Справа № 802/3549/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 листопада 2014 р.
Справа № 802/3549/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука К.О.,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Д.О.,

представника позивача Ціхомського О.П.,

представника відповідача Кісь С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена
долина"

до: Крижопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

про: визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулося
товариство з обмеженою
відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена
долина" (надалі - ТОВ "Агрокомплекс
"Зелена долина", Товариство) до
Крижопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що за результатами
камеральної перевірки даних,
задекларованих Товариством у
податковій звітності з податку на
додану вартість, Крижопільською
об'єднаною державною податковою
інспекцією виявлено порушення пункту
50.1 статті 50 Податкового кодексу
України.

На підставі виявленого порушення
податковим органом 23 вересня 2014 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
Товариству донараховано штрафні
санкції за платежем "податок на додану
вартість" в розмірі 4224 гривні 65 копійок.

Не погоджуючись із висновками, що
викладені в акті перевірки, а
відповідно і з винесеним податковим
рішенням, позивач звернувся до суду із
вимогами визнати протиправним та
скасувати зазначене вище податкове
повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити, посилаючись
при цьому на обставини, що викладені у
позовній заяві.

Натомість, представник відповідача
проти позову заперечував, аргументуючи
свої заперечення обґрунтованістю
висновків податкового ревізора -
інспектора, що проводила перевірку, які
знайшли відображення у акті перевірки
від 09 вересня 2014 року.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, суд встановив наступне.

Старшим державним
ревізором-інспектором відділу
податкового аудиту Крижопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Юзвак Л.В. 09 вересня 2014 року
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих ТОВ "Агрокомплекс
"Зелена долина" у податковій звітності
з податку на додану вартість.

В ході проведеної перевірки виявлено
порушення Товариством пункту 50.1 статті
50 Податкового кодексу України, що
полягає у ненарахуванні самостійно
штрафних санкцій в розмірі 3 відсотків
від уточненої суми у зв'язку з поданням
уточнюючого розрахунку.

За наслідками проведеної перевірки
складено акт №1315/22/32721857 від 09 вересня
2014 року.

На підставі виявленого порушення
Крижопільською об'єднаною державною
податковою інспекцією 23 вересня 2014
року прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
Товариству донараховано штрафні
санкції за платежем "податок на додану
вартість" в розмірі 4224 гривні 65 копійок.

Надаючи правову оцінку податковому
повідомленню-рішенню, що оскаржується,
суд зважає на таке.

Порядок внесення змін до податкової
звітності врегульовано статтею 50
Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50
Податкового кодексу України у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені.

Платник податків, який самостійно
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний, за винятком
випадків, установлених пунктом 50.2 цієї
статті: а) або надіслати уточнюючий
розрахунок і сплатити суму недоплати
та штраф у розмірі трьох відсотків від
такої суми до подання такого
уточнюючого розрахунку; б) або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

На виконання вказаних норм 08 серпня 2014
року Товариством до Крижопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за червень 2014 року.

Однак, на думку податкового органу,
Товариство всупереч пункту 50.1 статті 50
Податкового кодексу України не
сплатило самостійно штраф у розмірі 3
відсотків від уточненої суми, в зв'язку
із чим до Товариства на підставі пункту
120.2 статті 120 Податкового кодексу
України застосовано штрафні санкції в
розмірі 5 відсотків від суми самостійно
нарахованого заниження податкового
зобов'язання (недоплати).

Разом із тим суд не погоджується з
такими висновками органу державної
податкової служби з огляду на таке.

Відповідно до пункту 209.2 статті 209
Податкового кодексу України сума
податку на додану вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не підлягає сплаті до бюджету та
повністю залишається в розпорядженні
такого сільськогосподарського
підприємства для відшкодування суми
податку, сплаченої (нарахованої)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, за рахунок яких сформовано
податковий кредит, а за наявності
залишку такої суми податку - для інших
виробничих цілей.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом.

При цьому, під грошовим зобов'язанням
розуміється сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію (пункт 14.1.39 статті 14
Податкового кодексу України).

Проте, Товариство є
сільськогосподарським підприємством,
що застосовує спеціальний режим
оподаткування, а відповідно до статті
209 Податкового кодексу України
платники з спеціальним режимом
оподаткування не сплачують до бюджету
суму податку на додану вартість з
вартості поставлених ним
сільськогосподарських товарів
(послуг).

Таким чином, зважаючи на те, що платники
зі спеціальним режимом оподаткування,
яким є позивач, не сплачують до бюджету
суму податку на додану вартість, тому
сума податку на додану вартість не є
податковим зобов'язанням в тому
розумінні, що обумовлено Податковим
кодексом України.

З наведеного вище слідує, що і суми
заниженого податку на додану вартість,
які помилково не були включені
платником до первинної декларації,
залишаються у розпорядженні такого
платника і на них не можуть
нараховуватися штрафні санкції, що
передбачені пунктом 120.2 статті 120
Податкового кодексу України.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
належить задовольнити, визнавши
протиправним та скасувавши податкове
повідомлення-рішення №, що
прийняте Крижопільською об'єднаною
державною податковою інспекцією 23
вересня 2014 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд, керуючись частиною 1 статті
94 КАС України, вважає, що з Державного
бюджету України на користь позивача
слід стягнути 182,70 гривень.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
№, що прийняте Крижопільською
об'єднаною державною податковою
інспекцією 23 вересня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена
долина" кошти в сумі 182,70 гривень.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Яремчук Костянтин
Олександрович