Справа № 712/719/13-а (2а/712/107/13)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/800/52319/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Черкасах
Черкаської області на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Черкасах Черкаської області, про
визнання незаконним рішення щодо
перерахунку призначеної пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області про
визнання незаконним рішення комісії по
розгляду спірних питань при
призначенні (перерахунку) пенсій та
відказних справ при Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області від 02.08.2012 року щодо
перерахунку призначеної пенсії.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 14.03.2013 року в
адміністративному позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року
скасовано постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 14.03.2013
року. Визнано незаконним рішення
комісії по розгляду спірних питань при
призначенні (перерахунку) пенсій та
відказних справ при Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області від 02.08.2012 року щодо
перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_2.
Визнано незаконною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області в
частині здійснення контролю за
дотриманням закону щодо правильності
та своєчасності сплати
страхувальником ДП «Черкаські
макарони» страхових внесків та вжиття
заходів до їх стягнення.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в м.Черкасах
Черкаської області подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказане судове рішення та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення з
таких підстав.

Як встановлено, у жовтні 2012 року на
адресу позивача надійшов лист, у якому
вказано, що комісією по розгляду
спірних питань при призначенні
(перерахунку) пенсій та відказних справ
при управлінні Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області 02.08.2012 року (протокол № 29/7)
прийнято рішення провести з 01.08.2012 року
перерахунок пенсії ОСОБА_2 без
врахування заробітної плати в ДП
«Черкаські макарони», оскільки дані
особових рахунків за 1997-1999 роки не
підтверджені документами про
нарахування заробітної плати та сплати
страхових внесків до Пенсійного фонду
України.

Як підставу для перерахунку
призначеної їй пенсії відповідач
зазначив таке: «При перевірці довідки
від 24.07.2007 року № 1841 ... встановлено, що
на зберігання до архіву передано
особові рахунки по заробітній платі за
1997 рік по 4 найманих працівниках, за 1998
рік - по 5 найманих працівниках, за 1999
рік - по 5 найманих працівниках. За
даними відділу надходження платежів
управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси, фонд оплати праці за 1998 рік
становить 1992,92 грн. по 2 найманих
працівниках, за 1999 рік 2362 грн., також по 2
найманих працівниках. За 1997 рік звіти
не подані... Дочірнім підприємством
«Черкаські макарони» надані
індивідуальні відомості на
застрахованих осіб за 1998 - 1999 роки на 2-х
працівників, ОСОБА_2 серед них не
значиться».

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції, яка
діяла у 1997 - 1999 роках) платниками збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування є: суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи
та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» об'єктом оподаткування є:
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, -
фактичні витрати на оплату праці
працівників, які включають витрати на
виплату основної і додаткової
заробітної плати та інших видів
заохочень і виплат, виходячи із
тарифних ставок, у вигляді премій,
заохочень, у тому числі в натуральній
формі, які підлягають обкладанню
податком на доходи фізичних осіб
(прибутковим податком з громадян). До
цих витрат не відносяться витрати на
оплату виконаних робіт (послуг) згідно
з цивільно-правовими договорами,
виплату доходів у вигляді дивідендів,
процентів тощо, а також інші витрати,
які не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсій, перелік яких
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 5 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що збір на
державне обов'язкове пенсійне
страхування сплачується одночасно з
одержанням коштів в установах банків
на оплату праці.

Відповідно до пп. 18.1, 18.2 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами
страхових внесків до Пенсійного фонду
України, а також обліку надходження і
витрачання його коштів (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин), платники збору
зобов'язані вести облік виплати
громадянам коштів, у тому числі в
натуральній формі, з яких проводиться
відрахування на соціальне страхування;
своєчасно і в повному обсязі
нараховувати, утримувати та сплачувати
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а також подавати йому
відповідні звіти.

Відповідно до п. 19.1 вказаної
Інструкції, службові особи
підприємств, винні у порушенні
встановленого порядку реєстрації
платників внесків, сплати платежів до
Пенсійного фонду, у неподанні
звітності до Фонду, залежно від
обставин справи притягуються до
матеріальної, дисциплінарної та
адміністративної відповідальності
відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 17.1 Інструкції встановлено, що
контроль за правильним нарахуванням,
своєчасним і повним перерахуванням та
надходженням збору, інших платежів, а
також витрачанням коштів Пенсійного
фонду здійснюється органами
Пенсійного фонду.

Відповідно до документів, наданих
архівним відділом Черкаської міської
ради, у 1995 -1999 роках ОСОБА_2 працювала на
Черкаській макаронній фабриці та їй
нараховувалася відповідна зарплата.
Водночас зазначено, що у особових
рахунках за 1995-1999 р.р. є відрахування до
пенсійного фонду.

Колегія суддів вважає, що судом
апеляційної інстанції обґрунтовано
було взято до уваги, що законом не
передбачено відповідальність
працівника за несвоєчасну, неповну
сплату підприємством внесків до
пенсійного фонду.

Суд апеляційної інстанції на підставі
даних довідки архівного відділу
Департаменту управління справами
Черкаської міської ради № 9216-01-21.1877 від
12.07.2013 встановив, що Наказом від 1
вересня 1997 року № 3 ОСОБА_2 прийнята на
роботу до ДП «Черкаські макарони» ВАТ
«Черкаська макаронна фабрика» на
посаду реалізатора макаронних виробів
з оплатою 30% від реалізації продукції з
жовтня 1997 року. У наказах з особового
складу за 1999 рік наказ про звільнення
ОСОБА_2 відсутній. Заробітна плата
нараховувалася з жовтня 1997 року по
грудень 1999 року включно.

На підставі встановлених фактичних
обставин суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2
з 1997 року по 1999 рік дійсно працювала у
ДП «Черкаські макарони» ВАТ «Черкаська
макаронна фабрика» на посаді
реалізатора макаронних виробів,
отримувала заробітну плату, з якої
утримувалися внески до пенсійного
фонду.

Отже, рішення комісії, яким встановлено
факти порушення підприємством
пенсійного законодавства, не повинно
впливати на право позивача на
перерахунок пенсії із врахуванням
заробітної плати, яку вона отримувала,
працюючи в ДП «Черкаські макарони» ВАТ
«Черкаська макаронна фабрика».

Касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судом допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені як підстави для зміни,
скасування судового рішення, залишення
позовної заяви без розгляду або
закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Черкасах
Черкаської області залишити без
задоволення, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.09.2013 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: