоги - відшкодувати
сплачені підприємством кошти в сумі
173678,76 грн. на розрахунковий рахунок ПАТ
"ДніпроАзот" за послуги, отримання яких
документально не підтверджено, а саме:
послуги медпункту та обслуговування
доріг, шляхом перерахування грошових
коштів ПАТ "ДніпроАзот" на
розрахунковий рахунок підприємства.

Пунктом 2 вимоги - відшкодувати
сплачені підприємством кошти в сумі 110
915 грн. за оплату вартості проїзду
робітників без подальшого їх
відшкодування з працівників
підприємства, шляхом внесення коштів
до каси або на розрахунковий рахунок
підприємства , в тому числі
працівниками та особами, винними у
порушенні, відповідно до ст.133-136
Кодексу законів про працю України, та
шляхом проведення
претензійно-позовної роботи;

Пунктом 3 вимоги - відшкодувати
перерахування коштів на оплату
вартості проведених ремонтних робіт
автотранспортних засобів в сумі 31452
грн., які не рахуються в обліку
підприємства, а за умовами договорів
належать працівникам та
використовуються у виробничій
діяльності підприємства;

Пунктом 6 вимоги - відшкодувати
перерахування грошових коштів до ТОВ
"Агентство тендерних процедур" в сумі
14500 грн. за послуги, надання яких не
підтверджено первинними документами,
та дублювання функціональних
обов'язків членів тендерного комітету,
з роботами, які зазначені в договорі,
укладеному з товариством;

Пунктом 8 вимоги - відшкодувати зайво
перераховані підзвітні кошти в сумі 6868
грн. на оплату вартості автостоянки
транспортних засобів внаслідок
відшкодування працівникам витрат з
оплати послуг автостоянки автомобілів
.

Суд першої інстанції правомірно
задовольнив позовні вимоги ДП
«Екоантилід» виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 75 ГК України, державне
комерційне підприємство зобов'язане
приймати та виконувати доведені до
нього в установленому законодавством
порядку державні замовлення,
враховувати їх при формуванні
виробничої програми, визначенні
перспектив свого економічного і
соціального розвитку та виборі
контрагентів, а також складати і
виконувати річний та з квартальною
розбивкою фінансовий план на кожен
наступний рік.

Відповідно до наказу Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції України, Фонду державного
майна України № 375/2298 від 18.12.2003 року «
Про затвердження критеріїв
ефективності управління суб'єктами
господарювання державного сектору
економіки», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30.12.2003
року за № 1268/8589 (далі наказу № 1268/8589),
форми фінансового плану державного
підприємства використовуються при
застосуванні критерію ефективності
управління суб'єктами господарювання
державного сектору економіки.

Пунктом 10 Методичних рекомендацій щодо
застосування критеріїв ефективності
управління суб'єктами господарювання
державного сектору економіки,
розроблених на виконання пункту 3
наказу № 375/2298, передбачено, що
управління суб'єктом господарювання
державного сектору економіки
вважається ефективним, якщо досягнуто
понад 75 відсотків критеріїв,
встановлених органом управління для
цього суб'єкта господарювання на
відповідний звітний період.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно статуту ДП «Екоантилід» діє на
основі повного господарчого
розрахунку і самофінансування,
самостійно планує свою діяльність,
основним показником фінансових
результатів є прибуток, при цьому
позивач бюджетних асигнувань не
отримує.

Позивачем за перевірений період з
01.07.2010 року по 30.09.2011 року складено за
формою, затвердженою розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 13.04.2005 №
95- р, і виконано фінансові плани, які
узгоджені відповідно до вимог наказу
Міністерства економіки України №173 від
21.06.2005 року та не забороняють
здійснення позивачем необхідних
видатків.

Фактично за результатами діяльності ДП
«Екоантилід» фінансові плани
перевиконані за ІІ півріччя 2010 року на
46,9%, за 9 місяців 2011 року на 54,4%, докази
порушення позивачем планових
показників в матеріалах ревізії
відсутні.

Матеріалами справи підтверджено, що
між ДП «Екоантилід» та ПАТ "ДніпроАзот"
30.05.2005 року укладений договір № 646/06-41,
додаткові угоди до договору від 01.05.2006
року, 01.01.2007 року, 26.02.2007 року, 01.01.2008
року,01.01.2009 року, 31.12.2009 року , 30.03.2010 року
, 29.12.2010 року , 29.12.2011 року про
відшкодування адміністративних
витрат, які складаються з послуг з
забезпечення проходження скрізь
охоронні контрольно-пропускні пункти
робітників позивача, з надання
невідкладної медичної допомоги на
медпункті, та можливість користуватися
під'їзними шляхами, розташованими на
території ПАТ "ДніпроАзот".

Виконання договору з ПАТ "ДніпроАзот"
підтверджено первинними
бухгалтерськими документами,
оформленими згідно вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" № 996-XIV
(далі Закон № 996-XIV), а саме: актами
здачі-прийняття виконаних робіт,
розрахунком суми відшкодування
адміністративних витрат,платіжними
документами сплати послуг.

Щодо пункту 2 вимоги, судом першої
інстанції встановлено, що у
відповідності до п. 3.21 Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої Наказом Державного
комітету статистики України №5 від
13.01.2004 року "Витрати на перевезення
працівників до місця роботи як власним,
так і орендованим транспортом", наказу
по підприємству про встановлення
вартості проїзду №3441 від 10.11.2010 року,
позивач оплатив ПП "Матеріал-Сервіс" за
договором № 110 від 20.11.2010 року послуги з
перевезення працівників до місця
роботи у зв'язку з віддаленістю
підприємства; в підтвердження
правомірності оплати послуг ревізорам
надано калькуляцію вартості послуг,
акти надання послуг, листи обліку
рейсів; компенсація вартості проїзду
працівниками проведена частково у
відповідності до положень
колективного договору на 2010-2012 роки.

Викладене свідчить про правомірність
оплати підприємством послуг з
перевезення працівників ДП
«Екоантилід» до місця роботи в сумі 110
915 грн., та відсутність підстав для
відшкодування коштів в зазначеній сумі
з працівників підприємства.

Щодо встановлення відповідачем
безпідставного перерахування коштів
на оплату вартості ремонтних робіт в
сумі 31 452 грн., та оплату вартості
автостоянки в сумі 6 868 грн.
транспортних засобів, які належать
працівникам та використовуються у
виробничій діяльності підприємства
згідно приписів пунктів 3 та 8 вимоги,
судом першої інстанції встановлено, що
такі компенсації здійснювалися на
підставі належно оформлених наказів по
підприємству № 126 від 12.05.2009 року, № 87
від 18.03.2010 року , та угод від 12.05.2009 року,
укладених з працівниками підприємства
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про використання
особистого майна працівників -
автомобілів НОМЕР_1, НОМЕР_2 у
виробничій діяльності підприємства; у
підтвердження вартості витрат
позивачем надано належні докази - звіти
про використання коштів на
відрядження, закази-наряди №№19414, 19232,
19019, квитанції про здійснення оплати за
послуги стоянки тощо.

Щодо пункту 6 вимоги - встановлення
відповідачем безпідставної оплати ТОВ
"Агентство тендерних процедур"
вартості юридичних консультацій в сумі
14500 грн. при відсутності в актах
зазначення виду таких консультацій,
судом першої інстанції встановлено, що
між ДП «Екоантилід». та ТОВ "Агентство
тендерних процедур" 04.01.2011року
укладений договір на надання послуг
№16/ ИС предметом якого є надання
послуг при проведені торгів, щодо
підготовки та оформлення проектів;
розміщення оголошення про проведення
процедури закупівлі та її результати,
розміщення звіту про результати
проведення процедур закупівель,
протоколу про розкриття пропозицій
конкурсних торгів, протоколу оцінки
пропозицій конкурсних торгів, акцепту
та повідомлення про результати,
документації конкурсних торгів,
розміщення в офіційному друкованому
виданні та на веб-порталі
Уповноваженого органу, у Міжнародних
виданнях оголошень, оформлення
протоколів процедур закупівлі, надання
поточних консультацій по торгам, та
оперативної інформації щодо змін та
нововведень в законодавстві.

Виконання договору з вищезазначеним
контрагентом ТОВ "Агентство тендерних
процедур" підтверджено первинними
бухгалтерськими документами,
оформленими згідно вимог Закону № 996-XIV,
а саме: актами здачі-прийняття робіт,
платіжними документами про оплату
робіт.

Викладене свідчить про правомірність
списання ДП «Екоантилід» грошових
коштів на оплату послуг та виконаних
робіт за вищезазначеними договорами,
оскільки їх виконання в повному обсязі
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами,
оформленими згідно вимог Закону № 996-XIV
, в редакції, діючій на момент
виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене,
враховуючи те, що відповідачем не
доведено правомірність своїх дій та їх
відповідність нормам діючого
законодавства України , суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
визнання протиправними та скасування
оскаржуваних пунктів 1-3, 6, 8 вимоги
ДФІ у Дніпропетровській області №
06-04-15/29 від 06.01.2012 року, винесеної на
підстави акту перевірки №06-21/24 від
11.11.2011 року, є обґрунтованим та вірним.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
адміністративної справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
березня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова