Справа № 825/2033/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/800/51391/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Білуга С.В., Штульман
І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 09 липня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
про визнання дій протиправними та
скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання
протиправним та скасування рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові від 17 вересня 2012 року № 1904
про застосування фінансових санкцій за
період з 20 квітня 2005 року по 22 листопада
2010 року в розмірі 1197,80 грн. та
нарахування пені в розмірі 150,87 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 09 липня 2013
року, яка залишена без змін Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року, позов задоволено.

З такими рішеннями суду першої та
апеляційної інстанцій не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами рішення та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Відповідно до абзацу 5 пункту 7
Прикінцевих та Перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період з 01 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Абзацом 6 пункту 7 встановлено, що на
період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

В ході розгляду справи судами
встановлено, що позивач з 04 травня 2006
року є фізичною особою-підприємцем,
зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з 06 травня 2006 року.

17 вересня 2012 року відповідачем
прийнято рішення №1904 про застосування
фінансових санкцій за період з 20 квітня
2005 року по 22 листопада 2010 року в розмірі
1197,80 грн. та нарахування пені в розмірі
150,87 грн. за несплату (неперахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з чим погодився апеляційний
суд, виходив з того, що відповідачем
протиправно застосовано штрафні
санкції та пеня за період з 20 квітня 2005
року по 22 листопада 2010 року на підставі
пункту 2 частини 9 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки з 01 січня 2011 року дана норма
втратила чинність, а тому рішення від 19
вересня 2012 року №1904 є незаконним та
підлягає скасуванню.

Крім того, позивач був зареєстрований
як фізична особа-підприємець лише з 04
травня 2005 року, а тому застосування
фінансових санкцій щодо позивача з 20
квітня 2005 року суперечить закону.

Поряд з тим, оскільки заборгованість зі
сплати страхових внесків та сум
штрафних санкцій виникла до 01 січня 2011
року, тобто в період дії відповідної
редакції статті 30 Закону № 2240-ІІІ, то
відділення Фонду має право здійснювати
контрольні функції щодо правильності
нарахування, своєчасності та сплати
страхових внесків і застосовувати
фінансові санкції згідно із
законодавством, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості, або
застосовувати штрафні санкції також і
після цієї дати.

В той же час, фінансові санкції за
несвоєчасну сплату страхових внесків
були застосовані за період, коли
позивач не був зареєстрований
суб'єктом підприємницької діяльності і
відповідно не ніс зобов'язання по
сплаті страхових внесків, в зв'язку з
чим оскаржуване рішення прийняте в
супереч закону, а тому суди прийшли до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому касаційну скаргу слід залишити
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 232,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 09 липня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.В. Білуга

І.В.Штульман