Справа № 824/1553/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м. Київ
К/800/5943/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мороза В.Ф., Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Чернівецькій області до Державної
реєстраційної служби України,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Т.В., за участю третьої особи - Приватної
будівельної фірми "Юрол", про визнання
дій протиправними, скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії,
провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної
реєстраційної служби України на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У липні 2013 року Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Чернівецькій області (далі -
Регіональне відділення ФДМ України)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Державної реєстраційної
служби України, державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Т.В., в якому просить:

- визнати дії державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Т.В. щодо прийняття рішення № 2999810 від 10
червня 2013 року протиправними;

- скасувати рішення № 2999810 від 10 червня
2013 року щодо відмови у державній
реєстрації права власності на цілісний
майновий комплекс, що розташований по
вулиці Лесі Українки, 7 у місті
Чернівці;

- зобов'язати відповідача
зареєструвати за Регіональним
відділенням ФДМ України право
власності на цілісний майновий
комплекс - Чернівецьке державне
спеціалізоване будівельно-монтажне
управління по газифікації, до складу
якого належить нежитлова будівля
площею 255,50 кв. м та нежитлові будівлі:
склад літера "Б", площею 46,90 кв. м;
склад літера "Г", площею 116,60 кв. м;
гараж літера "М", площею 73,30 кв. м, що
розташовані за адресою: місто Чернівці,
вулиця Лесі Українки, 7;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу України видати Регіональному
відділенню ФДМ України витяг з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на цілісний майновий
комплекс - Чернівецьке державне
спеціалізоване будівельно-монтажне
управління по газифікації, до складу
якого належить нежитлова будівля
площею 255,50 кв. м та нежитлові будівлі:
склад літера "Б", площею 46,90 кв. м;
склад літера "Г", площею 116,60 кв. м;
гараж літера "М", площею 73,30 кв. м, що
розташовані за адресою: місто Чернівці,
вулиця Лесі Українки, 7, разом із
земельними ділянками;

- стягнути з відповідача на користь
Регіонального відділення ФДМ України
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 34,41 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що згідно із статутом
Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації, дане підприємство
засновано на загальнодержавній
власності.

На виконання наказу Фонду державного
майна України № 203 від 21 лютого 1997 року
"Про перелік об'єктів, що підлягають
приватизації" позивачем видано наказ №
355-П від 23 травня 1997 року про прийняття
рішення на приватизацію цілісного
майнового комплексу - Чернівецьке
державне спеціалізоване
будівельно-монтажне управління по
газифікації, що знаходиться у місті
Чернівці по вулиці Лесі Українки, 7,
шляхом продажу на аукціоні разом із
земельними ділянками, на яких він
розташований.

У відповідності до пункту 1.14 статуту
Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації на період приватизації
підприємства останнє підпорядковане
Регіональному відділенню ФДМ України,
що здійснює функцію управління майном
підприємства.

Виконавчим комітетом Чернівецької
міської ради прийнято рішення № 239/8
від 08 квітня 2003 року та № 733/0 від 22
листопада 2011 року, відповідно до яких
оформлено право власності та видано
свідоцтво про право власності на
нежитлову будівлю площею 255,50 кв. м та
нежитлові будівлі: склад літера "Б",
площею 46,90 кв. м; склад літера "Г",
площею 116,60 кв. м; гараж літера "М",
площею 73,30 кв. м, що розташовані за
адресою: місто Чернівці, вулиця Лесі
Українки, 7.

З метою проведення реєстрації права
власності та одержання документу, що
підтверджує реєстрацію права
власності на єдиний цілісний об'єкт
нерухомого майна - майнового комплексу
Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації разом із земельними
ділянками, позивач звернувся до
Державної реєстраційної служби
України із заявою про державну
реєстрацію права власності.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Т.В. № 2999810 від 10 червня 2013 року
відмовлено у державній реєстрації
права власності на цілісний майновий
комплекс, що розташований по вулиці
Лесі Українки, 7 у місті Чернівці.

Не погоджуючись з таким рішенням,
позивач звернувся в суд з даним позовом
про визнання дій протиправними,
скасування рішення № 2999810 від 10 червня
2013 року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень та
зобов'язання зареєструвати за
Регіональним відділенням ФДМ України
право власності на цілісний майновий
комплекс Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації.

Ухвалою Чернівецького окружного
адміністративного суду від
19 липня 2013 року залучено до участі у
справі в якості третьої особи Приватну
будівельну фірму "Юрол".

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року, позовні вимоги Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернівецькій області
задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Корюк Т.В. щодо прийняття
рішення № 2999810 від 10 червня 2013 року
про відмову позивачу у проведенні
державної реєстрації права власності
на цілісний майновий комплекс -
Чернівецьке державне спеціалізоване
будівельно-монтажне управління по
газифікації, що розташований за
адресою: місто Чернівці, вулиця Лесі
Українки, 7. разом із земельними
ділянками.

Скасовано рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Корюк Т.В. № 2999810 від 10
червня 2013 року про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Зобов'язано Державну реєстраційну
службу України зареєструвати за
Регіональним відділенням ФДМ України
право власності на цілісний майновий
комплекс - Чернівецьке державне
спеціалізоване будівельно-монтажне
управління по газифікації, до складу
якого належить нежитлова будівля
площею 255,50 кв. м та нежитлові будівлі:
склад літера "Б", площею 46,90 кв. м;
склад літера "Г", площею 116,60 кв. м;
гараж літера "М", площею 73,30 кв. м, що
розташовані за адресою: місто Чернівці,
вулиця Лесі Українки, 7, разом із
земельними ділянками.

Зобов'язано Державну реєстраційну
службу України видати Регіональному
відділенню ФДМ України витяг з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на цілісний майновий
комплекс - Чернівецьке державне
спеціалізоване будівельно-монтажне
управління по газифікації, до складу
якого належить нежитлова будівля
площею 255,50 кв. м та нежитлові будівлі:
склад літера "Б", площею 46,90 кв. м;
склад літера "Г", площею 116,60 кв. м;
гараж літера "М", площею 73,30 кв. м, що
розташовані за адресою: місто Чернівці,
вулиця Лесі Українки, 7, разом із
земельними ділянками.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Регіонального відділення
ФДМ України витрати по сплаті судового
збору в сумі 34,41 гривень.

У касаційній скарзі Державна
реєстраційна служба України,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати їх рішення та
прийняти нове, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Позивач у своїх запереченнях вказує
на необґрунтованість касаційної
скарги і просить залишити її без
задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно із статутом
Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації, дане підприємство
засновано на загальнодержавній
власності та являється
правонаступником спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації тресту
"Хмельницькгазкомунбуд".

На виконання наказу Фонду державного
майна України № 203 від 21 лютого 1997 року
"Про перелік об'єктів, що підлягають
приватизації" позивачем видано наказ №
355-П від 23 травня 1997 року про прийняття
рішення на приватизацію цілісного
майнового комплексу, що знаходиться у
місті Чернівці по вулиці Лесі Українки,
7, шляхом продажу на аукціоні разом із
земельними ділянками, на яких він
розташований.

Відповідно до акту приймання-передачі
функцій управління майном
Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації передано цілісний
майновий комплекс до управління
Регіональному відділенню Фонду
державного майна України по
Чернівецькій області для подальшої
приватизації шляхом продажу на
аукціоні.

Наказом Фонду державного майна України
№ 1230 від 03 серпня 2009 року вирішено
забезпечити підготовку та продаж
об'єктів, що підлягають приватизації,
разом із земельними ділянками
державної власності.

На підставі вищезазначеного наказу
позивачем прийнято рішення № 114-П від 30
червня 2010 року про приватизацію
об'єкта малої приватизації - цілісного
майнового комплексу - Чернівецьке
державне спеціалізоване
будівельно-монтажне управління по
газифікації шляхом продажу на аукціоні
разом із земельними ділянками, на яких
він розташований.

Право власності Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернівецькій області на
нерухоме майно по вулиці Лесі Українки,
7 у місті Чернівці, до складу якого
належить нежитлова будівля площею 255,50
кв. м та нежитлові будівлі: склад
літера "Б", площею 46,90 кв. м; склад
літера "Г", площею 116,60 кв. м; гараж
літера "М", площею 73,30 кв. м,
підтверджується свідоцтвами про право
власності на нерухоме майно від 30
липня 2003 року та від 28 листопада 2011
року відповідно.

Ухвалою Господарського суду
Чернівецької області від
06 вересня 2012 року у справі №
5/5027/18-б/2011, затверджено план санації
Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації.

У відповідності до Розділу IV плану
санації Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації, підприємство підлягає
приватизації як цілісний майновий
комплекс. Метою приватизації цілісного
майнового комплексу боржника є
формування ефективного власника,
здатного інвестувати кошти в розвиток
підприємства, створивши
конкурентоспроможне підприємство, а
також забезпечити надходження коштів
від приватизації до Державного бюджету
України.

За результатами аукціону з продажу
цілісного майнового комплексу
-Чернівецьке державне спеціалізоване
будівельно-монтажне управління по
газифікації, позивачем видано наказ №
101-РА від 14 травня 2013 року, яким визнано
аукціон, що запланований на 17 травня 2013
року таким, що не відбувся.
Запропоновано єдиному покупцю -
Приватній будівельній фірмі "Юрол"
придбати цілісний майновий комплекс із
земельними ділянками, на яких він
розташований, із забезпеченням ним
умов приватизації об'єкта за
запропонованою ним ціною, але не нижче
початкової ціни продажу.

З метою проведення реєстрації права
власності та одержання документу, що
підтверджує реєстрацію права
власності на єдиний цілісний об'єкт
нерухомого майна - майнового комплексу
Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації разом із земельними
ділянками, позивач звернувся до
Державної реєстраційної служби
України із заявою про державну
реєстрацію права власності.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Т.В. № 2999810 від 10 червня 2013 року
відмовлено у державній реєстрації
права власності на цілісний майновий
комплекс, що розташований по вулиці
Лесі Українки, 7 у місті Чернівці,
оскільки заявлене право вже
зареєстровано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
документи, подані позивачем для
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень відповідають вимогам
статті 17 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та дають
можливість відповідачу зареєструвати
право власності на нежитлові будівлі
як єдиного майнового комплексу.

Таку позицію Чернівецького окружного
адміністративного суду підтримав і
Вінницький апеляційний
адміністративний суд, який здійснив
перегляд цієї справи.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
зазначені висновки судів попередніх
інстанцій вважає вірними та такими, що
зроблені на підставі правильно
застосованих норм матеріального права.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 182 Цивільного кодексу України
встановлено, що право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обтяження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації. Державна
реєстрація прав на нерухомість є
публічною, здійснюється відповідним
органом, який зобов'язаний надавати
інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Закон України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" визначає правові,
економічні, організаційні засади
проведення державної реєстрації
речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень і спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов
для функціонування ринку нерухомого
майна.

Статтею 15 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" передбачений
порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Стаття 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" містить
виключний перелік підстав, у
відповідності до яких приймається
рішення про відмову у державній
реєстрації прав: 1) заявлене право,
обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 6) заявником подано ті
самі документи, на підставі яких
заявлене право та обтяження такого
права вже зареєстровано у Державному
реєстрі прав.

Згідно із пунктом 1 статті 2 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)" об'єктами малої
приватизації є: єдині майнові
комплекси державних підприємств та їх
структурних підрозділів, які можуть
бути виділені в самостійні суб'єкти
господарювання - юридичні особи (у тому
числі ті, що передані в оренду,
перебувають у процесі
реструктуризації), на яких
середньооблікова чисельність
працюючих за звітний (фінансовий) рік
не перевищує 100 осіб, а обсяг валового
доходу від реалізації продукції (робіт,
послуг) за такий період не перевищує 70
мільйонів гривень та/або вартості
майна яких недостатньо для формування
статутного капіталу акціонерного
товариства, у тому числі разом із
земельними ділянками державної
власності, на яких вони розташовані
(група А); окреме індивідуально
визначене майно, в тому числі разом із
земельними ділянками державної
власності, на яких таке майно
розташовано (група А); об'єкти
незавершеного будівництва,
законсервовані об'єкти, в тому числі
разом із земельними ділянками
державної власності, на яких вони
розташовані (група Д); об'єкти
соціально-культурного призначення, в
тому числі разом із земельними
ділянками державної власності, на яких
вони розташовані, крім тих, що не
підлягають приватизації (група Ж).

У відповідності до статті 122
Земельного кодексу України державні
органи приватизації здійснюють продаж
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації.

Статтею 15 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" встановлений
порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень, який,
насамперед, передбачає:

- прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви;

- встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

- прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

- внесення записів до Державного
реєстру прав; видача свідоцтва про
право власності на нерухоме майно у
випадках, встановлених статтею 18 цього
Закону;

- надання витягів з Державного
реєстру прав про зареєстровані права
та/або їх обтяження.

Як вбачається з матеріалів справи,
майновий комплекс - Чернівецьке
державне спеціалізоване
будівельно-монтажне управління по
газифікації складається з нежитлової
будівлі площею 255,50 кв. м та нежитлових
будівель, до яких входить: склад літера
"Б", площею 46,90 кв. м; склад літера "Г",
площею 116,60 кв. м; гараж літера "М",
площею 73,30 кв. м, що розташовані за
адресою: місто Чернівці, вулиця Лесі
Українки, 7, разом із земельними
ділянками.

Пунктом 1.12 статуту Чернівецького
державного спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації чітко встановлено, що
підприємство підлягає приватизації як
цілісний комплекс.

Разом з цим, Державними актами на право
постійного користування земельними
ділянками та свідоцтвами про право
власності на нерухоме майно, повністю
підтверджено право власності позивача
- Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернівецькій області на нерухоме майно
та право постійного користування
земельними ділянками Чернівецького
державного спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації.

Рішенням суду, яке набрало законної
сили, а саме, ухвалою Господарського
суду Чернівецької області від 06
вересня 2012 року у справі № 5/5027/18-б/2011,
затверджено план санації
Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації за обов'язкової умови щодо
продажу єдиного майнового комплексу
боржника з урахуванням вимог Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)", відповідних актів Фонду
державного майна України з питань
приватизації.

Аналіз вищезазначених положень дає
колегії суддів Вищого
адміністративного суду України
підстави зробити висновок про
наявність законних підстав для
реєстрації права власності на цілісний
майновий комплекс - Чернівецьке
державне спеціалізоване
будівельно-монтажне управління по
газифікації, до складу якого належать
нежитлова будівля площею 255,50 кв. м. та
нежитлові будівлі: склад літера "Б",
площею 46,90 кв. м; склад літера "Г",
площею 116,60 кв. м; гараж літера "М",
площею 73,30 кв. м, який розташований за
адресою: м.Чернівці, вул. Л.Українки, 7,
разом із земельними ділянками.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що відповідач діяв не
на підставі та поза межами, наданих
повноважень, які передбачені
законодавством.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів
попередніх інстанцій є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновки судів та обставин
справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної
реєстраційної служби України залишити
без задоволення.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 31
липня 2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2013 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
В.Ф. Мороз

Л.Л. Мороз