Справа № 2а-3952/10
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/13120/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Конюшка К.В.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах на
постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 26 серпня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
04 грудня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах про перерахунок
пенсії,-

в с т а н
о в и л а :

Постановою Зарічного районного
суду м. Суми від 26 серпня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
04 грудня 2012 року, позовні вимоги
задоволено. Визнано неправомірною
відмову управління пенсійного фонду
України у Зарічному районі м. Суми у
проведення перерахунку пенсії
призначеної ОСОБА_4 відповідно до ч.3
ст.53 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Визнано позивача таким,
що відноситься до пілотів, осіб
льотного екіпажу повітряного судна
цивільної авіації. Зобов'язано
відповідача починаючи з 01.12.2009 року
провести перерахунок призначеної
ОСОБА_4 пенсії відповідно до ч.3 ст.53
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах звернулось з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, з 23.03.1973 року по 31.01.1990 рік
позивач працював
льотчиком-інструктором - командиром
екіпажу повітряного судна Сумського
учбового авіаційного центру ДТСААФ.
Має свідоцтво льотчика авіації ДОСААФ
СРСР .

31.01.1990 року ОСОБА_4 звільнено, в зв'язку з
виходом на пенсію. Після звільнення
позивач отримує пенсію за вислугу
років.

24.11.2009 року ОСОБА_4 звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії відповідно до вимог ч.3 ст.53
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", але листом від 30.11.2009
року управлінням Пенсійного фонду
України в м. Сумах відмовлено у
проведенні вказаного перерахунку.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій прийшли до
висновку, що відмова у перерахунку
пенсії позивачу відповідно до ч.3 ст.53
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" є протиправною, а отже
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Частиною 3 ст.53 Закону України від 05.11.1991
року "Про пенсійне забезпечення (в
редакції закону № 1222-ХІУ) передбачено:
"Працівникам льотно-випробного складу
та особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотам,
штурманам, бортінженерам,
бортмеханікам, бортрадістам,
льотчикам-наглядачам і бортоператорам,
які виконують спеціальні роботи в
польотах, пенсії обчислюютьсясь із
середньо-місячного заробітку за
роботу, що дає право на пенсію за
вислугу років (ч.1 ст.64 та ст.ст.65, 66, 69
Закону), одержуваного перед її
припиненням, і призначаються в
розмірах, передбачених ч.ч.1-3, 6 ст.19 та
ст.21 цього Закону для пенсій за віком, і
не можуть перевищувати 85% заробітку для
працівників льотно-випробного складу
та 75% заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадістів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України , за календарний рік,
що передує місяцю з якого
призначається пенсія.

Дія ст. 53 зазначеного закону
поширюється на працівників із числа
осіб льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадістів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконували
спеціальні роботи в польотах, котрі
вийшли на пенсію до набрання чинності
цим законом згідно з п.2 розд.ІІ
"Прикінцеві положення" Законоу №
1222-ХУІ. Предметом регулювання
зазначеної статті є розміри пенсій за
вислугу років.

На виконання положень ст.54 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
Кабінет Міністрів прийняв Постанову
від 21.07.1992 року № 418 "Про затвердження
нормативних актів з питань призначення
пенсій за вислугу років працівникам
авіації і льотно-випробного складу".

Згідно з підпунктом "г" п.1
затвердженого цією Постановою Порядку
обчислення строків вислуги років для
призначення пенсій працівникам
льотного складу один рік роботи на
посадах льотного складу в навчальних і
спортивних авіаційних організаціях
ДТСААІ рахується за півтора роки
вислуги за умови виконання плану
навчально-льотної підготовки, а при
виконанні елементів складного або
вищого пілотажу - за два роки вислуги.

В п.п. 1 і 2 затвердженого тією ж
Постановою Переліку посад працівників
льотного складу, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
названо членів екіпажів повітряних
суден та інших літальних апаратів , а
також льотно-інструкторський склад.

Таким чином, посади, які обіймав
позивач до виходу на пенсію за вислугу
років , підпадають під підстави для
призначення йому такої пенсії
відповідно до ст.54 Закону України "Про
пенсійне забепечення" і в перерахунку
цієї пенсії в розмірі встановленому ч.3
ст.53 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
залишити без задоволення, а постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 26
серпня 2010 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 04 грудня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: