Справа № 804/15466/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Парненко В.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську в
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Департаменту освіти і науки
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, директора Департаменту
освіти і науки Дніпропетровської
обласної державної адміністрації
Демчика Олександра Ігоровича про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії,-
22.09.2014 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Департаменту освіти і науки
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації (надалі - відповідач 1),
директора Департаменту освіти і науки
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації Демчика Олександра
Ігоровича (надалі - відповідач 2, разом -
відповідачі) з наступними позовними
1. Визнати протиправною бездіяльність
відповідачів, яка полягала у наданні
неповної та недостовірної відповіді на
запит ОСОБА_1 від 26 серпня 2014 року (вх.
№2056/0/210-14);
2. Зобов'язати Департамент освіти і
науки Дніпропетровської обласної
державної адміністрації та директора
департаменту освіти і науки
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації Демчика Олександра
Ігоровича надати належну та повну
відповідь на запит ОСОБА_1 від 26 серпня
2014 р. (вх. № 2056/0/210-14).
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідачі у порушення
норм чинного законодавства надали
недостовірну відповідь на його
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
оскарження бездіяльності суб'єкта
владних повноважень або розпорядника
інформації щодо розгляду звернення або
запиту на інформацію.
Ухвалу про відкриття провадження у
справі направлено на адресу
відповідачів рекомендованим поштовим
відправленням та отримано ними 29.09.2014
р., що підтверджується матеріалами
справи.
14.10.2014 р. відповідачами надано
заперечення проти позову.
27.10.2014 р. позивач надав пояснення до
заперечення відповідачів.
Згідно п. 2, 4 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів з дня закінчення
строку, передбаченого для надання
заперечень або заяви про визнання
позову, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача; не
пізніше п'яти днів з дня подання
відповідачем заперечення проти позову.
Проаналізувавши матеріали
адміністративного позову та додані до
нього документи, суд приходить до
висновку, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню, з наступних
Судом встановлено, що 26.08.2014 р. позивач
звернувся до Департаменту освіти і
науки Дніпропетровської обласної
державної адміністрації із запитом
щодо надання інформації. Запитувалася
наступна інформація (документи) щодо
діяльності Дніпропетровської
регіональної експертної ради з питань
ліцензування та атестації навчальних
закладів (надалі - РЕР): інформація щодо
підстав створення та діяльності РЕР;
дати та підстави перебування ОСОБА_1 у
її складі; суми, дати та вид (заробітна
плата, премія, інший вид матеріального
заохочення) нарахованих коштів; вид
(штатний працівник, за сумісництвом, на
громадських засадах) діяльності
позивача у складі РЕР.
28.08.2014 р. за підписом директора
Департаменту освіти і науки
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації Демчика Олександра
Ігоровича позивачу надано відповідь
(лист №3942/0/211-14), відповідно до якої
повідомлено, що РЕР була створена
розпорядженням голови
облдержадміністрації від 11.03.2004 р.
№105-р-04 як консультативно-дорадчий
орган при управлінні освіти і науки
облдержадміністрації відповідно до
наказу Міністерства освіти і науки
України від 24.12.2003 р. №847. Склад РЕР
затверджується Акредитаційною
комісією України за поданням
облдержадміністрації. ОСОБА_1 був
включеним до складу РЕР (протокол ДАК
№83 від 26.05.2010 р.) як заступник голови
ради на громадських засадах. За період
перебування у складі РЕР премії,
матеріальні заохочення та заробітну
плату ОСОБА_1 не отримував.
За поясненнями позивача, вказаний
запит останнім було надіслано у зв'язку
з необхідністю надання документів щодо
наявності/відсутності доходів у
Дніпропетровській регіональній
експертній раді з питань ліцензування
та атестації навчальних закладів до
Державної служби зайнятості для
оформлення допомоги по безробіттю.
За інформацією Центру зайнятості,
наданої позивачу під час оформлення
документів для отримання допомоги по
безробіттю, згідно реєстру
персональних карток Пенсійного Фонду
України у березні 2011 року ОСОБА_1 було
нараховано Дніпропетровською
регіональною експертною радою з питань
ліцензування та атестації навчальних
закладів 877,03 грн. заробітної плати
(доходу), з якого сплачувався ЄСВ, а у
вересні 2011 р. 1220,40 грн.
Отже, позивач вважає, що відповідь за
запит містить недостовірну інформацію
про те, що за період перебування у
складі РЕР ним не було отримано премії,
матеріальне заохочення та заробітну
платню. З іншою частиною відповіді на
запит ОСОБА_1 згоден.
Перевіряючи дії відповідачів щодо
надання позивачу відповіді на
звернення на предмет дотримання вимог
чинного законодавства суд виходить із
Статтею 34 Конституції України
передбачено, що кожен має право вільно
збирати, зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.
Законом України «Про доступ до
публічної інформації» регламентований
порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.
Статтею 3 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» визначені
гарантії забезпечення права на доступ
до публічної інформації, відповідно до
якої право на доступ до публічної
інформації гарантується: обов'язком
розпорядників інформації надавати та
оприлюднювати інформацію, крім
випадків, передбачених законом;
визначенням розпорядником інформації
спеціальних структурних підрозділів
або посадових осіб, які організовують у
встановленому порядку доступ до
публічної інформації, якою він володіє;
максимальним спрощенням процедури
подання запиту та отримання
інформації; доступом до засідань
колегіальних суб'єктів владних
повноважень, крім випадків,
передбачених законодавством;
здійсненням парламентського,
громадського та державного контролю за
дотриманням прав на доступ до
публічної інформації; юридичною
відповідальністю за порушення
законодавства про доступ до публічної
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» доступ
до публічної інформації здійснюється
на принципах: прозорості та
відкритості діяльності суб'єктів
владних повноважень; вільного
отримання та поширення інформації,
крім обмежень, встановлених законом;
рівноправності, незалежно від ознак
раси, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних або
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» доступ до інформації
забезпечується, зокрема, шляхом
надання інформації за запитами на
Порядок оформлення запитів на
інформацію визначено ст. 19 Закону
України «Про доступ до публічної
Запит на інформацію - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні (ч.1 ст.19 вказаного
Строк розгляду запитів на інформацію
врегульований ст. 20 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
згідно з частиною першою якої
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
Як вбачається з Положення про
Дніпропетровську регіональну
експертну раду з питань ліцензування
та атестації навчальних закладів,
затвердженого розпорядженням голови
облдержадміністрації від 11.03.2004 року №
105-р-04 РЕР створюється при управлінні
освіти і науки облдержадміністрації.
Організацію роботи РЕР забезпечує
управління освіти і науки
облдержадміністрації. РЕР очолює
голова. Голова ради за посадою є
керівником або заступником керівника
органу управління освітою обласної
державної адміністрації.
Згідно вимог п. 2 ч. 1ст. 3 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
право на доступ до публічної
інформації гарантується визначенням
розпорядником інформації спеціальних
структурних підрозділів або посадових
осіб, які організовують у
встановленому порядку доступ до
публічної інформації, якою він володіє.
Відповідно до наказу Департаменту від
14.04.2014 р. № 220/0/212-14 «Про розподіл
функціональних обов'язків та
повноважень між директором
департаменту освіти і науки
облдержадміністрації та його
заступниками» Директор департаменту
освіти і науки Дніпропетровської
облдержадміністрації, зокрема, очолює
Департамент освіти і науки
облдержадміністрації, несе
персональну відповідальність за
організацію та результати його
діяльності, забезпечує доступ до
публічної інформації, що перебуває у
Таким чином, розпорядником запитуваної
інформації є Департамент освіти і
науки Дніпропетровської
облдержадміністрації і, безпосередньо,
директор департаменту - Голова РЕР
Демчик Олександр Ігорович.
Згідно наданих заперечень, відповідачі
зазначають, що РЕР є постійно діючим
органом, який забезпечує додержання
вимог до ліцензування юридичних осіб -
навчальних закладів та фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності,
які надають освітні послуги відповідно
до законодавства України у сфері
дошкільної, загальної середньої,
позашкільної, а також
професійно-технічної освіти та
атестації навчальних закладів.
За поданням облдержадміністрації від
23.11.2009 року № 25-5914/0/2-09 рішенням
Державної акредитаційної комісії
України від 26.05.2010 р. (протокол № 83)
затверджено зміни у складі РЕР. ОСОБА_1
був включений до складу РЕР як
заступник голови ради - голова секції
професійної підготовки і здійснював
діяльність у складі РЕР на громадських
Голова РЕР за рахунок коштів ради
установлює заохочувальні виплати для
членів РЕР та осіб, які забезпечують
За період перебування у складі РЕР
ОСОБА_1 були нараховані (у вигляді
премій) виплати в сумі 2947 грн. 31 коп.
(21.10.2010 р. - 849,88 грн., 09.03.2011 р. - 877,03 грн.,
13.09.2011 р. - 1220,40 грн.).
Впродовж 2012-2013 рр. та з 01.01.2014 р. до 10.10.2014
р., премій в РЕР ОСОБА_1 не отримував.
Відповідачі вказують, що дійсно ОСОБА_1
було надано недостовірну інформацію
відповідно до його інформаційного
запиту (вх. № 2056/0/210-14 від 26.08.2014 р.) у
зв'язку з тим, що головний спеціаліст
сектору ліцензування та атестації
навчальних закладів (який працює на
посаді з лютого 2014 р.) не володів повною
інформацією стосовно діяльності РЕР та
перебування ОСОБА_1 у складі РЕР у 2010-2011
рр. Після перевірки інформації
відповідачами встановлено, що дійсно
ОСОБА_1 отримував премії у 2010 та 2011 рр.
З цього приводу зі спеціаліста, яка
відповідала за підготовку відповіді на
інформаційний запит ОСОБА_1 взято
пояснювальну записку та попереджено
про неповну службову відповідність.
Також, додатково департаментом ОСОБА_1
надіслано повну та достовірну
відповідь на його інформаційний запит
26.08.2014 р., про що долучено відповідні
документи до матеріалів справи.
Таким чином, відповідачами визнано
позов. Разом з тим, проти позовних вимог
в частині визнання протиправною
бездіяльність відповідачі
Відповідно до ст. 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.
Право на оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації передбачено статтею 23
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».
Згідно з ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації можуть бути
оскаржені до керівника розпорядника,
вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову
в задоволенні запиту на інформацію;
відстрочку задоволення запиту на
інформацію; ненадання відповіді на
запит на інформацію; надання
недостовірної або неповної інформації;
несвоєчасне надання інформації;
невиконання розпорядниками обов'язку
оприлюднювати інформацію відповідно
до ст. 15 цього Закону; інші рішення, дії
чи бездіяльність розпорядників
інформації, що порушили законні права
та інтереси запитувача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках: розпорядник інформації не
володіє і не зобов'язаний відповідно до
його компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; особа, яка подала запит на
інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації.

Відповідальність за порушення
законодавства про доступ до публічної
інформації несуть особи, винні у
вчиненні, зокрема, порушення щодо
надання або оприлюднення
недостовірної, неточної або неповної
інформації (п. 5 ч.1 ст. 24 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Наведена правова норма встановлює
обов'язок адміністративного суду
перевірити оскаржувані дії суб'єкта
владних повноважень на предмет
дотримання закріплених у ній правил.

Перевіряючи дії відповідачів щодо
надання позивачу відповіді на
звернення на предмет дотримання вимог
ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства, суд дійшов висновку, що
відповідь на звернення від 26.08.2014 р. є
наданою не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. В
даному випадку, відповідачі
запитуваною інформацією володіли, дану
обставину визнали, а тому позовна
вимога 1 підлягає задоволенню.

Разом з тим суд вважає, що не підлягає
задоволенню вимога позивача про
зобов'язання відповідачів надати
належну та повну відповідь на запит
ОСОБА_1 від 26.08.2014 р. (вх. № 2056/0/210-14),
оскільки, як встановлено судом,
зазначені дії вже вчинені
відповідачами 13.10.2014 р. листом №4763/0/211-14.
Дана обставина підтверджується
сторонами по справі. Тому суд не може
зобов'язати відповідачів вчинити дії,
які останні вже вчинили.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, адміністративний позов
ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, директора Департаменту
освіти і науки Дніпропетровської
обласної державної адміністрації
Демчика Олександра Ігоровича про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії
підлягає задоволенню в частині
визнання протиправною бездіяльності
відповідачів, яка полягала у наданні
неповної та недостовірної відповіді на
запит ОСОБА_1 від 26 серпня 2014 року (вх.
№2056/0/210-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Департаменту освіти і науки
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, директора Департаменту
освіти і науки Дніпропетровської
обласної державної адміністрації
Демчика Олександра Ігоровича про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії,-
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Департаменту освіти і науки
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, директора Департаменту
освіти і науки Дніпропетровської
обласної державної адміністрації
Демчика Олександра Ігоровича, яка
полягала у наданні неповної та
недостовірної відповіді на запит
ОСОБА_1 від 26 серпня 2014 року (вх.
№2056/0/210-14).

В іншій частині позову відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною відповідно до статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки. Строк для
подання апеляційної скарги стороною
або іншою особою, яка брала участь у
справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 10.11.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник суддіВ.С.
Парненко В.С. Парненко Ю.Ю. Ковтун