Справа № К/9991/86944/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2013-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2013 р. м. Київ
К/9991/86944/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Штульман І.В.,

секретар судового засідання: Поливач
М.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Апеляційного суду
Донецької області від 22.09.2011р. у справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області про перерахунок
пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом про перерахунок та
стягнення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника з 26.04.2010р. відповідно до
статей 49, 50, 52, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. 37
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 06.10.2010р. позов
задоволено.

Постановою апеляційного суду
Донецької області від 22.09.2011р.
скасовано рішення суду першої
інстанції, у позові відмовлено.

З таким рішенням апеляційного суду не
погодилась позивач, подала касаційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить скасувати постановлене
апеляційним судом рішення та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних мотивів та передбачених
законом підстав.

Так, судами встановлено, що відповідно
до статті 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивач отримує пенсію в
зв`язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з положень
частини 3 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та частини
першої статті 37 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якими передбачено, що
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірі, зокрема, на
одного непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії померлого
годувальника.

Крім того, суд виходив з того, що
відповідачем безпідставно
виплачується позивачу пенсія, в зв'язку
з втратою годувальника, в меншому
розмірі ніж передбачено законом,
оскільки при визначенні її розміру
слід керуватись відповідними статтями
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постановами КМ України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, апеляційний суд виходив із
того, положення ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щодо
визначення розміру пенсії виходячи з
кратних розмірів мінімальних пенсій за
віком поширюється саме на інвалідів,
інвалідність яких настала внаслідок
каліцтва чи захворювання пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою, а не на їх
утриманців, а тому підстави для
перерахунку пенсії позивача відсутні.

Поряд з тим, судами не враховано, що за
правилами частини 3 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції станом на час виникнення
спірних правовідносин) застосування
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" при обчисленні і
призначенні пенсії в зв`язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи здійснюється лише в разі її
обчислення із заробітку за межами зони
відчуження.

У випадку ж обчислення її відповідно до
частини першої статті 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
заробітку, одержаного за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків,
зазначений Закон не містить вказівки
щодо її обчислення і призначення за
правилами Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", в т.ч. з врахуванням
статті 37.

В свою чергу, в порушення вимог статті
159 КАС України щодо законності та
обгрунтованості судового рішення,
судами не з`ясовано чи призначена
позивачці пенсія обрахована із
заробітку, одержаного за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках, чи із
заробітку за межами зони відчуження.

Також судами не враховано, що частиною 3
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено мінімальні
розміри пенсії лише для інвалідів,
однак мінімальних розмірів пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, які
призначені за частиною 1 статті 54 цього
Закону, зазначена стаття не містить, а
Порядок її обчислення, в свою чергу,
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Крім того, судами не враховано, що за
правилами статей 50, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається лише особам, віднесеним
до відповідних категорій осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до частини першої статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

В свою чергу, підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд
відповідно до частини 2 статті 227 КАС
України є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення судів
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 06.10.2010р. та
постанову Апеляційного суду Донецької
області від 22.09.2011р. у даній справі
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції на новий судовий
розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.С. Пасічник

І.В. Штульман