Справа № 2а-191/10/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/758/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю «Дьюті
Фрі Україна ЛТД»

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 квітня 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року

у справі № 2а-191/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дьюті Фрі Україна
ЛТД»

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі міста Києва

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій , -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дьюті Фрі Україна
ЛТД», яке є правонаступником
Товариства з обмежено
відповідальністю
українсько-швейцарського спільного
підприємства «Вайтнауер-Україна ЛТД»
(далі - позивач), звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
міста Києва (далі - відповідач) про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 07
червня 2006 року № 00025823/0/0.

Справа неодноразово розглядалась
різними судовими інстанціями.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 квітня 2010 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 квітня 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ТОВ «Дьюті Фрі
Україна ЛТД», посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріально права, просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 квітня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 грудня 2010 року і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

У запереченні на касаційну скаргу ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва,
посилаючись на те, що рішення судів
першої та апеляційної інстанцій є
законними та обґрунтованими, а
положення касаційної скарги жодним
чином це не спростовують, просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 квітня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 грудня 2010 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ у Солом'янському районі м. Києва
провела перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівково
обігу суб'єктами підприємницької
діяльності, а саме: господарської
одиниці - магазину безмитної торгівлі
№11, що розташований в аеропорту «Київ»
(Жуляни) та належить ТОВ
українсько-швейцарському спільному
підприємству «Вайтнауер-Україна ЛТД»,
за результатами якої був складений акт
№ 2658-2567/2310-23161898 від 01 червня 2006 року.

За висновками акта перевірки позивачем
були порушені вимоги пункту 13 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», які полягали у
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, зазначеній в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, а
саме: на місці проведення
розрахунковий операцій знаходились
кошти у сумі на 2905, 60 грн., у сумі 1088,00
доларів США та у сумі 20,64 Євро, тоді як
згідно денного звіту реєстратора
розрахункових операцій сума коштів на
місці проведення розрахунків повинна
становити 0,00 грн.

Акт перевірки був підписаний
директором магазину без зауважень.

07 червня 2006 року ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва на підставі вказаного
акта перевірки прийняла рішення №
00025823/0/0, яким згідно зі статтею 22 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосувала до
позивача штрафні (фінансові) санкції у
сумі 42670,80 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що виявлений перевіркою факт
правопорушення позивачем вимог пункту
13 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» є доведеним належними та
допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 13 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Статтею 22 цього Закону (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, у разі
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

За визначенням, наведеним у статті 2
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин), місце проведення
розрахунків - це місце, де здійснюються
розрахунки із покупцем за продані
товари (надані послуги) та зберігаються
отримані за реалізовані товари (надані
послуги) готівкові кошти, а також місце
отримання покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг) із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку
реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій за товари
(послуги), затвердженого наказом ДПА
України від 01 грудня 2000 року № 614 (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин), унесення чи видача
готівки з місця проведення розрахунків
повинні реєструватись через
реєстратор розрахункових операцій з
використанням операцій «службове
внесення» та «службова видача», якщо
таке внесення чи видача не пов'язані з
проведенням розрахункових операцій.
Крім того, операція «службове
внесення»використовується для
реєстрації суми готівки, яка
зберігається на місці проведення
розрахунків на момент реєстрації
першої розрахункової операції, що
проводиться після виконання Z-звіту. Не
проводиться через реєстратор
розрахункових операцій видача готівки,
не пов'язана з проведенням розрахунків,
якщо така видача здійснюється після
виконання Z-звіту до реєстрації першої
розрахункової операції та (або) до
виконання операції «службове
внесення».

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, на місці проведення
розрахунків на момент проведення
перевірки знаходились готівкові кошти
у сумах: 2905,60 грн., 1088,00 доларів США та 20,64
Євро, тоді як згідно денного звіту
реєстратора розрахункових операцій
сума коштів на місці проведення
розрахунків повинна становити 0,00 грн.

Вказані обставини були підтверджені
поясненнями директора магазину, який
вказав, що зазначені кошти були
виручкою за проданий товар за
попередні дні (т.1 арк. справи 14).

При цьому, вказані суми готівкових
коштів не були проведені через
реєстратор розрахункових операцій із
застосуванням операції «службове
внесення».

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ТОВ «Дьюті Фрі Україна ЛТД»
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 квітня 2010 року та
ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дьюті Фрі
Україна ЛТД» залишити без задоволення,
а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 квітня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна