Справа № П/811/3252/14
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року
Справа № П/811/3252/14

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду Притула К.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"Науково-виробничого підприємства
"Радій" до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в

Публічне акціонерне товариство
"Науково-виробничого підприємства
"Радій" звернулось до Кіровоградського
окружного адміністративного суду в
якому просить визнати протиправними та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 03
вересня 2014 року, яким було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток на загальну суму 560127,00 грн.,
в тому числі за основним платежем на
суму 373418 грн. та штрафних санкцій на
суму 186709 грн., податкове
повідомлення-рішення № від 03
вересня 2014 року, яким було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість за основним
платежем на суму 3916 грн. та штрафних
санкцій на суму 1958 грн., податкове
повідомлення-рішення № від 03
вересня 2014 року, яким було зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 367
грн., в тому числі за лютий 2013 року у
сумі 86 грн. та березень 2013 року 281 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивач зазначив, що
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією було проведено
планову виїзну документальну
перевірку публічного акціонерного
товариства "Науково-виробниче
підприємство "Радій" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року та з питань правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року,
внаслідок чого було складено акт від
15.08.2014 року № 7/11-23-22-06/14312430.

На підставі проведеної перевірки,
позивачем отримані податкові
повідомлення-рішення № від 03
вересня 2014 року, яким було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток на загальну суму 560127,00 грн.,
в тому числі за основним платежем на
суму 373418 грн. та штрафних санкцій на
суму 186709 грн., податкове
повідомлення-рішення № від 03
вересня 2014 року, яким було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість за основним
платежем на суму 3916 грн. та штрафних
санкцій на суму 1958 грн., податкове
повідомлення-рішення № від 03
вересня 2014 року, яким було зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 367
грн., в тому числі за лютий 2013 року у
сумі 86 грн. та за березень 2013 року в сумі
281 грн. за липень 2013 року в сумі 281 грн.,
листопад 2013 року в сумі 1196 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем при
прийнятті оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень були порушені
норми чинного законодавства, а тому
просить дані позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, від нього
надійшла заява про розгляд справи без
його участі, в якій зазначено, що
позовні вимоги він підтримує у повному
обсязі та просить задовольнити,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про місце, день
та час розгляду справи був
повідомлений належним чином. До суду
надійшло клопотання про розгляд справи
без його участі, де зазначено, що
відповідач позовні вимоги не визнає та
просить відмовити в їх задоволені.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що посадовими
особами відповідача було проведено
планову виїзну документальну
перевірку публічного акціонерного
товариства "Науково-виробниче
підприємство "Радій" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року та з питань правильності на
рахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року (Т.1
а.с.14-84).

Відповідно до Акта перевірки
перевіряючим було встановлено, що ПАТ
«НВП «Радій» в порушення п. 138.2, п.п.
138.10.2, п.п. 138.10.3. п. 138.10 ст. 138 та п.п. 139.1.9 п.
139.1 ст. 139 Податкового кодексу України,
було занижено податок на прибуток в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 373 418 грн., в тому числі за 2013 рік на
суму 373 418 грн.

На підставі Акту від 15.08.2014 року №
7/11-23-22-06/14312430 Кіровоградською
об'єднаною державною податковою
інспекцією ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області було винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 03 вересня 2014 року, яким
публічному акціонерному товариству
"Науково-виробниче підприємство "Радій"
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток в сумі 563127,00 грн.,
з яких за основним платежем - 373418 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
186709 грн. (Т.1 а.с. 76).

Відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування податком на прибуток
підприємств, зокрема, є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Відповідно до положень п. 138.2 ст. 138
Податкового Кодексу 138.2. Витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
правил інших країн.

Відповідно до пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 ПК
України, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат.

Зі змісту наведених норм випливає, що
витрати підприємства можна віднести до
складу валових лише у разі фактичності
відповідних витрат, оскільки сам факт
їх здійснення є визначальною ознакою
формування валових витрат. В свою
чергу, фактичність здійснення витрат
повинна підтверджуватись
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, однак, самі по
собі документи без реального
здійснення операції, за наслідком якої
сформовані витрати підприємства, не
мають юридичної сили та не можуть бути
підставою для формування валових
витрат підприємства.

Судом встановлено, що ПАТ "НВП "Радій"
було були укладені контракти із
компанією "SunPort SA", а саме контракт №1
від 08.01.2013 року та № 2 від 08.01.2014 року,
відповідно до яких компанією "SunPort SA"
повинна була надати позивачу послуги
по вивченню міжнародного ринку збуту
продукції позивача та послуги
пов'язані з наданням консультацій та
практичної допомоги по питанням
комерційної діяльності та управління
(Т.І а.с. 154-158, 208-212).

Судом з'ясовано, що ПАТ «НВП «Радій» є
підприємством основним видом
діяльності, якого являється розробка,
виробництво та поставка обладнання на
атомні станції.

Водночас, галузь атомної енергетики
жорстко законодавчо та нормативно
регламентована крім того, міжнародна
галузь атомної енергетики, з
урахуванням кожної країни покупця
обладнання на атомні станції має свої
особливості, специфіку та певні вимоги,
наявність, яких є обов'язковими
складовими для можливості поставки
такого обладнання на міжнародні атомні
станції.

В той же час, укладення договорів на
поставку обладнання на атомні станції
є тривалим процесом, тому, як поставка
обладнання та супутніх послуг та робіт
в галузі атомної енергетики є сектором
економіки, із застосуванням процедур
державних закупівель, а також з
попередніми процедурами відбору
постачальників та обладнання для
допуску таких постачальників та
обладнання до участі в процедурі
закупівлі.

Суд вважає, що висновки
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції, які були
зроблені щодо послуг наданих
відповідно до укладених контрактів з
компанією "SunPort SA", з урахуванням
співвідношення доходу, отриманого ПАТ
"НВП "Радій" в 2013 році є безпідставними
та не можуть свідчити про те, що
операція позивача з компанією "SunPort SA"
не пов'язана з господарською
діяльністю ПАТ "НВП "Радій".

Крім того, судом встановлено, що саме
при співпраці з компанією "SunPort SA" в
січні, лютому та квітні 2014 року ПАТ "НВП
"Радій" були укладені контракти з
компанією Candu Energi (Канада), а саме
контракт № 89-14-009 від 14.01.2014 р.(Т.2 а.с.1-5),
№ 85-14-037 від 19.02.2014 р. (Т.2 а.с. 6-9) та № 85-14-031
від 19.02.2014 р.(Т.2 10-14), за виконання яких
було отримано оплату на загальну суму
436 420, 00 канадских долларів, що
еквівалентно в гривні - 4 621 531,07 грн. та
евро - 306 669, 50 евро.

Стосовно твердження Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції про порушення ПАТ "НВП "Радій"
п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, суд вважає їх такими, що не
відповідає дійсності.

Судом встановлено, що ПАТ "НВП "Радій"
включило до складу витрат витрати на
загальну суму 955 271 грн., по
господарським операціям з компанією
"SunPort SA" які підтверджуються
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами та які
відповідають вимогам Податкового
кодексу України, були надані позивачем
до суду та містяться в матеріалах
справи.

Усі первинні документи по
господарським операціям ПАТ "НВП
"Радій" та компанії "SunPort SA", в тому числі
контракти, рахунки, акти виконаних
робіт із звітами з розшифровками до
актів виконаних робіт, складені у
відповідності і з дотриманням вимог
норм чинного законодавства, а саме вони
мають обов'язкові реквізити, як назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції,
що підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного суд вважає, що
ПАТ "НВП "Радій" було правомірно
включено до складу витрат, витрати по
господарським операціям із компанією
"SunPort SA", а тому Кіровоградською
об'єднаною державною податковою
інспекцією неправомірно винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 03 вересня 2014 року.

Також, в Акті перевірки від 15.08.2014 року
№ 7/11-23-22-06/14312430 Кіровоградською
об'єднаною державною податковою
інспекцією було встановлено, що ПАТ
«НВП «Радій» в порушення п. 198.2, п. 198.3, п.
198.4, п. 198.6 ст. 198 податкового кодексу
України завищено податковий кредит з
податку на додану вартість на загальну
суму 1844 грн., в тому числі: за лютий 2013
року в сумі 86 грн., за березень 2013 року в
сумі 281 грн. за липень 2013 року в сумі 281
грн., листопад 2013 року в сумі 1196 грн., та
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 3916 грн., в тому числі за
грудень 2013 року на суму 3916 грн.

На підставі Акту від 15.08.2014 року №
7/11-23-22-06/14312430 Кіровоградською
об'єднаною державною податковою
інспекцією ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області було винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 03.09.2014 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання публічному
акціонерному товариству
"Науково-виробниче підприємство "Радій"
за платежем податок на додану вартість
в розмірі 5874,00 грн., з яких за основним
платежем - 3916,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 1958,00 грн. та
податкове повідомлення-рішення №
від 03.09.2014 року, яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 367
грн. (Т.І а.с.87, 88).

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, зокрема, виникає у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст. 198 цього Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу. Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм,
право на віднесення сум ПДВ, сплачених
при придбанні товару, до податкового
кредиту виникає у суб'єкта
господарювання у разі дотримання ним
наступних умов: 1) фактичності
придбання такого товару, тобто,
реальності відповідної господарської
операції; 2) наявності податкових
накладних, складених особою,
зареєстрованою платником податку, чи
митних декларацій на підтвердження
придбання такого товару та сплати
відповідної суми ПДВ; 3) подальшого
використання придбаного товару в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності
підприємства.

Отже наявність податкових накладних,
складених особою, зареєстрованою
платником податку на додану вартість,
не є єдиною умовою формування
податкового кредиту. При цьому будь-які
документи, складені на підтвердження
факту здійснення окремої
господарської операції, набувають
статусу документа за своїм суттєвим
навантаженням лише у разі фактичності
здійснення господарської операції, з
приводу якої складається відповідний
документ, тобто, зміст господарської
операції превалює над її формою.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи).

Судом встановлено, що при проведені
перевірки працівники Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції дійшли до висновку про
завищення податкового кредиту з
податку на додану вартість за липень 2013
року в сумі 281 грн. за листопад 2013 року в
сумі 1196 грн. та завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (ряд. 19 Декларації
з ПДВ) на загальну суму 367 грн., в тому
числі за лютий 2013 року на суму 86 грн., за
березень 2013 року на суму 281 грн. по
господарським операціям з ТОВ "ТД "РТД"
(), ТОВ "ТМ - Трейд" ( ), ПП "Автотім БЦ" (код ЄДРПОУ
3659680).

Судом з'ясовано, що підставами для
вищезазначених висновків
перевіряючих, по господарських
операціях з: ТОВ "ТД "РТД" () стала Довідка № 688/2203/34409800 від
26.09.2013 року "Про результати проведення
зустрічної звірки ТОВ ТОВ "ТД "РТД" з
питань підтвердження господарських
відносин з ТОВ "Взлет -Ера"; ТОВ "ТМ -
Трейд" () став Акт
перевірки №589/22-03/20242917 від 17.02.2014 року
"Про результати проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "ТМ - Трейд" з питань
підтвердження господарських відносин
з ТОВ "Альянс -Іст"; ПП «Автотім БЦ» (код
ЄДРПОУ 3659680) Акт перевірки №
1462/10-02-22-01/36596880/54 від 21.05.2014 року "Про
результати проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
"Автотім БЦ" з питань підтвердження
господарських відносин з ТОВ "Живий
Хліб".

Як вбачається із Акта перевірки,
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією не встановлено
жодних порушень, а також відсутні
будь-які зауваження щодо оформлення
податкових накладних, а також інших
первинних бухгалтерських документів,
суми за якими були включені ПАТ "НВП
"Радій" до податкового кредиту на
підставі виданих контрагентами ТОВ "ТД
«РТД" (), ТОВ "ТМ - Трейд" (
), ПП "Автотім БЦ"( код
ЄДРПОУ 3659680) податкових накладних.

Суд зазначає, що позивачем
підприємство правомірно було включено
до податкового кредиту суму у розмірі
1844 грн. на підставі виписаних ТОВ "ТД
"РТД" (), ТОВ "ТМ-Трейд"
(), ПП "Автотім БЦ" ( код
ЄДРПОУ 3659680) податковими накладними,
оскільки позивач та його
контрагентами, а саме: ТОВ "ТД "РТД", ТОВ
"ТМ-Трейд", ПП "Автотім БЦ" відповідно до
вимог та з дотриманням цивільного та
податкового законодавства України,
були оформлені усі первинні документи
бухгалтерської і податкової звітності.

Реальність господарських операцій з
придбання покупних комплектуючих
виробів у ТОВ "ТД "РТД" (),
ТОВ "ТМ-Трейд" ( ), ПП
"Автотім БЦ" (код ЄДРПОУ 3659680)
підтверджується рахунками,
податковими накладними, видатковими
накладними, виписками по банку,
подорожними листами
(товарно-транспортним накладними),
прибутковими складськими ордерами,
вимогами по цеху, що містяться в
матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, про
неправомірність прийняття
Кіровоградською ОДПІ податкових
повідомлень-рішень від 03.09.2014 року
№, № , а тому позовні вимоги,
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, судові витрати в розмірі
560,20 грн. здійснені позивачем,
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь публічного
акціонерного товариства
"Науково-виробничого підприємства
"Радій".

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства
"Науково-виробничого підприємства
"Радій" - задовольнити.

Визнати протиправними скасувати
податкові повідомлення-рішення від
03.09.2014 року № , № та №
винесені Кіровоградською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області.

Присудити з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Науково-виробничого
підприємства "Радій" судовий збір у
розмірі 560,20 грн.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС
України набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої ст.
160 цього Кодексу, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
К.М. Притула