Справа № 826/10289/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
у 1-й інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна"
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень від
13.06.2014 р. № та №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
вересня 2014 року адміністративний позов
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення і прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 27.03.2014 р. по 13.05.2014 р.
Відповідачем на підставі направлень
від 27.03.2014 р. №880/22-07, №881/22-07, №882/22-04,
№883/22-04, №884/22-11, №886, №887, №154/2203, №155/2203
та від 28.04.2014 р. №110/2207, наказу №514 від
11.03.2014 р., виданих ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, згідно
із планом-графіку та відповідно до
пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України
була проведена планова виїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності ТДВ "Альянс Україна" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р., за результатами якої
складений акт №1077/22-07/32253696 від 20.05.2014 р.
"Про результати планова виїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності ТДВ "Альянс Україна" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р." (надалі - Акт перевірки №1077).

Актом перевірки №1077 встановлено
порушення позивачем вимог
законодавства, а саме:

- пп.156.1.1 п.156.1 ст.156 та п.8 підрозділу 4
розділу ХХ ПК України, в результаті
чого занижено суму податку на прибуток
від страхової діяльності на суму 1 549
399,00 грн., в т.ч. за період з 01.01.2013 р. по
31.12.2013 р. на суму 1 549 399,00 грн.;

- п.152.11 ст.152 ПК України, в результаті
чого занижено податок на прибуток від
діяльності, іншої ніж страхова, на
загальну суму 214 693,00 грн.;

- ст.2 Закону №185/94.

Проте, не погоджуючись із такими
висновками податкового органу, Позивач
подав до ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві заперечення
від 28.05.2014 р. за вих. №1006/05.09, за
результатом розгляду якого
Відповідачем була надана відповідь від
10.06.2014 р. №6454/10/26-59-22-07 "Про розгляд
заперечення", яким частково задоволено
подане заперечення, змінено п.2
висновків Акту перевірки №1077 та
викладено їх у наступній редакції, а
саме: порушення п.152.11 ст.152 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток від діяльності, іншої ніж
страхова, на загальну суму 129 479,00 грн.

Згідно із зазначеним, враховуючи
внесені податковим органом зміни до
Акта перевірки №1077, ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві були прийняті податкові
повідомлення-рішення від 13.06.2014 р.,
зокрема:

- за формою "Р" №, яким Позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток на загальну суму 2 098 598,00 грн.
(із яких 1 678 878,00 грн. - за основним
платежем та 419 720,00 грн. - за штрафними
санкціями);

- за формою "У" №, яким Позивачу
нараховано суму грошового зобов'язання
за платежем: пеня за порушення терміну
розрахунків у сфері ЗЕД розміром 799,78
грн.

Основним нормативно-правовим актом, що
регулює спірні правовідносини є
Податковий кодекс України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс
України, ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК
України господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Закон України "Про страхування" від
07.03.1996 р. №85/96-ВР (в редакції, чинній на
момент виникнення
правовідносин/надалі - Закон №85/96)
регулює відносини у сфері страхування
і спрямований на створення ринку
страхових послуг, посилення страхового
захисту майнових інтересів
підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб.

Згідно зі ст. 1 Закону №85/96 страхування -
це вид цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

При цьому, ст. 979 ЦК України встановлено,
що за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Водночас, у ст.980 ЦК України
передбачено, що предметом договору
страхування можуть бути майнові
інтереси, які не суперечать закону і
пов'язані з: життям, здоров'ям,
працездатністю та пенсійним
забезпеченням (особисте страхування);
володінням, користуванням і
розпоряджанням майном (майнове
страхування); відшкодуванням шкоди,
завданої страхувальником (страхування
відповідальності).

Разом із тим, відповідно до ст. 984 ЦК
України страховиком є юридична особа,
яка спеціально створена для здійснення
страхової діяльності та одержала у
встановленому порядку ліцензію на
здійснення страхової діяльності.
Вимоги, яким повинні відповідати
страховики, порядок ліцензування їх
діяльності та здійснення державного
нагляду за страховою діяльністю
встановлюються законом.
Страхувальником може бути фізична або
юридична особа.

Так, ТДВ "Альянс Україна" для здійснення
господарської діяльності у 2006 р.
отримані ліцензії (додаток №27 до
справи, стор. 58-87), видані Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, на право провадження страхової
діяльності у формі добровільного
страхування, зокрема: повітряного
транспорту та відповідальності його
власників (перевізника); інвестицій;
авіаційне страхування цивільної
авіації; вантажів та багажу
(вантажобагажу); виданих гарантій
(порук) та прийнятих гарантій; водного
транспорту та відповідальності його
власників (перевізника); від вогневих
ризиків та ризиків стихійних явищ;
кредитів; майна; залізничного
транспорту; здоров'я на випадок
хвороби; медичне страхування та
медичних витрат; від нещасних випадків,
тощо.

Крім того, згідно зі ст. 12 Закону №85/96
перестрахування - страхування одним
страховиком (цедентом,
перестрахувальником) на визначених
договором умовах ризику виконання
частини своїх обов'язків перед
страхувальником у іншого страховика
(перестраховика) резидента або
нерезидента, який має статус
страховика або перестраховика, згідно
з законодавством країни, в якій він
зареєстрований. Перестрахування у
страховика (перестраховика)
нерезидента здійснюється згідно з
вимогами та в порядку, встановленими
Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р. ТДВ "Альянс
Україна" було укладено ряд договорів
перестрахування із наступними
страховими компаніями нерезидентами:
Allianz Risk Transfer; Allianz Global Corporate & Speciality AG; Allianz
SE; Allianz Global Corporate & Speciality France; Lloyd's; Tokio Marine
Europe Insurance Limited; Allianz Global Corporate & Speciality AG Sede
Secondaria di Milano; Allianz Global Corporate & Speciality Marine
Insurance Company; Allianz Elementar Versicherungs AG; Allianz Global
Risk US Insurance Company; Allianz Sigorta A.S.; Sompo Japan Insurance
Company of Europe Limited; ЗАТ "САК "Альянс"; ВАТ СК
"Альянс" та інші.

Разом із тим, у п.156.1 ст.156 ПК України
зазначено, що до доходів страховика,
крім доходів, передбачених ст.135 і ст.136
цього Кодексу, належать також доходи
від страхової діяльності.

Відповідно до пп.156.1.1 п.156.1 ст.156 ПК
України для цілей оподаткування під
доходом від страхової діяльності
розуміється сума доходів страховика,
нарахована протягом звітного періоду,
у тому числі (але не виключно) у вигляді:
страхових платежів, страхових внесків,
страхових премій, нарахованих
страховиком за договорами страхування,
співстрахування і перестрахування
ризиків на території України або за її
межами протягом звітного періоду,
зменшених з урахуванням вимог цього
підпункту на суму страхових платежів,
страхових внесків, страхових премій,
нарахованих страховиком за договорами
перестрахування. При цьому страхові
платежі, страхові внески, страхові
премії за договорами співстрахування
включаються до складу доходів
страховика (співстраховика) тільки в
розмірі його частки страхової премії,
передбаченої договором
співстрахування; інших доходів,
нарахованих страховиком у межах
страхової діяльності.

Поряд із цим, п.156.2. ст.156 ПК України
встановлені наступні ставки податку, а
саме:

- при здійсненні страхової діяльності,
передбаченої п.156.1 цієї статті, податок
справляється за ставкою, визначеною
відповідно до пп.151.2.1 п.151.2 ст.151 цього
Кодексу;

- при здійсненні страхової діяльності,
передбаченої п.156.3 цієї статті, податок
справляється за ставкою, визначеною
відповідно до пп.151.2.2 п.151.2 ст.151 цього
Кодексу.

Так, п. 151.2.1 п. 151.2 ст. 151 ПК України
передбачено, що при здійсненні
страхової діяльності юридичних осіб -
резидентів ставки податку
встановлюються у розмірах 3 відсотки -
при отриманні доходу внаслідок
виконання договорів з інших видів
страхової діяльності, визначеного п.156.1
ст.156 цього Кодексу.

В той же час, відповідно до п.8 підрозд.4
розд. ХХ "Перехідні положення" ПК
України за результатами діяльності до
31.12.2012 р. страховики, які отримують
доходи від провадження страхової
діяльності, крім діяльності з
виконання договорів довгострокового
страхування життя та пенсійного
страхування у межах недержавного
пенсійного забезпечення відповідно до
Закону України "Про недержавне
пенсійне забезпечення", а також від
діяльності, що не пов'язана із
страхуванням, обчислюють та сплачують
податок на прибуток таким чином:

- протягом звітного податкового року
страховики щокварталу сплачують
податок за ставкою 3 відсотки суми
страхових платежів, страхових внесків,
страхових премій, отриманих
(нарахованих) страховиками -
резидентами протягом звітного періоду
за договорами страхування,
співстрахування та перестрахування
ризиків на території України або за її
межами;

- за результатами звітного року
страховики розраховують розмір
податку на прибуток, що обчислюється
від оподатковуваного прибутку у
порядку, встановленому ст.156 та пп.134.1.1
п.134.1 ст.134 цього Кодексу, але не
сплачують його.

На період дії порядку оподаткування
доходів від страхової діяльності,
передбаченого цим пунктом, доходи
страховика від іншої діяльності, не
пов'язаної із страховою діяльністю, а
також доходи, одержані
страховиком-цедентом у звітному
періоді від перестраховиків за
договорами перестрахування, зменшені
на суму здійснених
страховиком-цедентом страхових виплат
(страхового відшкодування) у частині (у
межах часток), в якій перестраховик
несе відповідальність згідно з
укладеними із страховиком-цедентом
договорами перестрахування,
оподатковуються в порядку, строки і за
правилами, передбаченими цим Кодексом,
за ставкою, визначеною відповідно до
п.151.1 ст.151 цього Кодексу.

Таким чином, починаючи з 01.01.2013 р. при
розрахунку доходу від страхової
діяльності враховується зменшення
доходів від страхової діяльності, з
урахуванням вимог пп.156.1.1 п.156.1 ст.156 ПК
України, на суми страхових платежів,
страхових внесків, страхових премій
(суму валових внесків), нарахованих
страховиком за договорами
перестрахування.

Водночас, з огляду на уточнюючу
податкову декларацію ТДВ "Альянс
Україна" з податку на доходи (прибуток)
страховика за 2013 р. (вх. № від
25.03.2014 р.) (додаток №23 до справи,
стор.122-130) судом встановлено, що
Позивачем задекларовано доходи у
вигляді суми страхових платежів
(страхових внесків, страхових премій),
отриманих за договорами страхування,
співстрахування та перестрахування
ризиків на території України або за її
межами у розмірі

133 508 291,00 грн.

Проте, при проведенні перевірки
задекларованих Позивачем валових
внесків за 2013 р. податковим органом
було встановлено їх заниження на
загальну суму страхових премій 51 646
632,00 грн., яка фактично нарахована ТДВ
"Альянс Україна" на користь страхових
компаній нерезидентів, з якими
укладались договори перестрахування у
2013 р., що, в свою чергу, спричинило
заниження податку на прибуток на 1 549
399,00 грн.

Обґрунтовуючи відповідний висновок
щодо заниження Позивачем суми валових
страхових внесків за 2013 р., у зв'язку із
чим Відповідачем було донараховано ТДВ
"Альянс Україна" грошове зобов'язання з
податку на прибуток у розмірі 1 549 399,00
грн., податковий орган посилається на
те, що податок на прибуток за спірною
сумою страхових премій, нарахованих за
договорами перестрахування у розмірі 51
646 632,00 грн., має обчислюватись та
сплачуватись відповідно до положень
пп. 156.1.1 п.156.1 ст.156 ПК України та п. 8
підрозд. 4 розд. ХХ "Перехідні положення"
ПК України.

Однак, суд критично ставиться до
вказаних тверджень податкового органу,
оскільки з 2013 р. сума доходу від
страхової діяльності підлягає
зменшенню на суму валових внесків
(страхових премій, страхових платежів
та страхових внесків), нарахованих
страховиком за договорами
перестрахування (у т.ч. на користь
нерезидентів), відтак, суд вважає
правомірним зменшення ТДВ "Альянс
Україна" розміру суми доходу від
страхової діяльності за період з 01.01.2013
р. по 31.12.2013 р. на суму страхових премій
(51 646 632,00 грн.), нарахованих останнім за
укладеними у 2013 р. договорами
перестрахування.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги те, що положення п. 8 підрозд. 4
розд. ХХ "Перехідні положення" ПК
України застосовуються при розрахунку
та сплаті податку на прибуток за
результатами діяльності страховика
лише до 31.12.2012 р., суд прийшов до
висновку про безпідставність
нарахування податковим органом
Позивачу суми податку на прибуток
розміром

1 549 399,00 грн. від страхової діяльності
ТДВ "Альянс Україна" за період з 01.01.2013 р.
по 31.12.2013 р. за порядком оподаткування
доходів від страхової діяльності, який
з 01.01.2013 р. втратив чинність.

Разом із тим, як вбачається з
уточнюючих податкових декларацій ТДВ
"Альянс Україна" з податку на доходи
(прибуток) страховика від 25.03.2014 р. за 2-4
кв.2011 р. (вх. №) (додаток №21 до
справи, стор.2-73), за 2012 р. (вх. №)
(додаток №22 до справи, стор.136-144) та за
2013 р. (вх. №) (додаток №23 до справи,
стор.122-130) разом із додатками ІД до них
(розрахунок інших доходів страховика)
Позивач у ряд.05 Декларацій (інші доходи,
з урахуванням коригувань, від
діяльності, не пов'язаної зі
страхуванням), задекларував наступні
суми у розмірі: за 2-4 кв.2011 р. - 12 137 474,00
грн.; за 2012 р. - 20 166 361,00 грн., а за 2013 р. - 21
867 152,00 грн. При цьому, у ряд.06 вказаних
декларацій та додатків ІВ до них
(розрахунок частки інших витрат)
Позивачем зазначено суми розміром, а
саме: за 2-4 кв.2011 р. - "-"; за 2012 р. - 3 782 043,00
грн.; за 2013 р. - 2 328 853,00 грн.

При цьому, на відповідні розрахунки
податку на прибуток ТДВ "Альянс
Україна" вплинуло здійснення Позивачем
у перевіряємий період операцій
купівлі-продажу іноземної валюти, що
також підтверджується поясненнями
представників сторін.

Так, з огляду на податкову звітність
ТДВ "Альянс Україна", що не
спростовується Відповідачем,
розрахунок доходів та витрат, що
визначався як курсові різниці від
перерахунку операцій, виражених в
іноземній валюті, Позивачем здійснено
наступним чином, зокрема:

- у 2011 р. (2-4 кв.2011 р.) позитивне значення
курсових різниць розміром 370 494,00 грн.
враховане до складу доходів;
нарахований та сплачений податок на
прибуток становить 858 214,00 грн. (за
ставкою - 23%);

- у 2012 р. позитивне значення курсових
різниць розміром 2 743 430,00 грн. враховане
до складу доходів; від'ємне значення
курсових різниць розміром 3 781 670,00 грн.
враховане до складу витрат; різниця між
позитивним та від'ємним значеннями
становить - "-" 1 038 240,00 грн.;

- у 2013 р. позитивне значення курсових
різниць розміром 2 346 415,00 грн. враховане
до складу доходів; від'ємне значення
курсових різниць розміром 2 328 853,00 грн.
враховане до складу витрат; різниця між
позитивним та від'ємним значеннями
становить - "+" 17 562,00 грн.; нарахований та
сплачений податок на прибуток
становить 3 337,00,00 грн. (за ставкою - 19%)

Однак, відповідно до викладених в Акті
перевірки №1077 висновків Відповідача,
останнім при проведенні перевірки
задекларованих Позивачем доходів від
діяльності іншої, ніж страхова,
встановлено завищення доходів на
загальну суму 380 056,00 грн. та завищення
частки інших витрат від діяльності
іншої, ніж страхова, на загальну суму 1
038 240,00 грн., оскільки ТДВ "Альянс
Україна" здійснювало операції з
придбання та продажу іноземної валюти
від ведення основної (страхової)
діяльності, в результаті чого виникла
курсова різниця, що призвела до
заниження суми податку на прибуток (у
2012 р.) на 218 030,00 грн. та її завищення (у 2-4
кв.2011 р. та 2013 р.) на 88 550,00 грн.

Між тим, на обґрунтування вказаних
висновків податковий орган
посилається на порушення Позивачем п.
152.11 ст. 152 ПК України, де зазначено, що
платники податку, дохід (прибуток) яких
повністю та/або частково звільнено від
оподаткуванням цим податком, а також
ті, що проводять діяльність, яка
підлягає патентуванню, ведуть окремий
облік доходу (прибутку), який
звільняється від оподаткування згідно
з нормами цього Кодексу, або доходу,
отриманого від діяльності, що підлягає
патентуванню. При цьому до складу
витрат таких платників податку,
пов'язаних з отриманням доходу
(прибутку), що не звільняється від
оподаткування, не включаються витрати,
пов'язані з отриманням такого
звільненого доходу (прибутку).

В той же час, суд приймає до уваги
посилання представників Позивача на
те, що відповідно до п. 154.1 ст. 154 ПК
України звільняється від
оподаткування прибуток підприємств та
організацій, які засновані
громадськими організаціями інвалідів
і є їх повною власністю, отриманий від
продажу (постачання) товарів, виконання
робіт і надання послуг, крім
підакцизних товарів, послуг із
поставки підакцизних товарів,
отриманих у межах договорів комісії
(консигнації), поруки, доручення,
довірчого управління, інших
цивільно-правових договорів, що
уповноважують такого платника податку
здійснювати постачання товарів від
імені та за дорученням іншої особи без
передачі права власності на такі
товари, де протягом попереднього
звітного (податкового) періоду
кількість інвалідів, які мають там
основне місце роботи, становить не менш
як 50 відсотків середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу за умови, що фонд
оплати праці таких інвалідів становить
протягом звітного періоду не менш як 25
відсотків суми загальних витрат на
оплату праці.

Підприємства та організації, на які
поширюється дія цього пункту,
реєструються у відповідному органі
державної податкової служби в порядку,
передбаченому для платників цього
податку.

Крім того, у п. 154.6 ст. 154 ПК України
встановлено, що на період з 1 квітня 2011
року до 1 січня 2016 року застосовується
ставка 0 відсотків для платників
податку на прибуток, у яких розмір
доходів кожного звітного податкового
періоду наростаючим підсумком з
початку року не перевищує трьох
мільйонів гривень та нарахованої за
кожний місяць звітного періоду
заробітної плати (доходу) працівників,
які перебувають з платником податку у
трудових відносинах, є не меншим, ніж
дві мінімальні заробітні плати, розмір
якої встановлено законом.

Дія цього пункту не поширюється на
суб'єктів господарювання, які
здійснюють фінансову діяльність
(гр.65-гр.67 Секції J КВЕД ДК 009:2005), де у гр.65
(грошове та фінансове посередництво)
зазначено, що цей розділ включає
діяльність, пов'язану з отриманням та
перерозподілом фінансових коштів, крім
тих, які призначені для цілей
страхування, пенсійного забезпечення
або обов'язкового соціального
страхування.

Згідно із зазначеним, суд погоджується
із твердженнями Позивача щодо
безпідставності висновків Відповідача
про порушення ТДВ "Альянс Україна
положень п.152.11 ст.152 ПК України,
оскільки його дохід (прибуток) ані
повністю, ані частково не звільнено від
оподаткуванням цим податком, а також не
проводить діяльність, яка підлягає
патентуванню.

В той же час, оподаткування операцій з
розрахунками в іноземній валюті
визначено ст. 153 ПК України, відповідно
до пп. 153.1.1 п. 153.1 ст. 153 ПК України якої
доходи, отримані/нараховані платником
податку в іноземній валюті у зв'язку з
продажем товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, у частині їхньої
вартості, що не була сплачена в
попередніх звітних податкових
періодах, перераховуються в
національну валюту за офіційним курсом
національної валюти до іноземної
валюти, що діяв на дату визнання таких
доходів згідно з цим розділом, а в
частині раніше отриманої оплати за
курсом, що діяв на дату її отримання.

Крім того, згідно із пп. 153.1.2 п. 153.1 ст. 153
ПК України витрати, здійснені
(нараховані) платником податку в
іноземній валюті у зв'язку з придбанням
у звітному податковому періоді
товарів, робіт, послуг, у встановленому
порядку включаються до витрат такого
звітного податкового періоду шляхом
перерахування в національну валюту
тієї частини їх вартості, що не була
раніше оплачена, за офіційним курсом
національної валюти до іноземної
валюти, що діяв на дату здійснення
операції з такого придбання, а в
частині раніше проведеної оплати - за
таким курсом, що діяв на дату
здійснення оплати.

Водночас, пп. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153 ПК України
встановлено, що визначення курсових
різниць від перерахунку операцій,
виражених в іноземній валюті,
заборгованості та іноземної валюти
здійснюється відповідно до положень
(стандартів) бухгалтерського обліку.
При цьому прибуток (позитивне значення
курсових різниць) ураховується у
складі доходів платника податку, а
збиток (від'ємне значення курсових
різниць) ураховується у складі витрат
платника податку.

Положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін
валютних курсів", затвердженим наказом
Міністерства фінансів України №193 від
10.08.2000 р. (надалі - П(С)БО 21) визначено, що
методологічні засади формування в
бухгалтерському обліку інформації про
операції в іноземних валютах та
відображення показників статей
фінансової звітності господарських
одиниць за межами України в грошовій
одиниці України. При цьому, в п.4 П(С)БО 21
передбачено, що курсова різниця -
різниця між оцінками однакової
кількості одиниць іноземної валюти при
різних валютних курсах.

В п.5 П(С)БО 21 передбачено, що операції в
іноземній валюті під час первісного
визнання відображаються у валюті
звітності шляхом перерахунку суми в
іноземній валюті із застосуванням
валютного курсу на дату здійснення
операції (дата визнання активів,
зобов'язань, власного капіталу, доходів
і витрат)

Разом із тим, відповідно до п.8 П(С)БО 21
курсові різниці від перерахунку
грошових коштів в іноземній валюті та
інших монетарних статей про операційну
діяльність відображаються у складі
інших операційних доходів (витрат).
Курсові різниці від перерахунку
монетарних статей про інвестиційну і
фінансову діяльність відображаються у
складі інших доходів (витрат), за
винятком курсових різниць, які
відображаються згідно з п.9 П(С)БО 21.

Таким чином, як вірно зазначено судом
першої ТДВ "Альянс Україна" правомірно
відобразило курсову різницю від
перерахунку операцій, виражених в
іноземній валюті, у складі інших
операційних доходів (витрат) за
перевіряємий період.

Між тим, згідно із п. 152.5 ст. 152 ПК України
податок, що підлягає сплаті до бюджету
платниками податку, які провадять
страхову діяльність, визначається в
порядку, передбаченому ст. 156 цього
Кодексу.

У пп. 156.3.1 п. 156.3 ст. 156 ПК України
зазначено, що платники податку ведуть
окремий облік доходів та витрат,
пов'язаних із провадженням страхової
діяльності, що оподатковується за
ставками, передбаченими п. 151.2 ст. 151
цього Кодексу, та іншої діяльності, не
пов'язаної із страховою, що
оподатковується за ставкою,
передбаченою п. 151.1 ст. 151 цього Кодексу.

Крім того, згідно із пп. 156.2.3 п. 156.2 ст. 156
ПК України прибуток страховика від
іншої діяльності, не пов'язаної із
страховою діяльністю, а також доходи,
одержані страховиком-цедентом у
звітному періоді від перестраховиків
за договорами перестрахування,
зменшені на суму здійснених
страховиком-цедентом страхових виплат
(страхового відшкодування) у частині (у
межах часток), в якій перестраховик
несе відповідальність згідно з
укладеними із страховиком-цедентом
договорами перестрахування,
оподатковуються в порядку, строки і за
правилами, встановленими ним Кодексом,
за ставкою, визначеною відповідно до п.
151.1 ст. 151 цього Кодексу.

Так, п. 151.1 ст. 151 ПК України встановлено,
що основна ставка податку становить 16
відсотків. Положення зазначеного
пункту застосовуються з урахуванням
п.10 підрозд.4 розд.XX "Перехідні
положення" цього Кодексу, яким
встановлено ставку податку на прибуток
підприємств:

- з 1 квітня 2011 року по 31 грудня 2011 року
включно - 23 відсотки;

- ?з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року
включно - 21 відсоток;

- ?з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року
включно - 19 відсотків, а для суб'єктів
індустрії програмної продукції, які
застосовують особливості
оподаткування, передбачені в пункті 15
підрозділу 10 цього розділу, - 5
відсотків.

