Справа № 759/2510/14-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
759/2510/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Коваль О.А.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Межевич
М.В.

Горбань Н.І.

при секретарі Грисюк
Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на
постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 16 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва до
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про скасування постанови про
накладення штрафу, -

В С Т А Н О
В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва (далі -
УПФУ в Святошинському районі)
звернулося до Святошинського
районного суду м. Києва з позовом до
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про скасування постанови про
накладення штрафу від 31.01.2014 р. ВП
№41200210.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 16 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову УПФУ в
Святошинському районі подало
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції відкрито виконавче
провадження від 16.12.2013 р. ВП №41200210 за
виконавчим листом №2-а/2608/662/12, виданим
27.11.2013 р. Святошинським районним судом
м. Києва, щодо зобов'язання УПФУ в
Святошинському районі перерахувати
ОСОБА_3 безпідставно стягнуті з неї у
період з 01 жовтня 2011 року по 01 листопада
2012 року кошти в розмірі 3 043,20 грн.

Вказаною постановою позивачу
було надано семиденний строк для її
добровільного виконання.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи копію вказаної постанови
позивачу було направлено супровідним
листом від 16.12.2013 р. №730/9 та отримано
згідно вхідного штампу УПФУ в
Святошинському районі 19.12.2013 р. за
№19167/08.

У зв'язку з тим, що резолютивна
частина постанови Святошинського
районного суду м. Києва від 14.11.2012 р.
була для позивача незрозумілою, 20.01.2014
р. ним подана до суду заява про
роз'яснення судового рішення, за
результатом розгляду якої ухвалою
Святошинського районного суду м. Києва
від 31.01.2014 р. в роз`ясненні судового
рішення відмовлено.

Оскільки станом на 31.01.2014
р. вимог постанови про відкриття
виконавчого провадження від 16.12.2013 р. ВП
№41200210 не виконано без поважних причин,
державним виконацем направлено
позивачу вимогу №730/9 щодо повідомлення
у строк до 10.02.2014 р. про виконання
виконавчого листа Святошинського
районного суду м. Києва від 27.11.2013 р.
№2-а/2608/662/12.

В той же день, державним виконацем
винесено постанову про накладення
штрафу від 31.01.2014 р. за невиконання
судового рішення у встановлений термін
без поважних причин, якою на
відповідача накладено штраф у розмірі
680,00 грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 цього Закону
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Згідно ч. 1 ст. 27 цього Закону у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною 2 статті 25 цього
Закону для самостійного виконання
рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 цього
Закону у разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно статті 89 цього Закону у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від двадцяти до
тридцяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян та призначає новий
строк для виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає штраф у подвійному розмірі.
При подальшому невиконанні рішення
боржником державний виконавець
порушує клопотання перед судом про
кримінальну відповідальність боржника
відповідно до закону.

З огляду на те, що постанову про
відкриття виконавчого провадження
позивач отримав 19.12.2013 р., кінцевий
строк для добровільного виконання
судового рішення становив до 27.12.2013 р.

Станом на 31.01.2014 р., тобто в достатній
для цього строк, рішення суду позивачем
не виконано, про повне чи часткове
самостійне виконання рішення або про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження державного виконавця не
повідомлено.

Таким чином, постанова про накладення
штрафу від 31.01.2014 р. ВП №41200210 в розмірі
680,00 грн. є правомірною, а тому не
підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів, погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позову, а тому апеляційну
скаргу УПФУ в Святошинському районі м.
Києва необхідно залишити без
задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 16 травня 2014 року - без змін, оскільки
постанова ухвалена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва
залишити без задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 16 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Межевич М.В.

Горбань Н.І.

Повний текст ухвали складено 31.10.2014
р.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Межевич М.В.

Горбань Н.І.