Справа № 725/4011/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року
м.Київ
К/800/61490/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць
В.С.,

Єрьомін А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 07 серпня 2013 року та
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Чернівецької міської ради, ОСОБА_3 про
визнання протиправним рішення органу
місцевого самоврядування,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Чернівецької міської ради, ОСОБА_3, в
якому просила визнати неправомірним
п.4.3 рішення від 28 січня 2010 року №1221 48
сесії 5 скликання Чернівецької міської
ради, п.24 додатку 1 до п.1 рішення від 28
квітня 2011 року №160 8 сесії 6 скликання
Чернівецької міської ради та визнати
недійсним Державний Акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, який виданий ОСОБА_3

Постановою Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 07 серпня 2013 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

При винесенні рішення суд першої
інстанції виходив із не надання
позивачем доказів порушення його прав
внаслідок прийняття міською радою
оскаржуваних рішень.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року задоволено частково апеляційну
скаргу ОСОБА_2; постанову
Першотравневого районного суду
м.Чернівці від 07 серпня 2013 року
скасовано та ухвалено нову;
адміністративний позов задоволено
частково; визнано протиправним та
скасовано п.4.3 рішення №1221 від 28 січня
2010 року 48 сесії 5 скликання
Чернівецької міської ради; в
задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

В частині задоволення позовних вимог
рішення суду апеляційної інстанції
мотивоване відсутністю повноважень та
неправомірністю п.4.3 рішення
відповідача від 28 січня 2010 року №1221
щодо внесення змін у рішення від 23
березня 1962 року № 165/9. В частині вимог
про визнання протиправним та
скасування п.24 додатку 1 до п.1 рішення
№160 від 28 квітня 2011 року 8 сесії 6
скликання Чернівецької міської ради та
визнання недійсним Державного Акта на
право приватної власності на земельну
ділянку, виданого ОСОБА_3, у позові
відмовлено з підстав його
необґрунтованості та правомірності
оскаржуваних рішення та Державного
акта.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та частково рішення суду
апеляційної інстанції.

ОСОБА_3 у поданих запереченнях просить
відмовити в задоволенні касаційної
скарги, як такої що є безпідставною та
необґрунтованою, постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року залишити в силі.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 на праві
власності належить будинковолодіння,
розташоване на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 в м.Чернівці. Поряд з її
будинковолодінням розташована
земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2
(колишня АДРЕСА_2), яка відповідно до п.8
рішення Чернівецького міськвиконкому
від 23 березня 1962 року №165/9 виділена під
індивідуальне житлове будівництво
ОСОБА_5 (після одруження - ОСОБА_5.).

Відповідно до п.12 рішення ВК
Чернівецької міської ради від 22 лютого
2007 року №390/9 запроектованому житловому
будинку, забудовником якого є ОСОБА_5
присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, після її смерті відкрилась
спадщина та відповідно до заповіту
від 12 червня 1997 року все майно, що
належало ОСОБА_5 на день смерті остання
заповіла ОСОБА_3

ОСОБА_5 не використала своє право на
приватизацію земельної ділянки та
після її смерті спірна земельна
ділянка залишилась у власності
територіальної громади м.Чернівці.

Пунктом 4.3 рішення 48 сесії 5 скликання
Чернівецької міської ради від 28 січня
2010 року №1221 до п.8 рішення виконкому
Чернівецької міської ради від 23
березня 1962 року №165/9 щодо відведення
ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0600 га
для будівництва індивідуального
житлового будинку на АДРЕСА_2, внесено
зміни а саме: слова «...ОСОБА_5, швеї
держшвейної фабрики Станіславського
Раднаргоспу...» замінено словами
«ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1...»,
слова «...АДРЕСА_2...» замінено словами
«...АДРЕСА_2...» та доповнено словами
«...надати містобудівні умови і
обмеження забудови земельної ділянки у
власність» в зв'язку зі смертю
забудовника.

Рішенням 8 сесії 6 скликання
Чернівецької міської ради від 28 квітня
2011 року №160 «Про передачу безоплатно у
власність земельних ділянок та
внесення змін до рішення міської ради з
цих питань» затверджено матеріали
інвентаризації земельних ділянок,
передано у власність особам земельні
ділянки безоплатно у власність та
надано в оренду згідно додатку 1.

Відповідно до п.24 Додатку №1 до п.1
вказаного рішення від 28 квітня 2011 року
№160 ОСОБА_3 передано безоплатно у
власність для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд земельну ділянку
розміром 0,0562 га по АДРЕСА_2 в м.Чернівці.

На підставі рішення від 28 квітня 2011
року №160 ОСОБА_3 отримала Державний акт
на право власності серії ЯЛ №832967 на
вказану земельну ділянку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як встановлено ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до п.п.«а», «б» ч.1 ст.12
Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить: розпорядження землями
територіальних громад; передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу.

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування» вирішення
питань регулювання земельних відносин
віднесено до виключної компетенції
сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадяться у
разі: приватизації земельних ділянок,
які перебувають у користуванні
громадян; одержання земельних ділянок
із земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації (ч.3 ст.116 Земельного
кодексу України).

Відповідно до ст.118 Земельного кодексу
України (у чинній на момент виникнення
спірних відносин редакції) громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки. Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель. Громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
висновки конкурсної комісії (у разі
надання земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
особами, які мають відповідні дозволи
(ліцензії) на виконання цих видів робіт,
у строки, що обумовлюються угодою
сторін. Розроблений проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою. Комісія протягом трьох
тижнів з дня одержання проекту надає
відповідному органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування
свій висновок щодо погодження проекту
або відмови у його погодженні. У разі
відмови у погодженні проект
повертається заявнику у зазначений у
цій частині строк. Підставою відмови у
погодженні проекту може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів. Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
двотижневий строк з дня отримання
погодженого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про необґрунтованість позовних вимог
щодо визнання протиправним та
скасування рішення Чернівецької
міської ради від 28 квітня 2011 року №160 в
частині п.24 додатку 1 щодо затвердження
матеріалів інвентаризації та передачу
ОСОБА_3 у власність земельної ділянки
по АДРЕСА_2, яке прийнято відповідачем
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Також колегія суддів вважає правильним
висновок суду апеляційної інстанції
про скасування п.4.3 рішення
Чернівецької міської ради від 28 січня
2010 року № 1221 щодо внесення змін та
доповнень до рішення Чернівецького
міськвиконкому від 23 березня 1962 року
№165/9, оскільки діючим законодавством
підстав та порядку внесення органом
місцевого самоврядування змін у раніше
прийняті рішення про відведення особі
земельної ділянки шляхом заміни особи
його правонаступником (спадкоємцем),
зміни адреси земельної ділянки тощо не
передбачено, у зв'язку з чим рішення
ради у вказаній частині є
неправомірним, винесено поза межами
наданих повноважень та не відповідає
вимогам ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 07 серпня 2013 року та
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді