Справа № 826/15313/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2014 року №
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КСП "Пожтехніка" до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними та
скасування податкових
06 жовтня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «КСП «Пожтехніка»
(далі по тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач) в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення від 13
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09 жовтня 2014 року
відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 20 жовтня 2014 року.
У судовому засіданні 20 жовтня 2014
року представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його. Представник
відповідача заперечив проти позовних
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
На підставі наказу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 07 травня 2014
року № 793, відповідно до пункту 75.1.2
пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2
статті 79, пункту 82.2 статті 82
Податкового кодексу України, проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю «КСП «Пожтехніка» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинах із ТОВ
період з 01 лютого 2014 року по 28
лютого 2014 року, за результатом якої
складено акту перевірки від 20 травня 2014
року № 229/26-57-22-03-10/35945523.
Як висновок проведеної перевірки
встановлено порушення пункту 198.6
статті 198, пунктів 201.1, 201.6, 201.10 статті 201
Податкового кодексу України в
результаті чого залишено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(значення рядка 24 Декларації)
на суму 111415,00 грн. за березень 2014 року;
занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті
до бюджету на 338585,00 грн. в тому числі по
періодах: за лютий 2014 року на суму 125994,00
грн., за березень 2014 року - 212591,00 грн.
Податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 13
обмеженою відповідальністю «КСП
«Пожтехніка» збільшено суму податку на
додану вартість у розмірі 423231,25 грн., в
тому числі: за основним платежем - 338585,00
За результатом адміністративного
оскарження, податкове повідомлення -
рішення від 13 червня 2014 року №
залишено без змін, скарги позивача - без
задоволення (копія рішення Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 22 серпня 2014 року №
7732/10/26-15-10-06-15 та копія рішення Державної
фіскальної служби України від
17 вересня 2014 року № 3604/6/99-99-10-01-15
містяться в матеріалах справи).

Таким чином, позивач не погоджується з
висновками Акта перевірки та
прийнятими на його підставі податковим
повідомленням - рішенням й мотивує
позовні вимоги тим, що відповідачем не
наведено жодного доказу на
підтвердження нереальності
господарських відносин між ним та ТОВ
«Гіпер-Трейд» ().

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від13 червня 2014 року
№ .

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між позивачем та ТОВ «Гіпер-Трейд»,
обставини використання придбаних
товарів у власній господарській
діяльності позивача, встановити
спеціальну податкову
правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема, чи
були платниками податку на додану
вартість).

Матеріали справи свідчать, що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «КСП «Пожтехніка»
(Покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гіпер-Трейд»
(Постачальник) укладено Договір
поставки від 30 грудня 2013 року № 3012, за
умовами якого Постачальник
зобов'язується передати у власність
Покупцю, а Покупець зобов'язується
оплатити і прийняти Баштовий кран Linden
Comansa 1LC40, вантажопідйомністю 8 тон, зав.
№ 15455 в кількості 1 (одна) штука та
Баштовий кран Linden Comansa 1LC40,
вантажопідйомністю 8 тон, зав. № 15456 в
кількості 1 (одна) штука, на умовах
визначених цим Договором. Асортимент,
кількість продукції, дата поставки,
місце та умови поставки Товару, ціна
Товару визначаються в Специфікації,
накладних, які додаються до договору.

Відповідно до розділу 2 Договору
поставка Товару здійснюються за
видатково-прибутковою накладною та
оформленою Покупцем відповідним чином
довіреністю на одержання товару, по
факту здійснення Покупцем плати за
Товар у порядку та на умовах,
передбачених розділом З даного
договору.

Передача Товару від Постачальника
Покупцеві здійснюється на складі
Постачальника за адресою: вул.
Сирецька, 9, в м. Києві (ЗАТ
«Будівельно-виробничий комплекс
«Маяк»).

Пунктами 3.1 та 3.3 Договору встановлено,
що ціна Договору становить 2 700 000,00 грн.
в тому числі ПДВ 450000,00 грн. , а вартість
доставки Товару на Об'єкт входить в
ціну Товару, яка зазначена в пункті 3.1.
Договору.

Відповідно до актів прийому - передачі
основних засобів № 1019 та № 1020 позивачу
передано майно в справному технічному
стану, разом з оригіналами технічних
паспортів, за місцем приймання вул.
Сирецька, 9, в м. Києві (ЗАТ
«Будівельно-виробничий комплекс
«Маяк»).

Матеріали справи місять копії
технічних паспортів та сертифікатів
відповідності на товар - Баштовий кран
Linden Comansa 1LC40, вантажопідйомністю 8 тон,
зав. № 15455 в кількості 1 (одна) штука та
Баштовий кран Linden Comansa 1LC40,
вантажопідйомністю 8 тон. зав. № 15456.

Баштові крани поставлені на баланс
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КСП «Пожтехніка».

В свою чергу, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гіпер-Трейд»
виписано на адресу позивача податкові
накладні № 1019 від 03 лютого 2014 року та №
1020 від 03 лютого 2014 року на
загальну суму 2 700 000,00 грн. в тому числі
ПДВ 450000,00 грн.

Оплата за придбаний товар
здійснювалась в порядку
безготівкового розрахунку, що
підтверджується виписками з
банківського рахунку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового
кодексу України вбачається, що
визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником податку
на додану вартість є відповідність
податкової накладної порядку її
заповнення та подальше використання
придбаних товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи,
позивачем задекларовано податок на
додану вартість за перевіряємий період
на підставі податкових накладних,
виписаних ТОВ «Гіпер-Трейд» у зв'язку з
придбанням товарів.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України дою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг) -
це не підтвердження податковими
накладними або оформлення з порушенням
вимог чи не підтвердження митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6
статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент
складання податкових накладних
контрагент позивача - ТОВ «Гіпер-Трейд»
- був зареєстрований як платник податку
на додану вартість у встановленому
законодавством порядку, а тому мав
право нараховувати податок на додану
вартість та складати податкові
накладні на кожну поставку послуг; в
свою чергу, податкові накладні, на
підставі яких позивач формував
податковий кредит, та копії яких
знаходяться в матеріалах справи,
відповідають вимогам, встановленим
пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України.

Вирішуючи питання про реальність
операцій з надання послуг й питання
використання їх у власній
господарській діяльності, суд звертає
увагу на наступне.

Відповідно до визначення частини
першої статті 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначає
господарську діяльність як діяльність
особи, що пов'язану з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямовану на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Матеріали справи свідчать, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «КСП «Пожтехніка»
здійснює діяльність у сфері купівлі та
продажу свого нерухомого майна,
надання в оренду та в експлуатацію
власного або орендованого майна.

Судом встановлено, що придбані у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гіпер-Трейд» крани,
позивачем передані у користування ТОВ
«Рентакран ТМ» на підставі Договору
оренди майна від 03 лютого 2014 року №
ДЗ-1/2014 та № ДЗ-2/2014, за умовами яких,
Орендодавець (ТОВ «КСП «Пожтехніка»)
зобов'язується передати Орендарю (ТОВ
«Рентакран ТМ») у тимчасове платне
користування Баштові крани Linden Comansa 1LC40,
вантажопідйомністю 8 тон, зав. № 15455 та
зав. № 15456.

Зазначені крани передані у оренду про
що між сторонами підписані акти
приймання - передачі майна.

При цьому, матеріали справи містять
лист Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рентакран ТМ» від 11
серпня 2014 року № 265, яким
повідомляється, що крани Linden Comansa 1LC40
заводські номери 15455, та 15456, дійсно
знаходяться в добросовісному
орендному користуванні за зазначеними
Договорами оренди у ТОВ «Рентакран ТМ».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що операції позивача з ТОВ
«Гіпер-Трейд», здійснені в межах
господарської діяльності, є реальними,
відповідають дійсному економічному
змісту та підтверджуються необхідними
документами, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій.

При вирішенні даного спору суд
притримується позиції, що у разі якщо
на час здійснення господарських
операцій, за якими податковий орган не
визнає обґрунтованим віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
податку на додану вартість,
постачальники були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

Судом також враховано вимоги статті 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних
господарських операцій ТОВ
«Гіпер-Трейд» був зареєстрований як
юридична особа в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що
контрагент позивача не мав
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по спірним
операціям, та доказів відсутності
фактичних дій, спрямованих на
виконання взятих зобов'язань,
відповідачем до суду не надано.

Судова практика вирішення податкових
спорів виходить з презумпції
добросовісності платників та інших
учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим презюмується,
що дії платника, результатом яких є
отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
достовірні. Подання платником до
контролюючого органу усіх належним
чином оформлених первинних документів,
передбачених податковим
законодавством, з метою отримання
податкової вигоди є підставою для її
отримання, якщо податковий орган не
доведе неправдивість, недостовірність
або суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах. Доводи ж
податкового органу про отримання
платником необґрунтованої податкової
вигоди мають ґрунтуватись на
сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
включення понесених витрат до складу
валових витрат та формування
податкового кредиту. Разом з тим, у
справі, що переглядається, податковим
органом не доведено існування таких
обставин.

Суд не приймає посилання відповідача
на довідку ДПІ у Куйбишевському районі
міста Донецька від 26 березня 2014 року №
176/05-66-15-01/38889598 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Гіпер-Трейд» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків покупцями та
постачальниками, їх реальності та
повноти відображення в обліку з ПДВ за
січень - лютий 2014 року», оскільки
юридична відповідальність має
індивідуальний характер, тому позивач
не може нести відповідальність за
можливі протиправні дії інших
юридичних осіб.

В акті перевірки зазначено, при
придбанні обладнання підвищеної
небезпеки (баштовий кран) разом з
видатковою накладною попередній
власник передає покупцю паспорт на
баштовий кран, який реєструється в
Територіальному управлінні
Держгірпромнагляду України.
Відсутність паспорту на баштовий кран
та видаткових накладних свідчить про
неможливість отримати дозвіл на
використання баштового крану.

Судом встановлено, що баштовий кран
було придбано позивачем з метою
здавання в оренду, тому посилання
контролюючого орану на неможливість
отримання дозволу на його використання
є помилковими. Також, помилковими є
твердження про відсутність паспорту на
кран, оскільки матеріали справи місять
копію сертифікату якості та паспортів
на баштові крани (2 шт.).

Слід зазначити, що не подання на
реєстрацію кранів в Територіальному
управлінні Держгірпромнагляду України
не має наслідком збільшення
контролюючим органом грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість Товариству з обмеженою
відповідальністю «КСП «Пожтехніка».

Не обґрунтованими є посилання
відповідача на відсутність
товарно-транспортних накладних,
оскільки як свідчить зміст Договорів
постачання, укладених між позивачем та
ТОВ «Гіпер-Трейд» доставка товару
входить в ціну Договору та
здійснюється Постачальником.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивачем правомірно сформовано
податковий кредит з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гіпер-Трейд», а
висновки Акта перевірки про порушення
позивачем норм Податкового кодексу
України та заниження податку на додану
вартість є помилковими, відтак
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість з
урахуванням штрафних санкцій є
протиправним.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 13 червня 2014
року № підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «КСП «Пожтехніка»
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КСП «Пожтехніка» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 13
червня 2014 року № .

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «КСП
«Пожтехніка» за рахунок Державного
бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник