Справа № 9/52
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 р. Справа № 9/52Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області на постанову Господарського
суду Полтавської областi від 25.09.2014р.
по справі № 9/52

за позовом Державного
підприємства "Полтавський обласний
радіотелевізійний передавальний
центр"

до Державної податкової інспекції
у м. Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство
"Полтавський обласний
радіотелевізійний передавальний
центр", звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області, в
якому просив визнати недійсними
податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.
Полтаві :

- від 11.10.2005 року № /0, за яким
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість (фактично -
податку на прибуток) прибуток в сумі
18400,00 грн. штрафу (50%) за затримку на 179
календарних днів граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання (36800,00 грн. - самостійно
узгоджене податкове зобов'язання з
податку на прибуток державних
підприємств за 2004 рік, декларація вх. №
133744 від 09.02.2005 року);

- від 11.10.2005 року № /0, за яким
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість (фактично -
податку на прибуток) в сумі 24940,00 грн.
штрафу (20%) за затримку на 89 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання (124700,00 грн. - самостійно
узгоджене податкове зобов'язання з
податку на прибуток державних
підприємств за перший квартал 2005 року,
декларація вх. № 33797 від 10.05.2005 року);

- від 16.11.2005 року № /0, за яким
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 29871,16 грн.
штрафу (20%) за затримку на 73 календарні
дні граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання (149355,79 грн. - самостійно
узгоджене податкове зобов'язання з
податку на прибуток державних
підприємств за перше півріччя 2005 року,
декларація вх. № 98246 від 09.08.2005 року);

- від 20.01.2006 року № /0, за яким
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 25822,11 грн.
штрафу (50%) за затримку на 127 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання (51644,21 грн. - частина
самостійно узгодженого податкового
зобов'язання з податку на прибуток
державних підприємств за перше
півріччя 2005 року, декларація вх. № 98246
від 09.08.2005 року).

Справи № 9/52, № 9/54, № 9/72 ухвалою
господарського суду Полтавської
області (суддя Тимошенко К.В.) від 24.01.2008
року в порядку ст. 115 КАС України
об'єднано в одне провадження з
присвоєнням номеру справи № 9/52, 9/54, 9/72.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 24.01.2008 року
зупинено провадження у справі № 9/52, 9/54,
9/72 до закінчення реорганізації
Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру та встановлення
правонаступника, зобов'язано сторони
повідомити суду повну назву і адресу
правонаступника та надати відповідні
докази щодо закінчення реорганізації
(приєднання) та правонаступника. З
огляду на усунення обставин, що
спричинили зупинення провадження у
справі, ухвалою господарського суду
Полтавської області від 28.05.2014 року в
порядку п. 4 ч.1 ст. 155 КАС провадження у
справі поновлено.

Крім того ухвалою господарського суду
Полтавської області від 28.05.2014 року в
порядку ст. 55 КАС України допущено
заміну:

- позивача - Державного підприємства
Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру на його правонаступника -
Концерн радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення;

- відповідача - Державної податкової
інспекції у м. Полтаві - на його
правонаступника : Державну податкову
інспекцію у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, ідентифікаційний код 38719450.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 28.05.2014 року в
порядку ст. 116 КАС України роз'єднано
справу № 9/52, 9/54, 9/72 в самостійне
провадження, зокрема щодо вимог за
позовною заявою Державного
підприємства Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві про визнання
недійсними податкових повідомлень -
рішень ДПІ у м. Полтаві від 11.10.2005 року №
/0, від 11.10.2005 року № /0, від
16.11.2005 року № /0, від 20.01.2006 року №
000031504/0 з присвоєнням справі № 9/52.

Постановою Господарського суду
Полтавської областi від 25.09.14 року по
справі № 9/52 позов задоволено.

Визнано недійсними податкові
повідомлення - рішення ДПІ у м. Полтаві :

- від 11.10.2005 року № /0, за яким
Державному підприємству Полтавського
обласного радіотелевізійного
передавального центру визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 18400,00 грн. штрафу та №
/0, за яким Державному
підприємству Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 24940,00 грн. штрафу;

- від 16.11.2005 року № /0, за яким
Державному підприємству Полтавського
обласного радіотелевізійного
передавального центру визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 29871,16 грн. штрафу;

- від 20.01.2006 року № /0, за яким
Державному підприємству Полтавського
обласного радіотелевізійного
передавального центру визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 25822,11 грн. штрафу.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що постанову винесено
з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
за результатами невиїзної
документальної (камеральної) перевірки
Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру з питання своєчасності сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, зокрема, з податку на
прибуток за 2004 рік та перший квартал 2005
року, що набрали форму акту від 20.09.2005
року № 82/15-353, ДПІ у м. Полтаві
констатувала несвоєчасну сплату
узгодженої суми податкового
зобов'язання, а саме : 36800,00 грн. -
самостійно узгоджене податкове
зобов'язання з податку на прибуток
державних підприємств за 2004 рік - із
затримкою сплати на 179 календарних
днів, 124700,00 грн. - самостійно узгоджене
податкове зобов'язання з податку на
прибуток державних підприємств за
перший квартал 2005 року - із затримкою
сплати на 89 календарних днів.

Результатом цих висновків стало
визначення позивачу податкового
зобов'язання в сумі 18400,00 грн. у вигляді
штрафу в розмірі 50% від несвоєчасно
сплаченого узгодженого податкового
зобов'язання та в сумі 24940,00 грн. в
розмірі 20% від несвоєчасно сплаченого
узгодженого податкового зобов'язання
відповідно пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платниками податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" за податковими
повідомленнями-рішеннями ДПІ у м.
Полтаві від 11.10.2005 року № /0 та №
/0.

При цьому податковим органом у
вказаних податкових
повідомленнях-рішеннях зазначено про
порушення платником граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, проте фактично визначене
податкове зобов'язання з податку на
прибуток.

За результатами невиїзної
документальної (камеральної) перевірки
Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру з питання своєчасності сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, зокрема, з податку на
прибуток за перше півріччя 2005 року, що
набрали форму акту від 07.11.2005 року №
94/21-353, ДПІ у м. Полтаві констатувала
несвоєчасну сплату узгодженої суми
податкового зобов'язання, а саме: 201000,00
грн. самостійно узгодженого
податкового зобов'язання частково було
сплачене позивачем платіжним
дорученням № 1569 від 02.11.2005 року в сумі
149355,79 грн., із затримкою сплати на 73
календарні дні.

Результатом цих висновків стало
визначення позивачу податкового
зобов'язання в сумі 29871,16 грн. у вигляді
штрафу в розмірі 20% від несвоєчасно
сплаченого узгодженого податкового
зобов'язання відповідно пп. 17.1.7 п. 17.1 ст.
17 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платниками податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" за податковим
повідомленням-рішенням ДПІ у м. Полтаві
від 16.11.2005 року № /0.

За результатами невиїзної
документальної (камеральної) перевірки
Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру з питання своєчасності сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, зокрема, з податку на
прибуток за перше півріччя 2005 року, що
набрали форму акту від 28.12.2005 року №
115/21-353, ДПІ у м. Полтаві констатувала
несвоєчасну сплату узгодженої суми
податкового зобов'язання, а саме : 201000,00
грн. самостійно узгодженого
податкового зобов'язання частково було
сплачене позивачем платіжним
дорученням № 1569 від 02.11.2005 року в сумі
149355,79 грн., решта боргу - 51644,21 фактично
сплачено 26.12.2005 року платіжним
дорученням № 1822 від 26.12.2005 року, із
затримкою сплати на 127 календарні дні.

Результатом цих висновків стало
визначення позивачу податкового
зобов'язання в сумі 25822,11 грн. у вигляді
штрафу в розмірі 20% від несвоєчасно
сплаченого узгодженого податкового
зобов'язання відповідно пп. 17.1.7 п. 17.1 ст.
17 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платниками податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" за податковим
повідомленням-рішенням ДПІ у м. Полтаві
від 20.01.2006 року № /0.

Не погодившись із вищезазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями
відповідача, позивач для захисту своїх
прав звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що заперечення та документи,
надані відповідачем, не містять
доказів того, що спірні податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі Закону, оскільки останнім не
доведено ні наявність податкового
боргу платника на час проведення
вказаних зарахувань сплачених сум, ні
правомірності таких дій.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
захисту прав позивача та скасування
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Строки погашення податкового
зобов'язання на момент виникнення
спірних правовідносин були
врегульовані п. 5.3 ст. 5 Закону України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III "Про порядок
погашення зобов'язань платниками
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" (в редакції, що діяла
на момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон України "Про
порядок погашення зобов'язань
платниками податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"). Так,
відповідно до ч. 1 пп. 5.3.1 цього пункту
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платниками податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" податкові декларації
подаються за базовий податковий
(звітний) період, що дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця;

б) календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі при
сплаті квартальних або піврічних
авансових внесків), - протягом 40
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);

в) календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктом "г" підпункту
4.1.4 цього пункту, - протягом 60
календарних днів за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року;

г) календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб
(прибуткового податку з громадян), - до 1
квітня року, наступного за звітним.

Якщо податкова декларація за квартал,
півріччя, три квартали або рік
розраховується наростаючим підсумком
на підставі показників базових
податкових періодів, з яких
складаються такі квартал, півріччя, три
квартали або рік (без урахування
авансових внесків) згідно з
відповідним законом з питань
оподаткування, така декларація
подається у строки, визначені цим
пунктом для такого базового
податкового періоду. Для цілей
підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном
"базовий податковий період" слід
розуміти перший податковий період
звітного року, визначений відповідним
законом з питань оподаткування,
зокрема календарний квартал для цілей
оподаткування прибутку підприємств.

Відповідно до пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платниками податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання протягом граничних
строків, визначених цим Законом, такий
платник податку зобов'язаний сплатити
штраф у таких розмірах: при затримці до
30 календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі десяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці від 31 до 90
календарних днів включно, наступних за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі двадцяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці, що є більшою 90
календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу. Платник податків сплачує один із
зазначених у цьому підпункті штрафів
відповідно до загального строку
затримки незалежно від того, чи були
застосовані штрафи, визначені у
підпунктах 17.1.1 - 17.1.6 цього пункту, чи ні.

Як вбачається з матеріалів справи,
Полтавський обласний
радіотелевізійний передавальний центр
09.02.2005 року за вх. № 133744 подав до ДПІ у м.
Полтаві декларацію з податку на
прибуток підприємств за 2004 рік (том
справи 3, а.с. 18-19). У рядку 17 даної
декларації платник самостійно не
визначив суму податкового
зобов'язання, оскільки переплата
податку на прибуток за наслідками
звітного періоду становить 12,0 тис. грн.
Докази коригування вказаної суми
платником чи визначення контролюючим
органом податкового зобов'язання за
цей період у справі відсутні, на
наявність таких сторони не
посилаються.

Полтавський обласний
радіотелевізійний передавальний центр
10.05.2005 року за вх. № 33797 подав до ДПІ у м.
Полтаві декларацію з податку на
прибуток підприємств за перший квартал
2005 року. У рядку 17 даної декларації
платник самостійно визначив суму
податкового зобов'язання, а саме:
задекларовано суму податку до сплати
124,7 тис. грн..

Сплата вказаної суми податкового
зобов'язання відбувалася наступним
чином :

- з дотриманням встановлених
наведеними нормами строків : платіжне
доручення № 656 від 20.05.2005 року на суму 4
717,41 грн. з призначенням платежу
"Податок на прибуток за 1 квартал 2005
року"; платіжне доручення № 658 від 23.05.2005
року на суму 4138,02 грн. з призначенням
платежу "Податок на прибуток за 1
квартал 2005 року"; платіжне доручення №
659 від 23.05.2005 року на суму 5 772,59 грн. з
призначенням платежу "Податок на
прибуток за 1 квартал 2005 року"; платіжне
доручення № 660 від 23.05.2005 року на суму
1788,54 грн. з призначенням платежу
"Податок на прибуток за 1 квартал 2005
року";

- з порушенням строку сплати до 30
календарних днів : платіжне доручення
№ 661 від 24.05.2005 року на суму 55,00 грн. з
призначенням платежу "Податок на
прибуток за 1 квартал 2005 року"; платіжне
доручення № 662 від 24.05.2005 року на суму
108228,44 грн. з призначенням платежу
"Податок на прибуток за 1 квартал 2005
року". Крім того платіжним дорученням №
683 від 08.06.2005 року платником самостійно
сплачено штраф за несвоєчасну сплату
узгодженої суми податку на прибуток у
сумі 11998,26 грн. з призначенням платежу
"штрафна санкція 10% за сплату податку на
прибуток за 1 квартал 2005 року" та
платіжним дорученням № 684 від 08.06.2005
року платником самостійно сплачено
пеню за несвоєчасну сплату узгодженої
суми податку на прибуток у сумі 126,70 грн.
з призначенням платежу "пеня за сплату
податку на прибуток за 1 квартал 2005
року".

Полтавський обласний
радіотелевізійний передавальний центр
09.08.2005 року за вх. № 98246 подав до ДПІ у м.
Полтаві декларацію з податку на
прибуток підприємств за перше півріччя
2005 року. У рядку 17 даної декларації
платник самостійно визначив суму
податкового зобов'язання, а саме :
задекларовано суму податку до сплати
201,00 тис. грн..

Сплата вказаної суми податкового
зобов'язання була проведена з
дотриманням встановлених наведеними
нормами строків : платіжне доручення №
1164 від 19.08.2005 року на суму 201000,00 грн. з
призначенням платежу "Податок на
прибуток за 2-й квартал 2005 року".

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суддів зазначає, що посилання
відповідача на пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платниками податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" не є правомірним, оскільки у
ньому передбачена відповідальність за
несплату узгодженої суми податкового
зобов'язання протягом граничних
строків, визначених цим Законом, а
матеріалами справи підтверджуються
факти часткової своєчасної сплати
узгодженої суми податку на прибуток за
перший квартал 2005 року з самостійною
сплатою платником штрафу та пені за
часткову несвоєчасну сплату
узгодженої суми податку на прибуток за
перший квартал 2005 року, факт своєчасної
сплати узгодженої суми податку на
прибуток за перше півріччя (другий
квартал) 2005 року.

За 2004 рік податкове зобов'язання з
податку на прибуток платником не
декларувалося (наявна переплата), а
тому викладений в акті від 20.09.2005 року №
82/15-353 невиїзної документальної
(камеральної) перевірки Полтавського
обласного радіотелевізійного
передавального центру з питання
своєчасності сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток за 2004 рік факт щодо
несвоєчасної сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання, а саме : 36800,00
грн. - самостійно узгоджене податкове
зобов'язання з податку на прибуток
державних підприємств за 2004 рік - із
затримкою сплати на 179 календарних днів
- матеріалами справи не
підвереджується.

Посилання в обґрунтування
правомірності податкових
повідомлень-рішень, що є предметом
спору у даній справі, на приписи п. 7.7 ст.
7 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платниками податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", а також наявність податкового
боргу позивача згідно даних облікової
картки, колегія суддів зазначає
наступне.

За змістом пункту 7.7 ст. 7 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платниками податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Водночас даний Закон, який є
спеціальним законом з питань
оподаткування і який установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків,
визначені заходи, які вживаються
контролюючим органом з метою погашення
платниками податків податкового боргу.
Серед таких заходів немає зміни
призначення платежу, самостійно
визначеного платником податків.

Як передбачено пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платниками податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або податкового
боргу платника податку є будь-які
власні кошти такого платника податку.

Отже грошовий платіж є єдиною формою
сплати податкових зобов'язань і
погашення податкового боргу.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 року № 22 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі -
Інструкція), кошти з рахунків клієнтів
банки списують лише за дорученнями
власників цих рахунків (включаючи
договірне списання коштів згідно з
главою 6 цієї Інструкції) або на
підставі платіжних вимог стягувачів у
разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції.
Відповідно до пункту 3.8 Інструкції
реквізит "Призначення платежу"
платіжного доручення заповнюється
платником так, щоб надавати повну
інформацію про платіж та документи, на
підставі яких здійснюється
перерахування коштів отримувачу.
Повноту інформації визначає платник з
урахуванням вимог законодавства
України.

В силу п. 1 ст. 134 Господарського кодексу
України суб'єкт господарювання на свій
розсуд користується і розпоряджається
належним йому майном.

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суддів зазначає, що право визначати
призначення платежу відповідно до
чинного законодавства України
належить виключно платнику. Тому суми
податкових зобов'язань з урахуванням
пп. 16.5.2 п. 16.5 ст. 16 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платниками податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" слід
вважати сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань,
визначених платником податків.

Також колегія суддів зазначає, що
платіжні доручення заповнені за
відповідною формою належним чином,
одержані банком і прийняті ним до
виконання, що підтверджується штампами
банку.

Таким чином самостійне зарахування
податковим органом сплачених
платником податку сум в рахунок
погашення податкового боргу або тих
податкових зобов'язань, які не вказані
платником в реквізиті "Призначення
платежу" платіжного доручення під час
перерахування поточних податкових
зобов'язань до бюджету, є
неправомірним.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що аналогічної правової
позиції дотримується і Вищій
адміністративний суд України (ухвала
від 12.08.2014 року К/9991/68102/11 у справі №
2-а-1250/11/2070, ухвала від 28.08.2014 року
К/9991/646/12 у справі № 2а-18663/10/2670, від 10.09.2014
року К/9991/52092/11 у справі № 3/154 (№ 3/154/5018).

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджуються з висновками суду
першої інстанції щодо розгляду по суті
позовних вимог та скасування
податкових повідомлень-рішень, вважає,
що суд дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального, але зазначає, що
порушені норми процесуального справа,
а саме справу розглянуто Господарським
судом Полтавської областi з порушенням
предметної підсудності, встановленої
ст. 18 КАС України, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом даної справи є правомірність
застосування до позивача фінансових
санкцій відповідними рішеннями
Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України у
Харківській області.

Відповідно частини 1 статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява
особою, яка має адміністративну
процесуальну дієздатність; 2) має
представник належні повноваження (якщо
позовну заяву подано представником); 3)
відповідає позовна заява вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу;
4) належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства; 5) подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними); 6) немає інших підстав для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи
однією зі сторін яких є орган державної
влади, інший державний орган, орган
влади Автономної Республіки Крим,
обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України
суд передає адміністративну справу на
розгляд іншого адміністративного суду,
якщо відкрито провадження у справі, яка
предметно підсудна іншому суду.

Враховуючи все вищевикладене та той
факт, що відповідачем у даній справі є
суб'єкт владних повноважень - Державна
податкова інспекція у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області, предметом є
правомірність рішень такого суб'єкта,
колегія суддів зазначає, що
Господарським судом Полтавської
областi порушена предметна
підсудність, встановлена ст. 18 КАС
України, та справа підсудна окружному
адміністративному суду.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції при
ухваленні постанови були порушені
норми чинного процесуального права при
розгляді справи по суті з дотриманням
норм матеріального права, а тому
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 160, 167, 195, 196, 197, п. 3
ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області задовольнити
частково.

Постанову Господарського суду
Полтавської областi від 25.09.2014р. по
справі № 9/52 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Державного підприємство "Полтавський
обласний радіотелевізійний
передавальний центр", звернувся до суду
з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень
задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення -
рішення ДПІ у м. Полтаві від 11.10.2005 року
№ /0, за яким Державному
підприємству Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 18400,00 грн. штрафу, № /0 від
11.10.2005 року, за яким Державному
підприємству Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 24940,00 грн. штрафу, від 16.11.2005 року №
/0, за яким Державному
підприємству Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 29871,16 грн. штрафу, від 20.01.2006 року №
/0, за яким Державному
підприємству Полтавського обласного
радіотелевізійного передавального
центру визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 25822,11 грн. штрафу.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.