Справа № 2а-1070/08/1570
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/2475/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Маринчак Н.Є.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Саратської міжрайонної державної
податкової інспекції в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
03.11.2009 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011

у справі № 2а-1070/08/1570

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Саратської міжрайонної
державної податкової інспекції в
Одеській області

третя особа ОСОБА_4

про скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Саратської міжрайонної державної
податкової інспекції в Одеській
області про скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 03.11.2009
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2009
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03.11.2009
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПА в Одеській області
було проведено перевірку
господарської одиниці - магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» , що належить позивачу та
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, щодо
контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, за
результатами якої складено акт
№017/912 від 23.12.2006.

Перевіркою встановлено порушення
вимоги ст.3 п.1 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг».

На підставі вищезазначеного акту
відповідачем були винесені рішення про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій №000012303/1 - на суму
159,35 гривень, №000012303/0 - на суму 1044,25 грн.
та №/2 - на суму 4400 грн.

Скасовуючи спірні рішення суди
виходили з того, що відповідачем не
доведена правомірність оскаржуваних
рішень відносно позивачки, яка
фактично не перевірялася, у зв'язку з
чим, її позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до п.п.1.1,1.2,1.3 «Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства», затвердженого
наказом ДПА України від 10.08.2005 року №327,
зареєстрованого в МЮ України 25.08.2005
року за №925/11205, який діяв момент
проведення перевірки, планова та
позапланова виїзні перевірки
проводяться за місцезнаходженням
суб'єкта господарювання чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
позапланова виїзна перевірка. Акт -
службовий документ, який стверджує
факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи
позапланової перевірки фінансово -
господарської діяльності суб'єкта
господарювання і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та
податкового законодавства суб'єктами
господарювання.

Як вбачається з вищезазначеного
акту перевірки №017/912, перевірка
господарської одиниці магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить позивачу
була проведена за адресою АДРЕСА_1,
проте, як видно з дозволу на розміщення
об'єктів торгівлі та сфери послуг
НОМЕР_1 від 01 лютого 2005 року, виданого
виконавчим комітетом Татарбунарської
міської ради фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3 місцезнаходження об'єкта
торгівлі та сфери послуг, тобто
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» - АДРЕСА_2

Даний факт розміщення належного
позивачці магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»за
адресою АДРЕСА_3також підтверджується
і листом-повідомленням голови
Татарбунарської районної державної
адміністрації Одеської області
вих.№10/2311 від 05.12.2007 року.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищевикладене, суди дійшли висновку
про те, що за зазначеною в акті адресою -
АДРЕСА_1, господарська одиниця магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1»- не знаходиться.

Враховуючи зазначене суди першої
та апеляційної інстанції дійшли до
висновку, що фіскальний орган при
проведенні перевірки і складанні акту
допустився грубих помилок та порушень
діючого у цій сфері законодавства, а
тому спірні рішення є протиправними.

Рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок
суду не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Саратської міжрайонної державної
податкової інспекції в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
03.11.2009 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011 у
справі № 2а-1070/08/1570 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Саратської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Одеській області
відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03.11.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011 у
справі № 2а-1070/08/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді Н.Є.
Маринчак О.І. Степашко