Справа № 826/10762/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інжинірингова
компанія «Нова Лайт» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 20 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інжинірингова компанія «Нова Лайт» до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходіву м. Києві про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інжинірингова компанія «Нова Лайт»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходіву м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо виключення
(коригування) на підставі акту №
65/26-33-22-03/37035128 від 22.01.2014 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "ІК "Нова Лайт" () щодо взаємовідносин із ТОВ
"Оптима-Лайт" (), за
квітень-жовтень, грудень 2011, лютий,
квітень-червень 2012", з електронних баз
даних суми податкового кредиту та
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, які визначені ТОВ "ІК
"Нова Лайт" у податкових деклараціях за
квітень-жовтень, грудень 2011, лютий,
квітень-червень 2012.

- зобов'язати відповідача відновити в
електронних базах даних показники
податкової звітності ТОВ "ІК "Нова
Лайт", зазначені останнім у поданих
податкових деклараціях за
квітень-жовтень, грудень 2011, лютий,
квітень-червень 2012.

- заборонити відповідачу та будь-яким
іншим органам Міністерства доходів у
зборів України використовувати
висновки, викладені в акті
№65/26-33-22-03/37035128 від 22.01.2014 "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ "ІК
"Нова Лайт" () щодо
взаємовідносин із ТОВ "Оптима-Лайт" (), за квітень-жовтень,
грудень 2011, лютий, квітень-червень 2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 серпня 2014 року та
прийти нову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. Свої вимоги
апелянт обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інжинірингова
компанія «Нова Лайт» - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
серпня 2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав доказів на підтвердження факту
внесення відповідачем змін до
інформаційних систем, наявних в
розпорядженні органів доходів і
зборів, в тому числі системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України, на
підставі акту №65/26-33-22-03/37035128 та не
зазначив, які саме відомості у
податковій звітності ТОВ "ІК "Нова Лайт"
були змінені відповідачем.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Посадовими особами відповідача на
підставі наказу Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управляння Міндоходів у
місті Києві №47 від 11.01.2014, повідомлення
№206/26-53-22-01 від 11.01.2014, згідно з
підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78,
статті 79 Податкового кодексу України
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ "ІК "Нова Лайт"
() щодо взаємовідносин
із ТОВ "Оптима-Лайт" () за
періоди квітень-жовтень, грудень 2011
року, лютий, квітень-червень 2012 року, за
результатами якої складено акт від
22.01.2014 №65/26-33-22-03/37035128 (далі -
№65/26-33-22-03/37035128).

Вищезгаданий наказ на проведення
перевірки та направлення було
надіслано на адресу позивача
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, факт отримання
зазначених документів, а також їх
оформлення сторонами не заперечується.

За результатами перевірки відповідач
дійшов висновку про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, а саме: пункту 198.6 статті
198, пунктів 201.1, 201.2, 201.4, 201.6, 201.7 статті 201
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення податкового
кредиту з податку на додану вартість за
квітень-жовтень, грудень 2011 року, лютий,
квітень-червень 2012 року у сумі 334 365,00
грн., порушення пункту 187.1 статті 187
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, по взаємовідносинах з
контрагентами-покупцями за
квітень-жовтень, грудень 2011 року, лютий,
квітень-червень 2012 року у сумі 679 450,00
грн.

ТОВ "ІК "Нова Лайт" подало заперечення
на акт №65/26-33-22-03/37035128, за результатом
розгляду яких, відповідач листом від
03.02.2014 №2478/10/26-53-22-03, повідомив позивача
про те, що висновки акту № 65/26-33-22-03/37035128
залишено без змін.

Позивач зазначив, що на підставі
зазначеного акту, відповідач не
приймав будь-яких податкових
повідомлень-рішень, однак здійснив
коригування в електронних базах даних
сум податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені ТОВ "ІК "Нова
Лайт" у податкових деклараціях за
квітень-жовтень, грудень 2011, лютий,
квітень-червень 2012.

Вважаючи дії відповідача щодо
здійснення зазначених коригувань в
електронних базах даних, наявних у
розпорядженні органів доходів і зборів
протиправними, позивач звернувся до
адміністративного суду із даним
позовом.

Обговорюючи правомірність вимог
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Між ТОВ "ІК "Нова Лайт" (покупець) та ТОВ
"Оптима-Лайт" (постачальник), укладено
Договори №020810/4 від 20.08.2010 та №230112/3 від
23.01.2013 предметом яких постачання
товарно-матеріальних цінностей
(товару).

На підтвердження належного виконання
договорів, позивачем було залучено до
матеріалів справи копії видаткових,
податкових накладних, виписок банку
щодо руху коштів по рахунку,
довіреностей на отримання товару.

Згідно з пунктом 4.4 Договорів,
кількість товару, що постачається, має
відповідати кількості зазначеній у
попередньому замовленні. Однак, як
убачається з матеріалів справи, копії
документів, що підтверджують виконання
зазначеного пункту Договору відсутні.

Пунктом 5.1 Договорів, передбачено, що
якість Товарів що постачається має
відповідати ДСТУ та сертифікатам,
однак, як вірно встановлено судом
першої інстанції, підтверджуючих
документів позивач не надав.

В матеріалах справи наявна копія
Договору №133 від 10.10.2011 укладеного між
ЗАТ "Київметал" (Орендодавець) та ТОВ "ІК
"Нова Лайт" (Орендар), предметом якого є
оренда і виконання
вантажно-розвантажувальних робіт (а.с.
230 Т.ІІІ). Згідно даного Договору
Орендар приймає у тимчасове володіння
закрите складське приміщення площею 380
м2.

Пунктом 2.1.5 Договору №133 від 10.10.2011
передбачено, що Орендодавець
зобов'язується забезпечити необхідні
умови зберігання продукції та
закріплює згідно пункту 2.1.6 договірну
ціну в розмірі 27,00 грн. з ПДВ на добу
зберігання.

Згідно з пунктом 3.10 вказаного договору
протягом дії цього договору Орендар
зобов'язується сплачувати орендну
плату та вартість
вантажно-розвантажувальних робіт в
розмірі, що визначається щомісячно за
домовленістю сторін і вказується
Орендодавцем у рахунках фактурах.

Всупереч вимог Договору №133 від 10.10.2011
до матеріалів справи не надано доказів
оплати за отримані послуг з
вантажно-розвантажувальних робіт,
зберігання та безпосередньо внесення
орендної плати за орендоване майно.

Матеріали справи свідчать про те, що
між ПП "Юрал" (орендар) та ТОВ "ІК "Нова
Лайт" (суборендар) укладено Договір
суборенди від 01.10.2011 (а.с. 234 Т.ІІІ). Однак
позивач не надав належних доказів
виконання пункту 5.2.2 зазначеного
договору, а саме актів виконаних робіт.
Також позивач не надав докази оплати
отриманих послуг.

Отже, суд першої інстанції вірно
встановив, що позивач не довів
фактичного виконання умов сторонами
таких договорів.

Крім того, колегія суддів погоджується
із висновками суду першої інстанції
щодо оцінки доводів позивача про
внесення відповідачем коригувань до
автоматизованої системи "Податковий
блок", зокрема, до підсистеми
"Аналітична система" на підставі
висновків, викладених в акті
№65/26-33-22-03/37035128 та необхідність
відновлення показників,
відкоригованих на підставі вказаного
акту.

Зокрема, відповідно статті 16 Закону
України "Про інформацію" податкова
інформація - сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податкового
кодексу України.

Статтею 71 Податкового кодексу України
визначено, що інформаційно-аналітичне
забезпечення діяльності державної
податкової служби - комплекс заходів із
збору, опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
органами державної податкової служби
покладених на них функцій та завдань

Згідно з положеннями статей 72, 74
Податкового кодексу України, для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби використовується
інформація, що надійшла, зокрема, від
платників податків, податкових
агентів, органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
Національного банку України, банків,
інших фінансових установ - інформація
про наявність та рух коштів на рахунках
платника податків; органів влади інших
держав, міжнародних організацій або
нерезидентів, підрозділів податкової
служби та митних органів - за
результатами податкового контролю,
податкова інформація, може зберігатися
та опрацьовуватися в інформаційних
базах органів державної податкової
служби або безпосередньо посадовими
(службовими) особами органів державної
податкової служби. Перелік
інформаційних баз, а також форми і
методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

На час звернення позивача до суду із
адміністративним позовом, чинними є
Методичні рекомендації щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця, затверджені наказом
Міністерства доходів і зборів України
№165 від 14.06.2013 (далі - Методичні
рекомендації №165).

Згідно з пунктом 1.1 Методичних
рекомендацій №165, вони були
запроваджені в органах Міністерства
доходів і зборів України з метою
поліпшення адміністрування податків,
повноти декларування податкових
зобов'язань в умовах впровадження
спеціального програмного забезпечення
для удосконалення діючих процедур
проведення камеральних перевірок, що
покращить якість матеріалів перевірок
та сприятиме зменшенню термінів їх
проведення.

В пункті 1.3 Методичних рекомендацій №165
визначено, що під час реалізації
Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти: підсистеми інформаційної
системи "Податковий блок" - "Реєстрація
ПП", "Обробка податкової звітності та
платежів", "Податковий аудит",
"Аналітична система", "Облік платежів";
єдиний реєстр податкових накладних;
АРМ "Митниця"; підсистема "Реєстрація та
облік РРО та книг обліку розрахункових
операцій АІС "Реєстри платників
податків".

Єдина система "Податковий блок" та її
підсистеми є програмними продуктами,
створеними для використання органами
Державної податкової служби для
обробки зібраної інформації в
автоматичному режимі.

Як вірно зауважено судом першої
інстанції, позивач не надав доказів на
підтвердження факту внесення
відповідачем змін до інформаційних
систем, наявних в розпорядженні
органів доходів і зборів, в тому числі
системи співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України, на підставі акту
№65/26-33-22-03/37035128 та не зазначив, які саме
відомості у податковій звітності ТОВ
"ІК "Нова Лайт" були змінені
відповідачем. Не надано таких доказів і
суду апеляційної інстанції.

Водночас, представник відповідача
внесення до зазначених баз даних
будь-яких змін на підставі акту
№65/26-33-22-03/37035128 заперечував.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
позивач не надав належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що відповідач вчинив протиправні
дії по зміні відомостей щодо ТОВ "ІК
"Нова Лайт" що містяться в
інформаційних системах органів
доходів і зборів та, відповідно які,
згідно доводів позивача, підлягають
відновленню.

Також, суд першої інстанції вірно
вирішив відмовити в задоволенні
позовної вимоги щодо заборони
відповідачу та будь-яким іншим органам
Міністерства доходів у зборів України
використовувати висновки, викладені в
акті №65/26-33-22-03/37035128, з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
зазначено, що позивач - особа, на захист
прав, свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Отже, до адміністративних судів можуть
бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ним при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушуються, створено або
створюють перешкоди для реалізації або
мають місце інші ущемлення прав чи
свобод.

В ході розгляду даної адміністративної
справи фактів використання та
поширення відповідачем акту
№65/26-33-22-03/37035128 не встановлено,
відповідних доказів сторонами надано
не було.

Крім того, колегія суддів погоджується
із судом першої інстанції про те, що
враховуючи що вимога позивача
заборонити відповідачу та будь-яким
іншим органам Міністерства доходів у
зборів України використовувати
висновки, викладені в акті
№65/26-33-22-03/37035128 спрямована на майбутнє,
вона задоволенню не підлягає, оскільки
не відповідає меті, визначеній
частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інжинірингова
компанія «Нова Лайт» - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
серпня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інжинірингова компанія «Нова Лайт» -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 серпня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 18.11.2014 року.

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.