Справа № 2-а-8402/10/1070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/5226/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року

у справі № 2а-8402/10/1070

за позовом Державного підприємства
«Жулянський машинобудівний завод
«Візар»

до Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області

про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державне підприємство «Жулянський
машинобудівний завод «Візар» (далі -
позивач) звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області (далі - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 08
липня 2010 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2010 року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
у Києво-Святошинському районі
Київської області про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 08
липня 2010 року № .

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 січня 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

У запереченні на касаційну скаргу ДП
«Жулянський машинобудівний завод
«Візар», посилаючись на те, що
постанова Київського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2010 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 січня 2011 року є законними та
обґрунтованими, а положення касаційної
скарги жодним чином це не спростовують,
просить відмовити в задоволенні
касаційної скарги та залишити без змін
рішення судів попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області провела позапланову
документальну перевірку ДП
«Жулянський машинобудівний завод
«Візар» з питань дотримання вимог
валютного законодавства за період з 28
вересня 2007 року по 25 серпня 2008 року, за
результатами якої був складений акт
від 27 січня 2010 року № 33/22-00/14311175.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені вимоги? статті
2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», які полягали у несвоєчасності
отримання товару на суму 1480000,00 рос. руб.
по контракту № 98-5236/91-07 від 29 червня 2007
року, укладеному з ФДУП «Уфимське
приладобудівне виробниче об'єднання
(Російська Федерація), терміном на 29
днів; статті 9 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю», а саме: до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області не подавались декларації «Про
валютні цінності, доходи та майно, що
належить резиденту України та
знаходиться за її межами» станом на 01
січня 2008 року.

08 лютого 2010 року ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області на підставі вказаного акта
перевірки прийняла рішення № ,
яким на підставі статті 4 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
застосувала до ДП «Жулянський
машинобудівний завод «Візар» штрафні
(фінансові) санкції у сумі 26390,65 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що датою імпорту є дата
перетину товаром митного кордону
України, а не дата оформлення вантажної
митної декларації, у зв'язку з чим у
податкового органу були відсутні
підстави нараховувати пеню за
порушення термінів надходження товару
по вказаному вище імпортному
контракту, оскільки імпортований товар
у перебував під митним контролем
митного органу згідно штампу «Під
митним контролем».

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 4 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) до видів
зовнішньоекономічної діяльності, які
здійснюють в Україні суб'єкти цієї
діяльності, належить, зокрема, імпорт
товарів, капіталів та робочої сили.

За змістом абзацу 14 статті 1 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) та абзацу 2 підпункту 1.1
Інструкції про порядок здійснення
контролю за експортними, імпортними
операціями, затвердженої постановою
Національного банку України від 24
березня 1999 року № 136 (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин), імпорт (імпорт товарів)
- це купівля (у тому числі з оплатою в
негрошовій формі) українськими
суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності в іноземних суб'єктів
господарської діяльності товарів з
ввезенням або без ввезення цих товарів
на територію України, включаючи
купівлю товарів, призначених для
власного споживання установами та
організаціями України, розташованими
за її межами.

Імпортна операція у розумінні статті 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачає
здійснення суб'єктом господарювання
імпорту.

При цьому моментом здійснення імпорту
відповідно до абзацу 38 статті 1 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) є момент перетину
товаром митного кордону України або
переходу права власності на зазначений
товар, що експортується чи
імпортується, від продавця до покупця.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджено матеріалами
справи, на виконання контракту №
98-5236/91-07 від 29 червня 2007 року позивачем
було перераховано на користь ФДУП
«Уфимське приладобудівне виробниче
об'єднання (Російська Федерація) 2960000
рос. руб. двома авансовими платежами(
1480000,00 рос. Руб - 28 вересня 2007 року, 1480000,00
рос. Руб. - 28 лютого 2008 року). Оплачена
продукція на загальну суму 2960000,00 рос.
Руб. повинна була надійти на митну
територію України однією партією до 27
грудня 2007 року.

Зазначена продукція надійшла на митну
територію України 03 грудня 2007 року, що
підтверджується штампом Глухівської
митниці «Під митним контролем» на
рахунку-фактурі № 2071205 від 31 жовтня 2007
року та накладній № 118 від 31 жовтня 2007
року, а митний контроль завершився 24
січня 2008 року, що підтверджено вантажно
митною декларацією.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що моментом
вчинення імпортної операції, зокрема
моментом поставки товару за такою
операцією для застосування статей 2, 4
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» є
момент фактичного перетину
імпортованим товаром митного кордону
України, у зв'язку з чим оспорюване
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій є неправомірним.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Київського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2010 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 січня 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 29
листопада 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна