Справа № 821/1466/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1466/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Морська Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача Прокопенко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Приватного підприємства
«Трамп» до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2014 року Приватне підприємство
«Трамп» (далі - ПП «Трамп») звернулося
до суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
20.12.2013 р. №2, яким позивачеві
збільшено грошові зобов'язання з
податку на додану вартість на 25867,0 грн.
у тому числі за основним платежем на
20694,0 грн. та за штрафними санкціями на
5173,0 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ПП
«Трамп» надавав відповідачеві
декларації з ПДВ за березень-травень 2013
року у електронному вигляді. Позивач
зазначив, що під час складання
декларацій заповнював всі показники
декларацій, у тому числі і рядки 25 та 25.1.
Обчислене та задеклароване по цим
деклараціям зобов'язання з ПДВ було
сплачене до бюджету. Позивач зазначив
також, що відповідачем для визначення
грошових зобов'язань з ПДВ за спірними
податковим повідомленням-рішенням
використані висновки незаконного акту
камеральної перевірки. Ця перевірка, на
думку позивача, у відповідності з
приписами ст. 200 Податкового кодексу
України (далі - ПКУ) проводиться
податковими органами у місячний термін
після здачі звітності з ПДВ, тобто за
травень 2013 року перевірку слід було
здійснити до 22.07.2013 року, а ні 03.12.2013
року. На думку позивача, сам факт
безпідставного здійснення камеральної
перевірки з порушенням порядку її
проведення, встановлення не існуючих
порушень, є прямим нехтуванням
положень Податкового кодексу України і
тому визначенні грошові зобов'язання є
незаконними, а спірне податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року адміністративний позов ПП «Трамп»
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення №2 від 20.12.2013
р. про визначення зобов'язання із
податку на додану вартість за основним
платежем на 20694,0 грн. та за штрафними
санкціями на 5173,0 грн.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням Державна
податкова інспекція у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області подала апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права та неповне з'ясування обставин
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою у задоволенні позову ПП «Трамп»
відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї
представника позивача Прокопенко Я.Ю.,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла таких
висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
спірне податкове повідомлення-рішення
складене на підставі висновків акту
камеральної перевірки позивача від
03.12.2013 р. №1662/21-03-15-02/31560286 (далі - акт №
1662).

За цим актом відображено результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих позивачем у податковій
звітності з ПДВ за березень-травень 2013
року. За наслідками перевірки
відповідачем встановлено порушення
позивачем підпункту «б» пункту 200.4 ст.
200 розділу V Податкового кодексу
України, пункту 4.6.8 Порядку заповнення
і подання податкової звітності з ПДВ,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 р. №1492 (далі
- Порядок №1492), а саме: арифметичну
(методологічну) помилку (порушення), що
вплинула на розрахунки з бюджетом. Суть
цієї помилки полягає у тому, що позивач
у деклараціях з ПДВ за березень,
квітень, травень 2013 року не заповнив
рядок 25.1 декларації ПДВ «сплачується
до загального/спеціального фонду
державного бюджету». При цьому
позивачем заповнено рядок 25 декларацій
з ПДВ за березень-травень 2013 року «Сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду та:
(рядок 18 - рядок 21)». Значення рядків 25
декларацій з ПДВ позивача за березень
2013 року склала 5506,0 грн., за квітень 2013
року - 4164,0 грн. та за травень 2013 року -
11024,0 грн. Відповідач стверджує, що рядок
25 визначає суму ПДВ, яка підлягає
нарахуванню за результатами складання
декларації з ПДВ за поточний
податковий період, а рядок 25.2 визначає
обов'язок щодо сплати нарахованої суми
ПДВ до бюджету.

Задовольняючи позов ПП «Трамп» суд
першої інстанції виходив з наступного,
з чим погоджується апеляційний суд.

Вирішуючи питання правильності
заповнення декларацій з ПДВ за
березень, квітень та травень 2013 року
судом правильно враховано, що
відповідно до Порядку №1492 форма
декларацій з ПДВ у 2013 році передбачала,
що платник податку при складанні цієї
звітності мав незалежно від виду
діяльності надавати декларацію з
позначкою "0110", у якій відображаються
розрахунки з бюджетом. При здійсненні
інших видів діяльності, що передбачали
інший порядок визначення та сплати ПДВ
додатково складались декларації з ПДВ
з позначками 0121, 0122, 0123, 0130, 0140 в
залежності від виду спеціального
режиму оподаткування та сплати ПДВ.

З акта перевірки вбачається, що
відповідач перевіряв показники
декларацій з ПДВ, які містили позначку
0110, що передбачало за результати
декларування розрахунків з бюджетом.

З наданих примірників декларацій з ПДВ
за березень-травень 2013 року (а.с. 12-17)
вбачається, що позивач заповнив всі
показники декларацій у тому числі і
показники рядків 25 та 25.1, тобто
задекларував за цими рядками належний
до сплати в бюджет ПДВ на загальну суму
20694,0 грн. З огляду на це колегія суддів
вважає незрозумілою позицію
відповідача з цього питання.

Разом з тим, незважаючи на такі
розбіжності у примірниках декларацій
та даних, суд першої інстанції
правильно зазначено про те, що позивач,
надавши декларацію з ПДВ з поміткою 0110
при заповненні рядку 25 та при
незаповнені чи заповнені рядку 25.1
декларації не мав альтернативи
сплачувати чи не сплачувати до бюджету
нараховану суму ПДВ, оскільки такий
обов'язок визначено позначкою 0110 у
вищезазначених деклараціях з ПДВ.

Зазначене свідчить про недосконалість
організації роботи відповідача щодо
визначення обов'язків платників
податків щодо сплати зобов'язань з ПДВ
до бюджету, оскільки податковий орган
для визначення такого обов'язку
використав лише значення рядку 25.1
декларації та не врахував при цьому
значення рядку 25 та виду складеної
декларації.

Відповідно до п. 200.10. ст. 200 ПКУ протягом
30 календарних днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних.

За розділом ІХ Порядку №1492 у разі, якщо
за результатами перевірки не
встановлено порушень, робиться
відповідний запис у розділі IV
декларації. У разі якщо за результатами
перевірки встановлено порушення,
складається Акт про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість, за формою
згідно з додатком 3 до цього Порядку.
Акт про результати камеральної
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість, складається у двох
примірниках і підписується посадовими
особами такого органу, які проводили
перевірку, та після реєстрації в органі
державної податкової служби
вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 глави 1 розділу II
Кодексу. Камеральну перевірку даних,
заявлених у податковій звітності з
податку на додану вартість, орган
державної податкової служби проводить
протягом 30 днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації.

Системний аналіз викладених норм
Податкового кодексу України та Порядку
№1492 дає підстави вважати, що вони
надають податковому органу 30 денний
термін для проведення камеральної
перевірки звітності з ПДВ та
можливості складання акту перевірки за
результатами проведення цієї
перевірки.

Отже, суд першої інстанції вірно
зазначив про те, що відсутність акту
камеральної перевірки, складеного
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації, дає
право платнику податків вважати, що при
перевірці показників декларацій з ПДВ
податковим органом не було виявлено
порушень.

Відтак, камеральна перевірка звітності
з ПДВ позивача за березень-травень 2013
року, здійснена відповідачем у грудні
2013 року із порушенням вищенаведених
норм податкового законодавства.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову ПП «Трамп».

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
протиправність прийнятого
відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 20.12.2013 р.
№2.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 21
травня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов