Справа № 1318/1090/2012, 2а/1318/49/2012
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року

Справа № 101610/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді Гулида
Р.М.,

суддів:
Каралюса В.М., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Самбірської
районної державної адміністрації на
постанову Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 07.05.2012 року
у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Самбірської районної державної
адміністрації про зобов'язання
перерахувати і виплатити одноразову
компенсацію за шкоду заподіяну
здоров'ю,-

ВСТАНОВИВ

Позивач 02.04.2012 року звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про зобов'язання
перерахувати і виплатити одноразову
компенсацію за шкоду заподіяну
здоров'ю.

Посилається на те, що відповідно ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на одноразову
компенсацію, як дружина учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї
категорії, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою в розмірі а
60 мінімальних заробітних плат.

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 07.05.2012 року позов
задоволено частково. Визнано дії
протиправними. Зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату
недоотриманих коштів, одноразової
компенсації сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, згідно ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи ».

Відповідач не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріально та
процесуального права, просять
скасувати постанову, та прийняти нову,
якою у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі покликається на
те що відповідачем порушено строки
звернення до суду передбачені ст. 99 КАС
України.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки сторони не
заявляли клопотання про розгляд справи
за їх участю.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
при вирішенні даного спору підлягає
застосуванню ч.ч. 1, 4 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено що позивач являється
дружиною учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії,
смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, що
підтверджується посвідченням а.с.7, а
також свідоцтвом про укладення
шлюбуа.с.8. Чоловік позивачки ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням
обов'язку військової служби по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується експертним висновком
№ 12461 від 30 вересня 2010 року.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 20.04.2007 року № 649
«Про встановлення розмірів виплат
деяким категоріям громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи », сім'ям які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації на
Чорнобильській АЕС, смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується одноразова
компенсація в розмірі 7 586 гривень.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи », від 28.02.1991
року ( 796-ХII ) одноразова компенсація
повинна виплачуватись в розмірі 60
мінімальних заробітних плат.

Згідно довідки відповідача № 31 від
10.01.2011 року одноразову компенсацію
сім'ям, які втратили годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою,
нараховано та виплачено 30.11.2010 року в
сумі 7 586 гривень. 23.12.2011 року позивачка
звернулася до відповідача із проханням
здійснити перерахунок та виплату
недоотриманих коштів одноразової
компенсації сім'ям, які втратили
годувальника, згідно вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи ».
У проведенні перерахунку відповідачем
їй було відмовлено.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи »від 28.02.1991р.
№796-12, одноразова компенсація
виплачувалася учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС., які втратили годувальника.

Судом встановлено, що чоловік
позивачки, був учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_2 виданого 29.08.1998 року.
Згідно експертного висновку № 12461 від 30
вересня 2010 року вбачається, що ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням
обов'язку військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Позивачка 23.12.2011р. звернулась до
відповідача з заявою про проведення
перерахунку одноразової компенсації
учасникам ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами, або померли внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у зв'язку з
неналежною виплатою зазначеної
компенсації, однак у проведенні такої
їй було відмовлено, про що повідомлено
листом № Б-51/01-11 від 27.12.2011 року. Не
погодившись з зазначеною відповіддю
Управління праці та соціального
населення Самбірської РДА, позивачка у
межах визначених ст. 99 КАС України
строків, звернулася до суду для захисту
свої законних прав та інтересів.

Відповідно до ст.22 Конституції України
та Закон України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи »визначено, що при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод. Відповідно КМУ не
уповноважений зменшувати встановлені
вищевказаним Законом конкретні
розміри доплат, пенсій і компенсацій,
зокрема одноразової компенсації за
шкоду заподіяну здоров'ю особам, які
стали інвалідами, чи померли внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Навпаки, у
ч. ст.67 зазначеного Закону встановлено,
що ці розміри підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Пільги, компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому
звуження підзаконним актом змісту та
обсягу права, наданого Законом, є
безпідставним.

Рішенням Конституційного Суду України
№6-рп/2007 від 09 липня 2007 року зупинення
дії абзацу 2, 3, 4, 5, 6, 7, ч.4 ст.48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
»на 2007 рік, передбачене п. ЗО ст.71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік »визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зміни
внесені пп.,11 п.28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України »(ст. 48
Закону) визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Згідно постанови КМУ від 30.05.2007р. №790
«Про затвердження типових положень про
Головне управління праці та
соціального захисту населення
обласної, Київської міської,
управління праці та соціального
захисту населення Севастопольської
міської і про управління праці та
соціального захисту населення
районної, районної у м. Києві та
Севастополі державної адміністрації
»призначення та виплата соціальної
допомоги, компенсації та інших
соціальних виплат, установлених
законодавством, здійснюється органами
праці та соціального захисту населення
за місцем проживання їх отримувача.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплат, як на причину
невиконання державою взятих на себе
зобов'язань, до уваги апеляційним судом
не приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Отже з урахуванням наведеного, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, зобов'язавши
відповідача провести нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 одноразової
компенсації як дружині учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї
категорії, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою як це
передбачено ст..48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст. 160, ч.10, 195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Самбірської районної державної
адміністрації залишити без
задоволення.

Постанову Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 07.05.2012 року
у адміністративній справі №1318/1090/2012 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Р.М. Гулид

Судді
В.М. Каралюс

С.М. Кузьмич