Справа № 820/13086/14
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 р. Справа №
820/13086/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Запара Е.В.

представника позивача Халабудріна С.В.

представника відповідача Лук'янцева
С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "СУЧАСНИЙ МОДЕРН" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.09.2014р.
по справі № 820/13086/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СУЧАСНИЙ МОДЕРН"

до Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "СУЧАСНИЙ МОДЕРН",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому просив суд скасувати податкове
повідомлення-рішення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 11 червня 2014 року №.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.09.2014р. в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, ТОВ
"СУЧАСНИЙ МОДЕРН", зазначає, що
оскаржувана постанова прийнята без
повного та всебічного з'ясування всіх
обставин справи, в порушення норм
матеріального права, є необґрунтованою
та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
ч. 1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Основ'янською
ОДПІ м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
підставі наказу №536 від 09.04.2014 року та
п.п.78.1.1 п.78.1. ст.78, ст.79 Податкового
кодексу України було проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку ТОВ "СУЧАСНИЙ МОДЕРН" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ "С-Трейд Україна" їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період серпень 2013 року, за
результатами якої відповідачем
складено акт №1462/20-38-22-01-04/33898608 від
29.04.2014 р., яким встановлено порушення
ТОВ "СУЧАСНИЙ МОДЕРН" п.п.198.3, п.п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755-VI, зі змінами та доповненнями (в
редакції, що діяла на момент вчинення
порушення), в результаті чого занижено
податок на додану вартість у розмірі
64403,01 грн., в т.ч. у серпні 2013 р. на суму
64403,01 грн.

У вказаному акті перевірки податковий
орган дійшов висновку про нереальність
здійснення господарських відносин
позивача з його контрагентом, у зв'язку
з тим, що ТОВ "СУЧАСНИЙ МОДЕРН" до
перевірки не було надано документів,
які підтверджують реальність
транспортування товару на виконання
умов договору поставки №180613-1 від 18.06.2013
року укладеному між ТОВ "СУЧАСНИЙ
МОДЕРН" (Покупець) та ТОВ "С-Трейд
Україна" (Продавець).

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції погодившись з
висновками податкового органу виходив
з того, що в ході розгляду справи
встановлена нереальність та
фіктивність укладеного правочинну, а
надані документи на підтвердження
здійснення господарських операцій не
відповідають вимогам чинного
законодавства України та не можуть
вважатися доказами по справі, в
розумінні положень глави 6 розділу 2 КАС
України.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "СУЧАСНИЙ
МОДЕРН" (в якості Покупця) та ТОВ
"С-Трейд Україна" (в якості Продавця)
укладено договір №180613-1 від 18.06.2013 року,
на умовах та в порядку, передбачених
Договором Продавець (Постачальник)
здійснює поставку систем
кондиціювання та вентиляції повітря
(надалі - Обладнання), найменування,
кількість та ціна якого визначені у
Додатку №1,2,3 до цього Договору, а
Покупець приймає і сплачує обладнання.
(п.п.1.1 Договору).

Відповідно до додатків до договору
№1,2,3 до переліку обладнання, що
продавець зобов'язаний поставити
Покупцю на підставі Договору №180613-1 від
18.06.2013 р. входить фанкойл
горизонтальний в корпусі, без корпусу,
фанкойл касетний, фанкойл канальний
без корпусний, тепловентилятори,
повітряні завіси (до складу повітряних
завіс заводу - виробника " 2VV" (Чехія)
вентилятор та теплообмінник, металевий
профарбований корпус та пульт
дистанційного керування) всього в
загальній кількості 109 штук.

Відповідно до п.1.2. Договору, поставка
за цим Договором здійснюється за
адресою, додатково погодженою
сторонами Договору. Будь-яке інше
переміщення товару здійснюється
покупцем за власний рахунок

Як встановлено з товарно-транспортної
накладної №Р232 від 13.08.2013 р. пунктом
навантаження є м. Київ, без зазначення
точної адреси, а пунктом розвантаження
є м. Харків, вул. Полтавський шлях, 140.
Перевезення товару в кількості 109 штук
здійснювалося автомобілем марки Volvo
держаний номерний знак АА 3546 ВІ.

Згідно долучених судом першої
інстанції до матеріалів справи
відомостей з АІС "Автомобіль" ДАІ МВС
України про зареєстровані (зняті з
обліку) транспорті засоби та їх
власників, автомобіль з державним
номерним знаком АА 3546 ВІ є легковий
седан марки Opel Vectra 1.8.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про фактичну
неможливість переміщення обладнання, а
саме, фанкойлу горизонтального в
корпусі, без корпусу, фанкойлу
касетного, фанкойлу канального
безкорпусного, тепловентиляторів,
повітряних завіс (до складу повітряних
завіс заводу - виробника " 2VV" (Чехія)
вентилятору та теплообміннику,
металевого профарбованого корпусу та
пульту дистанційного керування), в
кількості 109 штук.

Представником позивача в ході розгляду
справи в суді апеляційної інстанції
було долучено до матеріалів справи
засвідчені копії договору-заявки
(а.с.218) та листа ТОВ "С-Трейд Україна" на
адресу директора ТОВ "СУЧАСНИЙ МОДЕРН"
(а.с.217), в якому повідомляється, що між
ТОВ "АГРОМАТ-ТРАНС" та ТОВ "С-Трейд
Україна" 13.08.2013р. було укладено
договір-заявку на перевезення вантажу
від 13.08.2013р., за яким доставка
обладнання на адресу ТОВ "СУЧАСНИЙ
МОДЕРН" (м. Харків, вул. Полтавський
Шлях, 140) відбувалася автомобілем Volvo,
державний номерний знак АА 3866 МВ - АХ 2214
ХР, що фактично і відбулося. Але, в
товарно-транспортній накладній від
13.8.2013р. дійсно було допущено описку та
невірно зазначено державний номерний
знак автомобілю Volvo, замість вірного АА
3866 МВ (номер кузову АХ 2214 ХР) помилково
зазначено АА 3546 ВІ.

В матеріалах справи містяться
видаткова накладна №232 від 13.08.2013 р.,
товарно-транспортна накладна №Р232 від
13.08.2013 р., платіжні доручення №10658 від
21.06.2013 р., №14434 від 15.08.2013 р., податкові
накладні №31 від 21.06.2013 р. та №20 від
13.08.2013 р., копія догвору-заявки на
перевезення вантажу від 13.08.2014р.

Документи та інші дані, що спростовують
реальність здійснення господарської
операції, яка відображена в
податковому обліку, повинні
оцінюватися з урахуванням специфіки
кожної господарської операції - умов
перевезення, зберігання товарів,
змісту послуг, що надаються тощо. При
цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
Кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового
Кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України передбачено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище
правових норм, можливо дійти до
висновку, що для отримання права на
формування податкового кредиту із сум
ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг) платник повинен мати
податкові накладні, первинні
бухгалтерські документи, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначені для використання у
власній господарській діяльності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
вимоги щодо документального
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку визначені
Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.99 р. № 996-Х1У та Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів від
24.05.95р. №88 (зареєстровано в Мін'юсті
України 05.06.95р. №168/704).

За змістом частини другої статті 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
податкова звітність ґрунтується на
даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Тобто, відповідно до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підтвердженням здійснення
господарської операції є належним
чином оформлені первинні документи, що
містять дані про зміст господарських
операцій.

У відповідності до п. 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Мінфіну України від 24.05.95р. №88,
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Згідно з п. 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та звітність в
Україні" первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів для цілей
ведення податкового обліку лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

З огляду на вищезазначені норми,
колегія суддів зазначає, що право на
формування податкового кредиту з ПДВ
безпосередньо пов'язане з
господарською діяльністю платника
податку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Отже, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що 30 червня 2011 року
Інспекцією ДАБК у Харківській області
було зареєстровано декларацію про
початок виконання підготовчих робіт з
будівництва торговельного центру по
вул. Полтавський Шлях, 140 в м. Харкові. 25
червня 2012 року Інспекцією ДАБК у
Харківській області видано дозвіл на
виконання будівельних робіт вказаного
торговельного центру.

18 червня 2013 року між Позивачем та ТОВ
«С-ТРЕЙД УКРАЇНА» (Постачальник) було
укладено договір № 180613-1 поставки
систем кондиціонування та вентиляції
повітря.

19 червня 2013 року між Позивачем та ПП
«Мегастрой-2012» було укладено договір
підряду на монтаж вказаних систем
кондиціонування та вентиляції повітря.

Пунктом 3.1. Договору поставки № 180613-1
передбачено, що поставка відбувається
протягом 40 робочих днів з дати
підписання Договору та виконання
покупцем п.п. 4.3.1. та 4.3.2. Договору.

13 серпня 2014 року (на 38-й робочий день)
товар було транспортовано та передано
Позивачеві, що підтверджується
податковими накладними №31 від 21.06.2013 р.
та №20 від 13.08.2013 р.. видатковою
накладною №232 від 13.08.2013 р.,
товарно-транспортною накладною №Р232
від 13.08.2013р., договором-заявкою на
перевезення вантажу від 13.08.2014р.

Оплату за поставлене обладнання
Позивач здійснив у встановленою
державою спосіб, шляхом безготівкового
розрахунку:

21.06.2013 - проведено передплату за
обладнання у розмірі 386418,08 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 21.06.2013;

15.08.2013 - сплачено решту грошових коштів
у розмірі 386 418,09 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 15.08.2013.

Всього: 772 836,17 грн.

Товар отримував та підписував
видаткову накладну агент з постачання
ОСОБА_3. Як свідчить наказ ТОВ «Сучасний
Модерн» від 19.10.2014 та заява ОСОБА_3 про
прийняття на роботу, останній працював
у ТОВ «Сучасний Модерн» з 19 жовтня 2012
року на посаді агента з постачання та в
рамках виконання власних посадових
обов'язків брав участь в якості
відповідальної особи у прийнятті
систем кондиціонування та вентиляції
повітря.

Як свідчить журнал реєстрації
довіреностей, ОСОБА_3 була видана
довіреність на отримання
товарно-матеріальних цінностей від ТОВ
«С-Трейд Україна» за № 737402.

Викладене спростовує висновок суду
першої інстанції про не підтвердження
повноважень ОСОБА_3 на отримання систем
кондиціонування та вентиляції повітря
від ТОВ «С-Трейд Україна».

З товарно-транспортної накладної,
договору-заявки на перевезення вантажу
від 13.08.2013 вбачається, що системи
кондиціонування та вентиляції повітря
було доставлено за адресою: м. Харків,
вул. Полтавський Шлях, 140.

Як свідчать декларація про початок
виконання підготовчих робіт з
будівництва, дозвіл на виконання
будівельних робіт, свідоцтво про право
власності, за цією адресою
здійснювалося будівництво
торговельного центру, тобто станом на
серпень 2013 року були завершені
загально-будівельні роботи, а сам
об'єкт будівництва огороджений.

Наказом директора Позивача № 401 від 03
вересня 2012 року визначено
відповідальних осіб за збереженням
товарно-матеріальних цінностей під час
будівництва торговельного центру за
адресою: м. Харків, вул. Полтавський
Шлях, 140.

Зокрема, пунктом 1 наказу начальнику
служби охорони ТОВ «Сучасний Модерн»
ОСОБА_4 наказано забезпечити
неможливість вивезення ТМЦ з території
будівельного майданчика без
письмового погодження директора
Позивача або директора фірми
генерального підрядника - ТОВ
«Спецбудмонтаж-Україна»; ОСОБА_5
(енергетика) призначено відповідальним
за збереження будівельних матеріалів,
обладнання у випадку закупки таких ТМЦ
Позивачем.

Оскільки системи кондиціонування та
вентиляції повітря придбавалися саме
Позивачем, на підставі наказу
директора Позивача № 401 від 03 вересня
2012 року особою відповідальною за
збереження придбаного у ТОВ «С-ТРЕЙД
УКРАЇНА» обладнання став ОСОБА_6

На підставі цього, енергетиком ТОВ
«Сучасний Модерн» ОСОБА_6 підписано
прибуткову накладну № ПН-0038804 від
13.08.2013.

Зазначене оприбуткування обладнання
та його подальша передача підряднику
відображена у бухгалтерському та
податковому обліку, на підтвердження
чого позивачем надано журнал-ордер і
відомість по рахунку 205.

Після цього, придбані Позивачем
фанкойл горизонтальний в корпусі, без
корпусу, фанкойл касетний, фанкойл
канальний безкорпусний,
телловентелятори, повітряні завіси
були передані підряднику ПП
«Мегастрой-2012».

Як свідчать безоплатні акти № , №
, № вказане обладнання
передане підряднику ПП «Мегастрой-2012»
та використано ним під час виконання
робіт у торговельному центрі.

В акті приймання виконаних будівельних
робіт за лютий 2014 року за формою кб2в в
розділі «холодопостачання фанкойлів»
зазначено, що фанкойл горизонтальний в
корпусі 8 V 63 (ХОЛ-5239), фанкойл
горизонтальний в корпусі 8У 63 (ХОЛ-4434),
фанкойл горизонтальний в корпусі БУ 64
(ХОЛ-5240), фанкойл горизонтальний в
корпусі 8У 64 (ХОЛ-4435), фанкойл
горизонтальний в корпусі 8У 83 (ХОЛ-5241),
фанкойл горизонтальний в корпусі 8У 83
(4436), фанкойл горизонтальний в корпусі
ЭР 50-3 (ХОЛ-5247), фанкойл горизонтальний в
корпусі ВР (ХОЛ-4441), фанкойл
горизонтальний в корпусі ЭР 50-4 (ХОЛ-5248),
фанкойл касетний СУ 32 (ХОЛ-5242), фанкойл
касетний СУ 32 (ХОЛ-4438), фанкойл касетний
СУ 42 РХ (ХОЛ-4440), фанкойл касетний СУ 42 РХ
(ХОЛ-5244), фанкойл касетний СУ 43 (ХОЛ-5243),
фанкойл касетний СУ 43 (ХОЛ-4439)
використані під час виконання робіт та
встановлені у торгівельному центрі за
адресою: м. Харків, вул. Полтавський
Шлях, 140, який є власністю Позивача.

В акті приймання виконаних будівельних
робіт за лютий 2014 року за формою кб2в в
розділі «повітряне опалення»
зазначено, що повітряна завіса УС2-02-В-150
У-БМ (ВО-4444), повітряна завіса УС2-02-В-200
У-вМ (ВО-4445), тепловентилятор СН 11 (ВО-4443),
тепловентилятор СН 11 (ВО-5693),
тепловентилятор СН 12 (ВО-4442) також
використані під час виконання робіт та
встановлені у торгівельному центрі
Позивача.

За таких обставин, документально
підтверджується придбання,
перевезення, подальша передача,
використання та встановлення
обладнання, придбаного Позивачем у ТОВ
«С- Трейд Україна».

Враховуючи порушення судом першої
інстанції п. 1, 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, що
призвело до ухвалення
необґрунтованого та незаконного
судового рішення про відмову в
задоволенні позову, колегія суддів
дійшла висновку, щодо наявності
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
1, 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "СУЧАСНИЙ
МОДЕРН" задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.09.2014р. по
справі № 820/13086/14 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 11 червня 2014
року №.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М. Повний текст постанови
виготовлений 17.11.2014 р.