Справа № 802/3810/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 листопада 2014 р.
Справа № 802/3810/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі судді:Богоноса М.Б.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

27.10.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - Вінницька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Вінницька ОДПІ) з
адміністративним позовом до
відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) про стягнення податкового
боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
в сумі 1186 грн. 39 коп. за не сплату
єдиного податку.

В судове засідання позивач не з'явився,
проте надав до суду заяву за вх. №23893
про розгляд справи без участі його
представника, в якій зазначив, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин. Про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений завчасно та
належним чином, шляхом направлення
ухвали про відкриття провадження на
адресу, що вказана в позовній заяві,
проте конверт повернувся до суду із
позначкою: "за зазначеною адресою не
проживає".

За приписами частини 11 статті 35 КАС
України, у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що вжив всіх залежних від нього заходів
для повідомлення відповідача належним
чином про дату, час і місце розгляду
судової справи з його участю та
реалізації ним права судового захисту
прав та інтересів відповідача, а тому
дійшов висновку за можливе розглянути
справу без участі повноважних
представників сторін відповідно до
положень ст. 128 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
суд встановив наступне.

Відповідно до наданих доказів судом
встановлено, що ФОП ОСОБА_2
зареєстрована Вінницьким міським
управлінням юстиції 06.07.2005 року та з
20.07.2005 року перебуває на податковому
обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ Міндоходів
у Вінницькій області (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач є платником єдиного податку
та перебуває на спрощеній системі
оподаткування (а.с.9).

На підставі поданих позивачем доказів,
а саме: витягу з облікової картки
платника єдиного податку (а.с.13),
розрахунку суми ціни позову (а.с.8),
корінця податкової вимоги (а.с. 7),
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» № від 11.07.2012 року (а.с.11)
судом встановлено, що у ФОП ОСОБА_2
станом на момент винесення рішення по
справі є заборгованість по сплаті
єдиного податку у розмірі 1186 грн. 39 коп.

Відповідно до статті 295 Податкового
Кодексу України, платники єдиного
податку першої та другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20-го числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року. Нарахування авансових
внесків для вищевказаних платників
здійснюється контролюючими органами
на підставі заяв таких платників.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 300 ПК України встановлено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом суб'єкта господарювання.

З метою погашення податкового боргу, на
адресу відповідача було направлено
податкову вимогу форми «Ф» від 20.03.2014
року №1648-25, що підтверджується
корінцем податкової вимоги (а.с.7). Проте
вказана податкова вимога залишилась
без виконання.

Станом на день розгляду справи суду не
надано доказів погашення відповідачем
в добровільному порядку
заборгованості з єдиного податку.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК
України контролюючому органу надано
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму заборгованості в
розмірі 1186 грн. 39 коп. відповідач у
встановлені законодавством строки до
бюджету не сплатив, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
суд доходить висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
задоволення адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) відповідно до
частини 4 статті 94 КАС України
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 21029, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь місцевого
бюджету кошти у рахунок погашення
податкового боргу на суму 1186 грн. 39 коп.
(одна тисяча сто вісімдесят шість
гривень тридцять дев'ять копійок).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович