Справа № 2а-13256/11/1370
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/51575/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2011 року позивач звернувся
до суду із вказаним позовом.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року, позов задоволено.

Визнано протиправним наказ начальника
ГУ МВС України у Львівській області №
317о/с від 26 вересня 2011 року в частині
звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх
справ у запас Збройних Сил України за
п.п. «ж» п. 63.

Визнано протиправним звільнення
позивача з органів внутрішніх справ у
запас Збройних Сил України за п.п. «ж» п.
63.

Зобов'язано відповідача внести зміни в
наказ № 317о/с від 26 вересня 2011 року щодо
звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх
справ у запас Збройних Сил України і
зазначити підставу звільнення п.п. «б»
п. 63 замість п.п. «ж» п. 63.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ці рішення і
прийняти нове про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач
працював на посаді інспектора
дорожньо-патрульної служби відділення
Державтоінспекції з обслуговування
адміністративної території
Жовківського району та
автомобільно-технічної інспекції при
ГУ МВС України у Львівській області і
має спеціальне звання - прапорщик
міліції.

Наказом начальника ГУ МВС України у
Львівській області № 317 о/с від 26
вересня 2011 року позивача було
звільнено з органів внутрішніх справи
за п.п. «ж» п. 63 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Підставою для такого звільнення став
поданий позивачем 23 вересня 2011 року
рапорт з проханням звільнити його за
власним бажанням з 27 вересня 2011 року.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» звільнення
військовослужбовців з військової
служби здійснюється:

а) в запас, якщо військовослужбовці не
досягли граничного віку перебування
військовозобов'язаних у запасі і за
станом здоров'я придатні до військової
служби в мирний або воєнний час;

б) у відставку, якщо військовослужбовці
досягли граничного віку перебування
військовозобов'язаних у запасі або
визнані військово-лікарськими
комісіями непридатними за станом
здоров'я до військової служби з
виключенням з військового обліку.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначено Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 липня 1991 року № 114 (далі -
Положення).

Згідно п. 62 вказаного Положення
звільнення осіб рядового і
начальницького складу зі служби
провадиться:

а) у запас Збройних Сил СРСР (з
постановкою на військовий облік), якщо
звільнені особи не досягли граничного
віку, встановленого Законом СРСР "Про
загальну військову повинність" для
перебування в запасі осіб, які мають
військові звання і за станом здоров'я
придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи
досягли граничного віку, встановленого
Законом СРСР «Про загальну військову
повинність» для перебування в запасі
осіб, які мають відповідні військові
звання або визнані
військово-лікарськими комісіями
непридатними за станом здоров'я до
військової служби (із зняттям з
військового обліку).

Відповідно до п. 63 Положення особи
рядового і молодшого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік),
крім іншого:

б) через хворобу - у разі визнання їх
непридатними до військової служби в
мирний час (у військовий час - обмежено
придатними 2-го ступеня) за рішенням
військово-лікарської комісії;

ж) за власним бажанням - при наявності
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов'язків.

Вказаним пунктом Положення визначено,
що обов'язковою підставою для
звільнення за власним бажанням є
наявність поважних причин, що
перешкоджають виконанню службових
обов'язків.

При цьому, як встановлено судами
попередніх інстанцій, таких причин
позивачем ні в рапорті, ні під час
розгляду справи в суді наведено не
було.

Враховуючи зазначене, суди дійшли
правильного висновку про порушення
відповідачем вимог п.п «ж» п. 63
Положення і про неправомірність
звільнення позивача за цим пунктом.

Позивачу 11 жовтня 2011 року було видано
свідоцтво № 595 про хворобу, в п. 16 якого
зазначено про його непридатність до
військової служби в мирний час та про
обмежену придатність у воєнний час.

Аналізуючи приведене законодавство,
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини, та ту обставину,
що висновок про військову придатність
позивача було надано
військово-лікарською комісією ГУ МВС
України у Львівській області відразу
після звільнення позивача зі служби,
колегія суддів погоджується з
висновками судів про наявність підстав
для внесення змін в наказ № 317о/с від
26.09.2011 року в частині підстав для
звільнення ОСОБА_4 в запас Збройних Сил
України.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 КАС України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер