Справа № 817/2909/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2909/14

03 листопада 2014 року 10год. 50хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Сало А.Б. за участю
секретаря судового засідання Школяр
О.І. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державної податкової інспекції у
Рівненському районі ГУ Міндоходів у
Рівненській області доСуб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 5113,90 грн,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у
Рівненському районі ГУ Міндоходів у
Рівненській області звернулася до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 5113,90 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився,
на адресу суду надійшло клопотання про
розгляд справи у відсутності
представника податкової інспекції.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, причини
неприбуття суду не повідомив. Про дату,
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши
фактичні обставини справи, перевіривши
їх доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх в сукупності,
відповідно до вимог закону, судом
встановлено наступне.

Відповідач, ОСОБА_1 зареєстрована як
фізична особа-підприємець 12.08.2008 та
перебуває на обліку ДПІ у Рівненському
районі ГУ Міндоходів у Рівненській
області як платник податків.

З матеріалів справи вбачається, що за
відповідачем рахується заборгованість
перед бюджетом в сумі 5113,90 грн., а саме:

по податку на додану вартість з
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) в сумі 3825,92 грн., що виникла на
підставі самостійно поданої
декларації з податку на додану
вартість № від 20.08.2014, податкових
повідомлень - рішень № від 08.08.2014,
№ від 02.09.2014, № від 02.09.2014.

по податку на доходи фізичних осіб в
сумі 1287,98 грн., що виникла на основі
самостійно поданої декларації про
майновий стан і доходи № від
10.02.2014, додатку 5 до розділу ІІІ
податкової декларації про майновий
стан та доходи № від 10.02.2014,
податкових повідомлень - рішень №
від 12.09.2014, № від 12.09.2014 та
нарахованої пені.

Відповідно до вимог п. 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Оскільки доказів оскарження та
скасування податкових
повідомлень-рішень не надано, грошові
зобов'язання визначені вказаними
рішеннями, набули статусу узгодженого.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 57.1. ст. 57 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11. ст. 56 Податкового кодексу
України встановлено, що не підлягає
оскарженню грошове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків.

Таким чином, податкове зобов'язання
відповідача є узгодженим. Проте,
вказане податкове зобов'язання
платником податків не сплачувалось.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання вимог статті 59
Податкового кодексу України боржнику
виставлено податкову вимогу № 68-25 від
07.04.2014, яка на момент розгляду справи
останнім не задоволена та у
встановленому порядку не
оскаржувалась.

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання;

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

У відповідності до ст.38 Податкового
кодексу України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи

Згідно з п.41.2 ст.41 Податкового кодексу
України органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно п.87.11 ст. 87 Податкового кодексу
України орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи.

Згідно зі статтею 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до переконання, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними у справі доказами та
підлягають до задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті
94 КАС України судові витрати не
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (
ідентифікаційний код НОМЕР_1) кошти за
податковим боргом в загальній сумі 5113,90
грн., в тому числі по податку на додану
вартість вироблених в Україні товарів
(робіт, послуг) в сумі 3825,92 грн. та по
податку на доходи фізичних осіб в сумі
1287,98 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сало
А.Б.