Справа № 804/5424/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
15 жовтня 2014 р. Справа № 804/5424/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представника позивача представника
відповідача Починка В.В. Крейси Л.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про скасування рішення, -
Публічне акціонерне товариство
«АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 06.03.2014 року
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідачем прийнято
рішення про визначення коду товару,
згідно з яким здійснено класифікацію
товару: плита ударна SAFETY PAD FAP 1965ВВ (2396) BS
за кодом УКТЗЕД замість
заявленого при митному оформлені
позивачем коду . Позивач з таким
рішенням відповідача не згоден та
вважає його необґрунтованим, оскільки
технічні характеристики та
фізико-хімічні властивості ввезеного
товару не відповідають
класифікаційним характеристикам
визначеного відповідачем коду
УКТЗЕД.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав до
суду письмові заперечення, зазначивши,
що рішення про визначення коду товарів
від 06.03.2014 року №КТ-122-2014 прийнято
правомірно, в межах повноважень та на
підставі законодавства України. У
судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи,
викладені у запереченнях на позов, та
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення, розглянувши
наявні документи і матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

25.06.2011 року між позивачем і компанією
«VESUVIUS POLAND SP Z O.O.» (Польша) було укладено
контракт №2795 купівлі-продажу
вогнетривкої продукції.

06 лютого 2014 року згідно зі
специфікацією №30 від 08.10.2013 року до
вищевказаного контракту на адресу
позивача за накладною CMR А№089551 від
06.02.2014 року надійшов товар.

Для здійснення митного контролю та
митного оформлення декларантом
позивача 11.02.2014 року була подано митну
декларацію №110050004/2014/200230, у якій до
митного оформлення було заявлено
товар: вогнетривкі невипалені вироби у
вигляді плити ударної, що містить
магнезит: SAFETY PAD FAP 1965 ВВ (2396) BS в
кількості 24 шт.; хімічний склад: Si02 - 7%;
Fe203 - 0,8% ; CaO - 2%; MgO - 90%; вогнетривкість 1800
градусів Цельсія.; температура
термообробки 300-350 градусів Цельсія;
застосовується в якості захисту в
місці падіння струменю метала на дні та
стінах промковша.

Згідно даних графи 33 митної декларації
№110050004/2014/200230 від 11.02.2014 року позивачем
заявлено код товару за УКТЗЕД .

11.02.2014 року відповідачем за участю
агента з митного оформлення були
відібрані проби товару та проведено
дослідження у Спеціалізованій
лабораторії з питань експертизи та
досліджень Міндоходів, за результатами
якого підготовлено висновок №102
від 20.02.2014 року, у якому експерт
встановив, що за визначеними
показниками продукт відноситься до
випалених виробів.

06 березня 2014 року відповідачем
прийнято рішення про визначення коду
товару №КТ-122-2014, яким змінено
заявлений позивачем код (ставка
мита 8%) на код (ставка мита 10%).

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Згідно із частиною першою та другою
статті 69 Митного кодексу України
товари при їх декларуванні підлягають
класифікації, тобто у відношенні
товарів визначаються коди відповідно
до класифікаційних групувань,
зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і
зборів здійснюють контроль
правильності класифікації товарів,
поданих до митного оформлення, згідно з
УКТ ЗЕД.

Законом України «Про митний тариф
України» визначено, що митний тариф
України є невід'ємною частиною цього
Закону та містить перелік ставок
загальнодержавного податку - ввізного
мита на товари, що ввозяться на митну
територію України і систематизовані
згідно з Українською класифікацією
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (УКТЗЕД), складеною на
основі Гармонізованої системи опису та
кодування товарів.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 21 травня 2012 року
№428 «Про затвердження Порядку ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності»
УКТЗЕД є товарною номенклатурою
Митного тарифу України, затвердженого
Законом України «Про Митний тариф
України», що використовується для
цілей тарифного та інших видів
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, ведення статистики
зовнішньої торгівлі та здійснення
митного оформлення товарів. УКТЗЕД
складається на основі Гармонізованої
системи опису та кодування товарів
Всесвітньої митної організації з
урахуванням Комбінованої номенклатури
Європейського Союзу.

Статтею 1 Міжнародної конвенції про
Гармонізовану систему опису та
кодування товарів від 14.06.1983 року із
змінами, до якої приєдналася Україна в
1995 році згідно Указу Президента
України від 17.05.2002 року №466/2002,
передбачено, що кожна Договірна
Сторона зобов'язується застосовувати
Основні правила інтерпретації
Гармонізованої системи, а також усі
примітки до розділів, груп і
підпозицій, не змінювати зміст її
розділів, груп, товарних позицій або
підпозицій.

Класифікація товарів для цілей митного
оформлення здійснюється з урахуванням
Основних правил інтерпретації
класифікації товарів УКТ ЗЕД, які
встановлені додатком до Закону України
«Про митний тариф», застосовуються
послідовно.

У відповідності до правила 1 Основних
правил інтерпретації УКТЗЕД назви
розділів, груп і підгруп наводяться
лише для зручності користування
УКТЗЕД; для юридичних цілей
класифікація товарів в УКТЗЕД
здійснюється виходячи з найменувань
товарних позицій і відповідних
приміток до розділів чи груп і, якщо
такі тексти назв та приміток не
вимагають іншого, відповідно до таких
положень.

Згідно Правила З Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД у разі коли товар
на перший погляд можна віднести до двох
чи більше товарних позицій, перевага
надається тій позиції, в якій товар
описується конкретніше порівняно з
товарними позиціями, де дається більш
загальний його опис.

Правилом 6 вказаних Основних правил
встановлено, що для юридичних цілей
класифікація у товарних підпозиціях,
товарних категоріях і товарних
підкатегоріях, здійснюється
відповідно до назви останніх, а також
приміток, які їх стосуються, з
урахуванням певних застережень,
положень вищезазначених правил за
умови, що порівнювати можна лише назви
одного рівня деталізації. Для цілей
цього правила також можуть
застосовуватися відповідні примітки
до розділів і груп, якщо в контексті не
зазначено інше.

Товарна позиція 6815 відноситься до
групи 68 УКТЗЕД «Вироби з каменю», а
товарна позиція 6903, яка визначена
відповідачем, відноситься до групи 69
УКТЗЕД «Керамічні вироби».

Назва та класифікаційні ознаки коду
товару «Вироби з каменю або інших
мінеральних речовин (включаючи
вуглецеві волокна, вироби з цих
матеріалів і торфу), в іншому місці не
зазначені, що містять магнезит, доломіт
або хроміт», а також коду товару
«Інші вироби з вогнетривкої кераміки
(наприклад, реторти, тиглі, муфелі,
насадки, глушники підпірки, пробірні
чашки, труби, трубки, кожухи, прутки,
стрижні), крім виробів з
кремнеземистого кам'яного борошна або
аналогічних кремнеземистих порід» є
схожими, крім однієї класифікаційної
ознаки - випалювання у процесі
виготовлення.

Згідно Загальних положень до групи 69
УКТЗЕД, термін «керамічні вироби»
означає вироби, одержані випалюванням
після формування.

Відповідно до пункту ІV вищевказаних
положень під випалюванням розуміють
нагрівання сирцю до температури 800
градусів Цельсія або вище, при якій
зерна щільно спікаються і набувають
ознак керамічних виробів. Вироби, що
були нагріті до температури менше 800
градусів Цельсія не вважаються такими,
що пройшли випалювання.

З сертифіката якості та
листа-роз'яснення виробника товару б/н
від 07.02.2014 року вбачається, що плита
являє собою невипалений вогнетривкий
виріб, спосіб обробки - сушка,
температура термообробки 300-350 градусів
С.

Листом б/н від 12.03.2014 року виробник
надав позивачу короткий опис
виробничого процес даного товару, який
підтверджує надану з товаром у
товаросупровідний документах
інформацію. Зокрема, процес
виготовлення виробу є наступним:
хімічні суміші МgО, SIO2, СаО та інші
змішуються в міксері з додаванням води,
після чого готова маса подається у
форми та ущільнюється методом
вібрації. Далі відбувається повітряна
сушка (біля 24 годин), після чого продукт
надходить до печі і сушиться приблизно
20 годин при постійному підвищенні
температури до 440 градусів Цельсія.
Печі, які використовуються на даному
виробництві, технічно не в змозі
нагріватися вище 550 градусів Цельсія.

Отже, плита ударна FAP 1965 ВВ (2396) BS являє
собою невипалений вогнетривкий виріб,
спосіб обробки якого - сушка.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до
хімічного складу, способу виготовлення
та коду товару, зазначеного у
товаросупровідних документах, товар
було правомірно задекларовано у
відповідності до вимог законодавства
за кодом УКТЗЕД (ставка мита 8%).

Суд також враховує, що відповідно до
висновку судової товарознавчої
експертизи №1 від 21.07.2014 року у
адміністративній справі №804/5424/14 за
позовом публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
до Дніпропетровської митниці
Міндоходів про скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
від 06.03.2014 року №КТ-122-2014, у
розумінні пункту IV Загальних положень
УКТЗЕД виріб - плита ударна SAFETY PAD FAP 1965
ВВ (2396) BS виробництва компанії «VESUVIUS POLAND
SP Z.O.O.» (Польща), що був нагрітий до
температури менше 800 градусів Цельсія,
не вважається таким, що пройшов
випалювання.

Викладене дає підстави визначити, що
товар, задекларований позивачем у
митній декларації №110050004/2014/200230,
необхідно класифікувати саме за кодом
.

Отже, рішення відповідача про
визначення коду товару від 06.03.2014 року
№КТ-122-2014 є протиправним та
підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних
доказів, які б свідчили про
правомірність оскаржуваного рішення.

Із заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про скасування рішення - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці
Міндоходів про визначення коду товару
від 06.03.2014 року №КТ-122-2014.

Присудити з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
судові витрати у розмірі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 20
жовтня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко