Справа № 804/8071/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 р. справа № 804/8071/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Крюкової
О.В.

представник позивача
не прибув

представник відповідача
не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь про
зобов'язання прийняти до заліку
витрати, що підлягають відшкодуванню
за квітень 2014 р. всього на суму 7436,73 грн.,
-

ВСТАНОВИВ :

10 червня 2014 року управління Пенсійного
фонду України в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області (далі - УПФУ
в м. Нікополі та Нікопольському районі,
позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь (далі
- відповідач), в якому просить
зобов'язати відповідача прийняти до
заліку витрати, що підлягають
відшкодуванню за квітень 2014 року на
користь УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі, всього на суму
7436,73 грн., у тому числі:

- сума боргу, яка підтверджується
на підставі списків осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які отримали каліцтво на
підприємствах, розташованих на
території країн СНД та не прийнято до
заліку за квітень 2014 року: основний
розмір пенсії на суму 161,06 грн. +
щомісячна цільова допомога на прожиття
на суму 41,80 грн., всього на суму 202,86 грн.;

- сума боргу, яка підтверджується
на підставі списків осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які отримали каліцтво на
підприємствах, розташованих на
території України за квітень 2014 року:
основний розмір пенсії всього на суму
7233,87 грн. (а.с. 2-9).

Позивач в обґрунтування позову
зазначив, що відповідач не приймає до
заліку витрати понесені УПФУ в м.
Нікополі та Нікопольському районі на
виплату та доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за квітень
2014 року на загальну суму 7436,73 грн. в
порушення вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року №1105-ХІV
(далі - Закон № 1105).

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13.06.2014 р.
відкрито провадження у
адміністративній справі, та призначено
справу до розгляду у відкритому
судовому засіданні (а.с. 1).

Представник позивача в судове
засідання 30.07.2014 р. не прибув, надав до
суду клопотання про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання також не прибув, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Представником
відповідача надано до суду письмові
заперечення проти позову,
обґрунтувавши їх тим, що громадяни, які
працювали та були травмовані на
території інших держав вже за часи
незалежності України, не мають права на
отримання відшкодування, яке раніше
було встановлено законодавством СРСР
або законодавством України про
відшкодування шкоди, так як
розслідування даних нещасних випадків
провадилось у відповідності із
законодавством інших держав, акти
форми Н-1 складались та страхові
виплати призначались у відповідності
із законодавством інших держав.
Відповідачу підприємствами не було
передано в установленому порядку
документи, що підтверджують право
громадян-пенсіонерів на отримання
страхових виплат, у зв'язку з тим, що
підприємства розташовані на території
інших держав. Порядком відшкодування
витрат Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 (далі Порядок № 5-4/4) визначено
механізм відшкодування зазначених
витрат на централізованому рівні,
причому встановлене правило
підписання актів звірки розрахунків
передбачає відсутність спору з цього
питання між сторонами. У разі
відсутності згоди на підписання актів
з боку Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,
вимоги про відшкодування таких сум
повинні відшкодовуватись у судовому
порядку в судах адміністративної
юрисдикції, шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки та включення відповідних
сум до таких. На підставі викладеного,
відповідач просив відмовити в
задоволенні позову.

Враховуючи позицію позивача, викладену
у позовній заяві, позицію відповідача,
викладену у письмових запереченнях,
дослідивши всі матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст. ст. 69 - 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 21 Закону № 1105 Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності або професійного
захворювання та пенсії по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 2 статті 7 (Прикінцеві
положення) Закону України "Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 22.02.2001 року № 2272-III
(далі - Закон № 2272), який набрав чинності
з 1 квітня 2001 року, встановлено, що Фонд
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1105
закріплене аналогічне правило - якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач відмовляється від
прийняття до заліку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали травму на підприємствах,
розташованих на території країн СНД та
на території України.

На виконання Закону № 1105 та Закону № 2272
Правлінням Пенсійного фонду України та
Правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України прийнята спільна
постанова від 4 березня 2003 року № 5-4/4,
якою затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Також, відповідно до п. 4 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів №
1788, № 1105, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова
допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала
вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Зазначений перелік є вичерпним і до
нього не внесено прийняття до заліку
виплат пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання особам, які отримали
травму на підприємствах, розташованих
на території країн СНД.

Статтею 21 Закону № 1105 визначений
вичерпний перелік соціальних послуг та
виплат, які здійснюються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків. Виплата пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали травму на підприємствах,
розташованих на території країн СНД в
зазначеному переліку не значиться.

Згідно п. 6 Порядку № 5-4/4 головні
управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Порядок № 5-4/4 не врегульовує спірних
відносин, які виникли у даному випадку,
оскільки встановлене ним правило
підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

Відшкодування витрат Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат здійснюється на
централізованому рівні.

Таким чином, заявляючи вимоги до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь про
зобов'язання прийняти до заліку суми
витрат, УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі обрано
неналежний засіб правового захисту.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
06.06.2011 року та від 23.03.2010 року по справі
№ 10/37.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на зазначене, у суду відсутні
правові підстави для зобов'язання
відповідача прийняти до заліку суми
витрат, виплачених УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі за квітень 2014
року в загальній сумі 7436,73 грн.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що при вирішенні справи по
суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Отже, на підставі вищезазначених норм
законодавства, встановлених судом
обставин справи та наданих сторонами
доказів на підтвердження своєї
позиції, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд не вирішує питання про
розподіл судових витрат, оскільки
рішення ухвалено не на користь
позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 69 - 71, 86, 94, 122, 158 - 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позовних вимог
управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь про
зобов'язання прийняти до заліку
витрати, що підлягають відшкодуванню
за квітень 2014 р. всього на суму 7436,73 грн.
- відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
С. В. Прудник