Таким чином, оскільки курсова різниця
від операцій з купівлі-продажу
іноземної валюти відображаються у
складі інших операційних доходів
(витрат) не залежно від основної
діяльності, а порядок оподаткування
операцій з розрахунками в іноземній
валюті визначений ст. 153 ПК України,
тому висновки Відповідача, які
ґрунтуються лише на підставі порушення
ТДВ "Альянс Україна" вимог п. 152.11 ст. 152
ПК України та які, в свою чергу, суд
визнав безпідставними, про завищення
Позивачем суми доходу на 380 056,00 грн. та
завищення частки інших витрат на 1 038
240,00 грн. від діяльності іншої, ніж
страхова, що призвело до заниження
податку на прибуток на загальну суму 129
479,00 грн., суд вважає помилковими та
безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що збільшення суми
податку на прибуток на загальну суму 1
678 878,00 грн. було здійснено Відповідачем
неправомірно, що свідчить про
протиправність та необґрунтованість
прийнятого ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
податкового повідомлення - рішення від
13.06.2014 р. №, в зв'язку з чим воно
підлягає скасуванню.

Щодо правомірності винесення
податкового повідомлення-рішення від
13.06.2014 р. №.

Діяльність суб'єктів господарської
діяльності України та іноземних
суб'єктів господарської діяльності при
здійсненні зовнішньоекономічної
діяльності регламентується Законом
України "Про зовнішньоекономічну
діяльність" від 16.04.1991 р. №959-XII (надалі -
Закон №959).

Відповідно до ст.4 Закону №959 до видів
зовнішньоекономічної діяльності, які
здійснюють в Україні суб'єкти цієї
діяльності, належать, зокрема, експорт
та імпорт товарів, капіталів та робочої
сили.

Згідно із ст.14 Закону №959 всі суб'єкти
зовнішньоекономічної діяльності мають
право:

- самостійно визначати форму
розрахунків по зовнішньоекономічних
операціях з-поміж тих, що не суперечать
законам України та відповідають
міжнародним правилам;

- безпосередньо брати і надавати
комерційні кредити за рахунок власних
коштів у діючій на території України
валюті та в іноземній валюті як у межах,
так і за межами України, самостійно
приймати рішення у зазначених
питаннях;

- вільно обирати банківсько-кредитні
установи, які будуть вести їх валютні
рахунки та розрахунки з іноземними
суб'єктами господарської діяльності,
користуватись їх послугами, з
додержанням при цьому вимог чинних
законів України.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р. ТДВ "Альянс
Україна" (Замовник) здійснило імпортні
операції на підставі укладеного із ТОВ
"Мондиаль Ассистанс" (Російська
Федерація) (Виконавець) договору №01/13
від 31.05.2013 р. (надалі - Договір №01/13),
згідно із яким Замовник доручає
Виконавцю роботу, пов'язану з
організацією своїм клієнтам комплексу
послуг, визначених Правилами
страхування Замовника, договорами
страхування (страховими полісами),
програмами страхування (Додаток №1 до
цього Договору).

Відповідно до п.5.2 Договору №01/13
Замовник перераховує Виконавцю
авансову суму на оплату зовнішніх
витрат в якості коштів, передбачених
для екстреного врегулювання страхових
виплат розміром 5 000,00 євро. У випадку
припинення даного Договору залишок
авансової суми повинен бути повернений
на рахунок Замовника протягом 10-ти
банківських днів після сплати
останнього рахунку від Підрядників за
послуги, надані клієнтам Замовника за
вказаним Договором, та підписання
сторонами акту звірки
взаєморозрахунків.

Так, відповідно наданих до перевірки
банківських виписок, 16.12.2013 р. на
виконання вказаної вище умови
укладеного Договору №01/13 Позивачем
були перераховані на користь Виконавця
кошти в іноземній валюті на загальну
суму 5 000,00 євро (екв. 56 100,00 грн.).

В той же час, 20.03.2014 р. у зв'язку із
неможливістю виконання умов
укладеного Договору №01/13 ТОВ "Мондиаль
Ассистанс" здійснило повернення
авансового платежу на загальну суму 5
000,00 євро (екв. 68 786,20 грн.), про що
свідчить виписка банку від 20.03.2014 р.

Проте, за висновками податкового
органу, оскільки розрахунки за
зовнішньоекономічним Договором №01/13
було здійснено 16.12.2013 р., під час дії
положень постанови правління
Національного банку України "Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходжень в іноземній валюті" від
14.11.2013 р. №453, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 15.11.2013 р.
за №1951/24483, тому строк розрахунків за
операціями з експорту та імпорту
товарів має здійснюватися у строк, що
не перевищує 90 календарних днів,
відповідно, граничним терміном
надходження товару на територію
України за Договором №01/13 - є 16.03.2014 р.
Згідно із зазначеним, при здійсненні
повернення авансового платежу на
загальну суму 5 000,00 євро (екв. 68 786,20 грн.)
за укладеним між ТДВ "Альянс Україна" та
нерезидентом компанією ТОВ "Мондиаль
Ассистанс" Договором №01/13, Позивачем
був порушений порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті,
визначений ст. 2 Законом №185/94, що
призвело до пропущення
законодавчо-встановлених термінів
розрахунків - прострочення складає 4
дні, що призвело до нарахування
Позивачу пені за порушення терміну
розрахунків у сфері ЗЕД розміром 799,78
грн.

В той же час, суд приймає до уваги
посилання Позивача на "Положення про
порядок та умови торгівлі іноземною
валютою", затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 10.08.2005 р. №281 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 29.08.2005 р.
за №950/11230 (в редакції, чинній на момент
виникнення правовідносин/надалі -
Положення №281), яким встановлюється
порядок та умови торгівлі іноземною
валютою на міжбанківському валютному
ринку України та на міжнародних
валютних ринках.

Так, відповідно до п. 10 Положення №281
поточними торговельними операціями в
іноземній валюті є розрахунки за
експорт та імпорт товару без
відстрочення платежу або з
відстроченням, що відповідно до
договору не перевищує строки,
установлені законодавством України
для здійснення таких розрахунків.

При цьому, згідно із п. 11 Положення №281
поточними неторговельними операціями
в іноземній валюті є перекази з оплати
праці, стипендій, пенсій, аліментів,
державної допомоги, матеріальної
допомоги, допомоги родичів,
благодійної та гуманітарної допомоги,
виплат і компенсацій, включаючи
виплати з відшкодування шкоди,
заподіяної робітникам унаслідок
каліцтва, професійного захворювання
або іншого ушкодження здоров'я, що
пов'язані з виконанням ними трудових
обов'язків, жертвам політичних
репресій, жертвам нацистських
переслідувань, членам їх родин і
спадкоємцям, відшкодування за
страховими випадками, премій, призів,
успадкованих коштів, коштів за
договорами дарування, коштів,
заощаджених на рахунках, і прибутків за
ними.

Тобто, оскільки операції з
відшкодування за страховими випадками,
які здійснюються резидентом, не
відповідають визначенню поточних
торговельних операцій (є
неторговельними операціями), тому дія
Закону №185/94 на такі операції не
поширюється.

Поряд із цим, відповідні твердження
представників Позивача про те, що
відповідні операції при виконанні
розрахунків за укладеним між ТДВ
"Альянс Україна" та ТОВ "Мондиаль
Ассистанс" Договором №01/13 - є поточними
неторговельними операціями, до яких, в
свою чергу, не застосовуються норми
Закону №185/94, також підтверджується
отриманою Позивачем від ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві в порядку п. 52.1 ст. 52 ПК України
письмовою консультацією від 09.01.2014 р.
№38/10/26-59-06-24 на лист останнього за вих.
№05.00/2027 від 16.12.2013 р. (додаток №27 до
справи, стор.144-146).

Більше того, суд звертає увагу на те, що
п.53.1 ст.53 ПК України встановлено, що не
може бути притягнуто до
відповідальності платника податків,
який діяв відповідно до податкової
консультації, наданої йому у письмовій
або електронній формі, а також
узагальнюючої податкової
консультації, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація або узагальнююча
податкова консультація була змінена
або скасована.

Таким чином, як вірно зазначено судом
першої інстанції, авансовий платіж у
розмірі

5 000,00 євро (екв. 68 786,20 грн.) був
перерахований Позивачем на рахунок ТОВ
"Мондиаль Ассистанс" за Договором №01/13
та призначений виключно для екстреного
врегулювання страхових випадків,
відповідно, цільове призначення таких
коштів - здійснення відшкодування за
страховими випадками, а не оплата з
експорту та імпорту товарів, тому
застосування податковим органом пені у
розмірі 799,78 грн. за прострочення
90-денного строку розрахунку з експорту
та імпорту є безпідставним, а прийняте
13.06.2014 р. податкове
повідомлення-рішення № -
неправомірним.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 17 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.