Справа № 820/11349/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/9318/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.02.2014

та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013

у справі № 820/11349/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ХАРПЛАСТМАС»

до Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ХАРПЛАСТМАС»
звернулось до суду з позовом про
скасування податкових
повідомлень-рішень Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №
, № від 27.08.2013 та № від
15.11.2013.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.02.2014, позов задоволено частково;
скасовано податкові
повідомлення-рішення №
від 27.08.2013 та № від 15.11.2013; в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
планової виїзної документальної
перевірки ТОВ «ХАРПЛАСТМАС» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2011 по 31.12.2012, складено акт №
2594/20-33-22-03-07/31642900 від 23.07.2013, в якому
зафіксовані порушення: п. п. 198.2, 198.3, 198.6
ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України, внаслідок чого занижено
податок на додану вартість в розмірі 357
516 грн. та п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, п. п.
138.1, 138.2, пп. 138.10.6 п. 138.10 ст. 138 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
занижено податок на прибуток на 356 110
грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 27.08.2013 відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- № про визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 536 274 грн., в
т.ч.: 357 516 грн. основного платежу та 178 758
грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № про визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 437 531,50 грн., в т.ч.: 356
110 грн. основного платежу та 81 421,50 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

За результатами адміністративного
оскарження, 15.11.2013 відповідачем
прийняте податкове
повідомлення-рішення № про
визначення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
417 087 грн., в т.ч.: 278 058 грн. основного
платежу та 139 029 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Фактичною підставою для прийняття
спірних податкових повідомлень-рішень
слугували висновки податкового органу
про те, що позивачем безпідставно
включено до складу валових витрат та
податкового кредиту суми по
взаємовідносинах з ТОВ «Хароптторг
Ексім-ЛТД» через те, що відносини ТОВ
«ХАРПЛАСТМАС» і ТОВ «Хароптторг
Ексім-ЛТД» не підтверджуються стосовно
врахування реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень, факту
реального здійснення господарських
операцій.

Матеріалами справи встановлено, що між
ТОВ «ХАРПЛАСТМАС» і ТОВ «Хароптторг
Ексім-ЛТД» було укладено договір
постачання № 120/пс/13 від 07.06.2011, на
виконання умов якого ТОВ «Хароптторг
Ексім-ЛТД» відвантажило на адресу ТОВ
«ХАРПЛАСТМАС» у період з 01.10.2011 по 31.12.2012
сировину полімерну на загальну суму 1 668
350, в т.ч. ПДВ - 278 058,33 грн.

Розрахунки за відвантажену сировину
здійснені в безготівковій формі та
шляхом передачі векселя, емітованого
ТОВ «ХАРПЛАСТМАС», що підтверджується
банківськими виписками та актом
приймання-передачі векселя. В
подальшому вексель був погашений
позивачем у вересні 2012 року, що
підтверджується актом пред'явлення
векселя до платежу від 28.09.2012, актом
приймання-передачі векселя від 01.10.2012
та банківськими виписками.

Як свідчать матеріали справи ТОВ
«ХАРПЛАСТМАС» мало господарські
відносини з ТОВ «Хароптторг Ексім-ЛТД»
також з червня 2011 року по серпень 2012
року.

Також судами встановлено, що для
виконання поточних ремонтних робіт
власної нерухомості ТОВ «ХАРПЛАСТМАС»
у 2008 році перерахувало авансові
платежі наступним фірмам: ПП «ТФ
«Агроеліта» - 200 000 грн., ТОВ «Євробуд+» -
47 820 грн., ТОВ «Еллара-Капітал» - 22 710,20
грн., загалом на суму 270 530,20 грн. з ПДВ (225
441,74 грн. без ПДВ), здійснення авансових
платежів підтверджено банківськими
виписками.

Проведеною перевіркою встановлено, що
станом на 01.01.2012 на ТОВ «ХАРПЛАСТМАС» по
бухгалтерському рахунку 3711
«Розрахунки за виданими авансами (в
національній валюті)» рахувалась
прострочена дебіторська
заборгованість та заборгованість по
підприємствам, які знято з обліку на
загальну суму 270 530,20 гри., в т.ч. ПДВ - 45
088,37 грн., а саме:

ПП «ТФ «Агроеліта» сума у розмірі 200 000
грн., стан платника 14 - визнано
банкрутом, дата прийняття рішення про
зняття з обліку - 27.04.2012 року; договір
№12/8 від 12.08.2008 про надання ремонтних
робіт основних засобів, дата
виникнення заборгованості -15.08.2008;

ТОВ «Євробуд+» сума у розмірі 47 820 грн.,
стан платника 16 - припинено
(ліквідовано, закрито), дата зняття з
обліку платника податків - 26.03.2012;
договір № 84/ВР/08 від 07.07.2008 про
надання ремонтних робіт основних
засобів, дата виникнення
заборгованості - 03.09.2008;

ТОВ «Еллара-Капітал» сума у розмірі 22
710,20 грн., стан платника 8 - до ЄДР внесено
запис про відсутність за
місцезнаходженням; договір № 16/ВК від
13.08.2008 про надання ремонтних робіт
основних засобів, дата виникнення
заборгованості 30.09.2008.

Факт не включення до складу валових
витрат у 2008 році авансових платежів по
фірмам ПП «ТФ «Агроеліта», ТОВ
«Євробуд+», ТОВ «Еллара-Капітал»
підтверджується декларацією з податку
на прибуток ТОВ «ХАРПЛАСТМАС» за
період 2008 року, в якій в рядку 04.10.
декларації з відображення 10% витрат на
поліпшення - відсутня сума 225 441,74 грн.
(від авансових платежів по
вищезазначеним фірмам), більш того
рядок 04.10 декларації з податку на
прибуток підприємства за 2008 рік - не
заповнений.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суди попередніх інстанцій виходили з
фактичного здійснення господарських
операцій між позивачем та ТОВ
«Хароптторг Ексім-ЛТД»; у 2008 році ТОВ
«ХАРПЛАСТМАС» авансові платежі до
складу валових витрат не включало, при
списанні у 1 кварталі 2012 року суми
безнадійної заборгованості по таким
платежам, ТОВ «ХАРПЛАСТМАС» зменшення
витрат на зазначену суму не
здійснюється, оскільки Податковий
кодекс України таких приписів не
містить; податкове
повідомлення-рішення № від 27.08.2013
згідно положень пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПК
України є відкликаним.

Щодо позовних вимог про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 27.08.2013, суди
попередніх інстанцій правомірно
відмовили в задоволенні позовних
вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо
контролюючий орган зменшує нараховану
суму грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення або суму
податкового боргу, визначену в
податковій вимозі.

Згідно з п. 60.4 ст. 60 цього Кодексу у
випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і
60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними з дня
надходження до платника податків
податкового повідомлення-рішення або
податкової вимоги, які містять
зменшену суму грошового зобов'язання
або податкового боргу.

Оскільки, в судовому порядку
встановлено, що податкове
повідомлення-рішення №
від 15.11.2013, прийняте за результатами
адміністративного оскарження містись
зменшену суму грошового зобов'язання
ніж раніше прийняте податкове
повідомлення-рішення № від
27.08.2013, тому останнє є відкликаним.

Однак, суд касаційної інстанції
зазначає, що висновки судів обох
інстанцій в частині задоволення
позовних вимог є передчасними та
такими, що зроблені без повного та
всебічного з'ясування обставин у
справі.

Так, статтею 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто таким, що ухвалене відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій вказаним
вимогам не відповідають.

Слід зазначити, що надання податковому
органу належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема про
наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

- відсутність первинних документів
обліку.

Докази, на які послалися суди на
обґрунтування своїх рішень, є
обов'язковими, але не вичерпними,
оскільки предмет доказування у справі,
що розглядається, становлять
обставини, що підтверджують або
спростовують реальність здійснення
самих господарських операцій, а відтак
і обґрунтованість визначення
податкового кредиту позивача.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

В даному випадку, судами попередніх
інстанцій не досліджено обставин, що
підтверджують або спростовують
реальність здійснення самих
господарських операцій між позивачем
та контрагентом ТОВ «Хароптторг
Ексім-ЛТД», а саме: можливостей
контрагента позивача щодо виконання
укладеного з позивачем договору,
зокрема, наявності технічних та
технологічних можливостей; питання
щодо фактичної оплати позивачем
податку на додану вартість в ціні
придбаного товару; не досліджено руху
активів у процесі здійснення
господарських операцій між позивачем
та зазначеним контрагентом, з
відповідним документальним
підтвердженням.

Для вирішення спору важливе значення
також має встановлення факту
реєстрації та перебування контрагента
платника податку в стані платника
податку на додану вартість, що надає
право такому платнику видавати
податкові накладні, які є підставою для
формування податкового кредиту.

Також судами попередніх інстанцій не
досліджувалось питання щодо
правомірності формування витрат
позивача в спірному періоді в розрізі
із понесеними витратами на виконання
господарських операцій із ТОВ
«Хароптторг Ексім-ЛТД» та їх зв'язку з
господарською діяльністю позивача.

Встановлення даних обставин є важливим
для правильного вирішення даної справи
по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій в частині задоволення
позовних вимог та направлення справи в
цій частині на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.02.2014 та
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 в
частині задоволення позовних вимог
скасувати з направленням справи в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В решті судові рішення - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 6 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний