Справа № 2а/1270/3009/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/59862/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ПАТ "Алчевський коксохімічний
завод" на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
25.06.2012р. та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29.08.2012р. у справі № 2а/1270/3009/2012 за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Алчевський коксохімічний
завод" до Луганської митниці Державної
митної служби України, суб'єкта владних
повноважень начальника митного посту
"Алчевськ" Луганської митниці
Савостіна Миколи Миколайовича,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Луганській області про визнання
недійсним рішення та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Алчевський коксохімічний завод"
звернулось з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Луганської митниці про
визнання митної вартості товарів від
31.01.2012 № 702020001/2012/00100/1;

- скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 31.01.2012р. № 702020001/1/00017;

- визнати протиправними дії
відповідача-2 щодо висування вимоги від
13.01.2012р. про надання позивачем
«договору з третіми особами,
пов'язаного з договором з третіми
особами, пов'язаного з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається»;

- визнати протиправними дії
відповідача-2 щодо внесення до п. 33
рішення Луганської митниці про
визнання митної вартості товарів від
31.01.2012р. № 702020001/2012/00100/1
відомостей, що не відповідають
дійсності, а саме: відомостей про
відмову позивача надати документи,
необхідні для підтвердження заявленої
митної вартості товару.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на протиправність дій
митниці щодо самостійного визначення
митної вартості та необґрунтованим
витребуванням у позивача додаткових
документів щодо підтвердження митної
вартості товару.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 25.06.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29.08.2012р., в задоволенні
позову відмовлено.

На постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 25.06.2012р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2012р.
надійшла касаційна скарга ПАТ
"Алчевський коксохімічний завод", в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між позивачем та фірмою
«МІR Тгаdе АG» 30.06.2011 року укладено
зовнішньоекономічний контракт №
86-МТ/2011, в межах якого позивачем на
митну територію України в грудні 2011
року на умовах DAF UA станція Тополі
(ІНКОТЕРМС 2000) було ввезено вантаж -
вугілля марки КС, на підставі якого та
Додатку від 18.11.2011 року № 5 до
вищезазначеного контракту позивачем
подано митну декларацію ВМД №
702020001/2012/000169, якою заявлено до митного
оформлення в режимі імпорту зазначений
товар за ціною договору, а саме 205
доларів США за одну тону та необхідний
пакет документів, передбачений
Порядком декларування митної вартості
товарів, які перемішуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 1766 від 20.12.2006р. А
саме: - комерційний інвойс від 31.12.2011р. №
1936/11; - платіжні доручення та виписки з
особового рахунку підприємства від
02.12.2011 року № 285 (на суму 500000 дол. США),
від 07.12.2011 р. № 286 (на суму 875000 дол. США),
від 29.12.2011 року № 325 (на суму 1250000 дол.
США); - копія експортної ВМД від 06.12.2011 р.
№ 10608070/061211/0004101 (ціна на умовах БАР -
Соловей становить 211 дол. США/тн; -
висновок Укрпромзовнішекспертизи від
11.01.2012 року № 53 (із рівнем цін на
концентрат вугільний 186.0-220.0 дол.
США/тн).

Митним органом відповідно до положень
абзацу 2 статті 265 Митного кодексу
України та п. 11 Порядку декларування №
1766 у декларанта запрошено додаткові
документи для підтвердження митної
вартості товару, а саме: банківські
документи, що підтверджують сплату за
товар відповідно до умов контракту;
договір па закупівлю товару з третіми
особами та від виробника.

На вимогу митного органу декларантом
було надано згідно зворотнього боку
декларації митної вартості банківські
виписки та платіжні доручення на
сплату продукції згідно Доповнення № 5
до контракту № 22 від 17.01.2012 року, № 20 від
13.01.2012 року, № 29 від 20.01.2012 року, № 42 від
24.01.2012 року, № 39 від 23.01.2012 року та журнал
аналітичного видання «Ринки вугілля»
(енергетичне та коксівне вугілля,
антрацит» № 1 (42) січень, 2012р. Також в
декларації митної вартості зазначено,
що надати інші документи не має
можливості та підпис декларанта.

При перевірці додатково наданих
декларантом документів було
встановлено невиконання умов оплати за
товар (загальний обсяг товару, який
надійшов, згідно додатку становить
20004.15 тн, тоді як сплачено 3971697.3 дол. США
проти 4100850,75 дол. США, які повинні були
сплачені згідно з умовами контракту).
Також у зв'язку із ненаданнях договорів
з третіми особами неможливо встановити
факт того, чому ціна, зазначена в
експортній ВМД, вище за ціну зазначену
у договорі на закупівлю товару.

Митним органом 31.01.2012 року прийнято
Рішення про визначення митної вартості
товарів № 702020001/2012/00100/1, в якому митним
органом визначено вартість товару за 2
методом визначення митної вартості
товарів (за ціною договору щодо
ідентичних товарів) згідно із додатком
№ 4 від 31.10.2011 року до контракту від
30.06.2011 року № 86-МТ/2011 із розрахунку 218
дол. США за тону.

У рішенні про визначення митної
вартості товарів зазначено, що з
урахуванням цінової інформації, яка
міститься у митного органу, а саме: про
рівні митної вартості ідентичних
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено (рівні митної вартості
подібних товарів (вугілля марки КС»),
оформлених найближчим часом складають
0.21 дол. США за кг), наданих декларантом
документів (платіжні доручення та
витяг журналу Ринкри вугілля»), у
зв'язку з відмовою декларанта від
надання документів, необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, а саме: договору на
закупівлю товару з третіми особами;
наявними сумнівами щодо заявленої
митної вартості, а саме: згідно з
експертною ВМД та відповідними
рахунками піна на умовах ОАР-Соловей
складає 211 дол. США/тн. тоді як заявлена
митна вартість декларантом складає 205
дол. США/тн на умовах ОАР-Тополі, яка
перевищує ціну зазначену у договорі на
закупівлю товару, невиконання умов
оплати згідно із додатком № 5 від 18.11.2011
р., що суперечить поняттю дійсної
вартості товару у розумінні положень
статті 7 Генеральної угоди з тарифів та
торгівлі, застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, згідно статті 267 Митного
кодексу України (за 1 методом
визначення митної вартості) неможливо.
За результатами проведеної
консультації з декларантом згідно з
вимогами статті 266 Митного кодексу
України, митну вартість визначено
відповідно до статті 268 Митного кодексу
України за 2 методом згідно із додатком
№ 4 від 31.10.2011 р. до контракту від 30.06.2011
року № 86-МТ/2011 із розрахунку 218 дол.
США/тн.

Митницею складено картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуск) товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України від 31.01.2012 року №
702020001/2/00017, у якій зазначено, що митна
декларація не може бути
прийнята/товари не підлягають митному
оформленню/товари й транспортні засоби
не підлягають пропуску через митний
кордон України з таких причин:
проведення митної оцінки (рішення про
визначення митної вартості від 31.01.2012
року № 702020001/2012/000100/1) згідно МК України
від 11.07.02 № 92-ГУ та постанови КМУ від
20.12.2006 року № 1766.

Отже, предметом даного спору є
правомірність визначення митної
вартості товару.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу
України від 17.11.2002р. (далі - МК України)
митна декларація - письмова заява
встановленої форми, яка подається
митному органу і містить відомості
щодо товарів і транспортних засобів,
які переміщуються через митний кордон
України, необхідні для їх митного
оформлення або переоформлення.

Згідно зі ст. 86 МК України митна
декларація приймається та
реєструється митним органом у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Подання митної декларації повинно
супроводжуватися наданням митному
органу комерційних супровідних та
інших необхідних документів, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу
України митна вартість товарів - це
заявлена декларантом або визначена
митним органом вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, яка обчислюється на момент
перетинання товарами митного кордону
відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 265
МК митний орган, що здійснює контроль
за правильністю митної оцінки товарів
з урахуванням положень цього Кодексу,
має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів.

Згідно зі статтею 266 МК визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути
визначено за першим методом,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною в кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися ціна, за
якою оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари було продано в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митну вартість
товарів не може бути визначено шляхом
застосування попереднього методу.

Виходячи із зазначеного, колегія
суддів вважає, що у разі незгоди
Митниці із митною вартістю
імпортованого товару, вона відповідно
до вимог статті 266 МК зобов'язана
провести процедуру консультацій, у
ході яких мала б дійти висновків щодо
застосування того чи іншого методу
визначення митної вартості товарів,
при цьому кожний наступний метод
застосовується у разі неможливості
застосування попереднього із
наведенням відповідних аргументів.

У випадку якщо митна вартість не може
бути визначена за першим методом,
кожний наступний метод застосовується,
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Аналізуючи матеріали справи колегією
суддів встановлено, у митниці виникли
обґрунтовані сумніви у достовірності
заявленої митної вартості товару в
зв'язку з чим і були витребувані
додаткові документи.

Обов'язок суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності
подати додаткові документи на вимогу
митного органу встановлений ч.2 ст. 264
Митного кодексу України, а також
пунктом 11 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1766 від 20.12.2006р. За
ст. 267 МК України перший метод
визначення митної вартості може бути
використаний лише за умови, якщо дані,
заявлені декларантом, підтверджені
документально та є достовірними.

За змістом ст. 267 МК України перший
метод визначення митної вартості може
бути використаний лише за умови, якщо
дані, заявлені декларантом,
підтверджені документально та є
достовірними.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року № 1766 затверджений
Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України та подання
відомостей для її підтвердження, яким
визначено, що визначення митної
вартості - сукупність дій, які
вчиняються декларантом та/або митним
органом з метою визначення вартості
товарів відповідно до положень МК
України та інших нормативно - правових
актів.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що для
заявлення митної вартості товарів,
визначеної за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), відповідно до статті 267
Митного кодексу України подається
декларація митної вартості за формою
згідно з додатком 1.

Згідно п. 7 Порядку для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Відповідно до ст. 88 Митного Кодексу
України декларант зобов'язаний надати
митному органу передбачені
законодавством документи і відомості,
необхідні для виконання митних
процедур.

При цьому, в рамках положень п.11 Порядку
№1766, для підтвердження митної вартості
товарів на вимогу митного органу
декларант зобов'язаний подати
додаткові документи. Зокрема, для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості оцінюваних товарів
можуть подаватися: - договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається; -
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; - рахунки
про сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту); -
відповідна бухгалтерська
документація; - ліцензійний чи
авторський договір (контракт); -
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми - виробника товару; -
калькуляція фірми - виробника товару; -
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі, коли в
такій країні товар розміщувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем, -
копія вантажної митної декларації,
оформленої в попередній експорту
митний режим; - висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; - сертифікат про
походження товару; - відомості про
якісні характеристики товару; -
інформація зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини. Декларант за
власним бажанням подає інші документи
для підтвердження заявленої у
декларації митної вартості товарів.

Якщо декларантом не надані в
установлений законодавством термін
вищезазначені додаткові документи або
якщо він відмовився від їх надання, то
митний орган відповідно до статті 265
МКУ, п.14 Порядку №1766, визначає митну
вартість товарів на підставі наявних
відомостей згідно із законодавством.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що для
підтвердження митної вартості
Луганською митницею проведено
консультацію з декларантом, з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості. З
рішення про визначення митної вартості
товару вбачається, що митницею
обґрунтовано застосовано другий
метод визначення вартості товарів.
Одночасно в рішенні митницею
відповідно до вимог статті 266 Митного
кодексу України, зазначено
обґрунтування неможливості
застосування першого методу
визначення митної вартості товару.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ПАТ "Алчевський
коксохімічний завод" відхилити, а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 25.06.2012р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: