Справа № 826/12059/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДБОР"
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТРЕЙДБОР" звернулося
з позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про:

- визнання протиправними дій ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів
м. Києва щодо складання Акту "Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"ТРЕЙДБОР" () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
господарських відносин із платниками
податків: ТОВ "Лайт Віжн Продакшн" (), ТОВ "Мічурін" () у лютому 2014 року та ТОВ
"РАДІОАКТИВ КІНО" (), ТОВ
"РАДІОАКТИВ РЕКЛАМА" (),
ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" (),
ТОВ "ДЖІ-ЕС-СІ" (), ТОВ
"ФУЕРСА" () у березні 2014
року" від 28.07.2014 року №1759/26-59-22-03/38124130;

- зобов'язання ДПІ у Шевченківському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві вилучити з Бази даних
Податковий блок - "Аналітична система.
Перегляд результатів співставлення.
Дані результатів перевірок" дані, які
вносились за результатами проведення
перевірки згідно Акту "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "ТРЕЙДБОР" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
проведенні господарських відносин із
платниками податків: ТОВ "Лайт Віжн
Продакшн" (), ТОВ
"Мічурін" () у лютому 2014
року та ТОВ "РАДІОАКТИВ КІНО" (), ТОВ "РАДІОАКТИВ РЕКЛАМА"
(), ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР"
(), ТОВ "ДЖІ-ЕС-СІ" (), ТОВ "ФУЕРСА" () у березні 2014 року" від 28.07.2014 року
№1759/26-59-22-03/38124130.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
квітня 2014 року адміністративний позов
було задоволено повністю.

Відповідач, посилаючись порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення і прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
28.07.2014 року відповідачем проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРЕЙДБОР" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
проведенні господарських відносин із
платниками податків: ТОВ "Лайт Віжн
Продакшн" (), ТОВ
"Мічурін" () у лютому 2014
року та ТОВ "РАДІОАКТИВ КІНО" (), ТОВ "РАДІОАКТИВ РЕКЛАМА"
(), ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР"
(), ТОВ "ДЖІ-ЕЄ-СІ" (), ТОВ "ФУЕРСА" () у березні 2014 року.

За результатами перевірки складено акт
"Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"ТРЕЙДБОР" () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
господарських відносин із платниками
податків: ТОВ "Лайт Віжн Продакшн" (), ТОВ "Мічурін" () у лютому 2014 року та ТОВ
"РАДІОАКТИВ КІНО" (), ТОВ
"РАДІОАКТИВ РЕКЛАМА" (),
ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" (),
ТОВ "ДЖІ-ЕС-СІ" (), ТОВ
"ФУЕРСА" () у березні 2014
року" від 28.07.2014 року №1759/26-59-22-03/38124130.

В ході перевірки відповідачем
встановлено відсутність реального
здійснення операцій ТОВ "Трейдбор" за
період з 01.02.2014 року по 31.03.2014 року;
відсутність об'єктів оподаткування до
перевіряємих
контрагентів-постачальників за період
з 01.02.2014 року по 31.03І2014 року.

Разом з тим, відповідачем встановлено
порушення ТОВ "ТРЕЙДБОР": ст.22, ст.138, п.п.
184.5 ст. 184, п.п. 185.1 ст. 185, п.198.6 ст.198, п.п.
201.4, 201.6, 201.7, 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення податкових зобов'язань та
завищення податкового кредиту за
період з 01.02.2014р. по 31.03.2014 року.

Основним нормативно-правовим актом, що
регулює спірні правовідносини є
Податковий кодекс України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс
України, ПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання ними делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 цього Кодексу
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Підпунктом 62.1.3 п. 6.1 ст. 62 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковий контроль здійснюється
шляхом: перевірок та звірок відповідно
до вимог цього Кодексу, а також
перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Згідно вимог п. 79.1 ст. 79 Податкового
кодексу України, документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.02.2014 року між позивачем та ТОВ "ФУЕРСА"
було укладено договір про надання
послуг №03/02. За умовами даного
договору, позивач мав надати послуги, а
ТОВ "ФУЕРСА" - прийняти та оплатити їх.

Разом з тим, відповідачем встановлено,
що на виконання цього договору
позивачем були надані послуги,
підписані акти приймання-передачі,
виписані податкові накладні після їх
реєстрації у Єдиному державному
реєстрі податкових накладних, але
відповідач зазначав, що податкові
накладні, виписані позивачем, не були
включені до Єдиного державного реєстру
податкових накладних.

01.03.2014 року між позивачем та ТОВ
"ДЖІ-ЕС-СІ" було укладено договір про
надання послуг №3103. За цим договором
позивач мав надати послуги, а ТОВ
"ДЖІ-ЕС-СІ" - прийняти та оплатити їх.
Крім того, 01.03.2014 року між позивачем та
ТОВ "ДЖІ-ЕС-СІ" було укладено договір
поставки.

Як було встановлено відповідачем, на
виконання цього договору позивачем
були надані послуги, підписані акти
приймання-передачі, виписані податкові
накладні після їх реєстрації у Єдиному
державному реєстрі податкових
накладних, проте відповідач покликався
на те, що податкові накладні, надані
позивачем, не були включені до Єдиного
державного реєстру податкових
накладних.

24.02.2014 року між позивачем (виконавцем)
та ТОВ "Радіоактив кіно" було укладено
договір про створення на замовлення
аудіовізуального твору. У березні
позивач виписав податкові накладні,
але як зазначав відповідач вони також
не були включені до Єдиного державного
реєстру податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного державного
реєстру податкових накладних
затверджений Постановою КМУ від 29
грудня 2010 р. № 1246 (надалі - Порядок № 1246).
Відповідно п. 8 Порядку № 1246, для
підтвердження прийняття податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації продавцю
видається квитанція в електронній
формі у текстовому форматі, у якій
зазначаються реквізити зазначених
документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування. Квитанція, на яку
накладається електронний цифровий
підпис Державної податкової служби,
підлягає шифруванню та надсилається
продавцеві засобами
телекомунікаційного зв'язку. Примірник
квитанції в електронній формі
зберігається в Державній податковій
службі.

Пунктом 11 Порядку № 1246 передбачено, що
квитанція, що підтверджує факт
реєстрації податкової накладної та/або
розрахунку коригування, надсилається
протягом операційного дня продавцеві.

Якщо протягом операційного дня
продавцеві не надіслано квитанцію, що
підтверджує прийняття (підтвердження
реєстрації) або неприйняття податкової
накладної та/або розрахунку
коригування, такі податкова накладна
та/або розрахунок коригування
вважаються зареєстрованими.

В межах розгляду справи підтверджено,
що позивач здійснив усі заходи, які
вимагались від нього для реєстрації
податкових накладних, зокрема,
податкові накладні були направлені
відповідачу.

Також позивач зазначив, що оскільки ним
не отримано квитанцій про отримання
відповідачем накладних, він вважав, що
податкові накладні включені до єдиного
державного реєстру податкових
накладних за принципом мовчазної
згоди, про що зазначено у п. 11 Порядку №
1246. Крім того, від
покупців-контрагентів запитів щодо
реєстрації накладних не надходило.

01.10.2013 року між позивачем (покупцем) та
ТОВ "Фінансово-промислова група
"Діоніка" (постачальником) було
укладено договір купівлі-продажу
№01/10/13. На виконання умов договору ТОВ
"ФПГ "Діоніка" виписало податкові
накладні, але як зазначає відповідач
дані накладні не включені до ЄДРПН.

Проте, суд звертає увагу на те, що
згідно Порядку № 1246 платник податків
не зобов'язаний перевіряти факт
внесення податкової накладної до
ЄДРПН, а лише має право на це. Відтак,
неправомірні дії контрагента не
повинні тягти за собою
відповідальність для іншої сторони
договору. Також суд звертає
увагу на те, що чинне законодавство
України не зобов'язує платника
податків перевіряти безпосередніх
контрагентів на предмет виконання ними
вимог податкового законодавства перед
тим, як відносити відповідні суми
податку на додану вартість до
податкового кредиту.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
відповідно до положень статті 204
Цивільного кодексу України діє
презумпція правомірності правочину,
тобто правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним. Вчинення
платником податків дій, що мають своїм
результатом одержання податкової
вигоди (звільнення від оподаткування,
зменшення бази або ставки
оподаткування, одержання права на
залік або відшкодування податку на
додану вартість тощо), саме по собі по
собі не означає, що відповідні
правочини були вчинені з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства.

Тому, для встановлення факту вчинення
правочину з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, зокрема, з метою ухилення
від сплати податків, необхідно
встановити необґрунтованість
отриманої платником податків
податкової вигоди, наприклад,
внаслідок її виникнення не у зв'язку із
здійсненням реальної підприємницької
або іншої економічної діяльності.
Разом з тим, при дослідженні
факту здійснення господарської
операції оцінюватися повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Головною підставою вважати правочин
нікчемним являється його недійсність,
встановлена законом. Саме законом, а не
актами, які б факти в цьому акті не були
відображені. Вказані ж в акті висновки
є суто суб'єктивною думкою державного
податкового інспектора, оскільки були
зроблені за відсутності інформації,
яка надається в передбаченому
законодавством порядку.

Отже, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в дохід
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

Інший підхід потенційно надасть
можливість посадовим особам державних
органів на власний розсуд оголошувати
будь-який правочин недійсним
(нікчемним) без звернення до суду, що не
є правильним виходячи з загальних
засад судочинства.

Разом з тим, порядок оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами затверджений Наказом
Міністерства Фінансів України від
14.03.2013р. № 395 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12 квітня
2013 р. за №607/23139), (надалі - Наказ).

Відповідно до пп. 2.3.2.2. п. 2.3.2. Розділу II
Наказу зазначає, що у разі встановлення
перевіркою порушень податкового
законодавства за кожним відображеним в
акті фактом порушення необхідно: -
чітко викласти зміст порушення з
посиланням на конкретні пункти і
статті законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік) діяльності
платника податків та операцію, в
результаті якої здійснено це
порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення платника податків
або його законних представників щодо
встановлених порушень; - зазначити
первинні документи, на підставі яких
вчинено записи з обліку, та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків і зборів, та докази, що
підтверджують наявність факту
порушення; - у разі відсутності
первинних документів або ненадання їх
чи інших документів, що підтверджують
факт порушення, зазначити інші докази,
що достовірно підтверджують наявність
факту порушення; - уразі відмови
платника податків або його законних
представників надати копії документів
посадовій (службовій) особі органу
державної податкової служби така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
прізвища, імені, по батькові платника
податків (його законного представника)
та переліку документів, які йому
запропоновано подати, факт про
складання такого акта відображається в
акті документальної перевірки; - у разі
надання платником податків або його
законними представниками посадовим
(службовим) особам органу державної
податкової служби письмових пояснень
щодо встановлених порушень
податкового законодавства та/або
причин ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, або їх копій
факти про надання таких пояснень
необхідно відобразити в акті.

Проте, текст акту не містить письмових
пояснень платника податків, хоча,
керуючись положеннями вищезазначеного
наказу, відповідач мав їх отримати від
позивача.

За наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовної
вимоги про визнання протиправними дій
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів м. Києва щодо складання Акту
"Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"ТРЕЙДБОР" () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
господарських відносин із платниками
податків: ТОВ "Лайт Віжн Продакшн" (), ТОВ "Мічурін" () у лютому 2014 року та ТОВ
"РАДІОАКТИВ КІНО" (), ТОВ
"РАДІОАКТИВ РЕКЛАМА" (),
ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" (),
ТОВ "ДЖІ-ЕС-СІ" (), ТОВ
"ФУЕРСА" () у березні 2014
року" від 28.07.2014 року №1759/26-59-22-03/38124130.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
ДПІ у Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві вилучити з
Бази даних Податковий блок -
"Аналітична система. Перегляд
результатів співставлення. Дані
результатів перевірок" дані, які
вносились за результатами проведення
перевірки згідно Акту "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "ТРЕЙДБОР" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
проведенні господарських відносин із
платниками податків: ТОВ "Лайт Віжн
Продакшн" (), ТОВ
"Мічурін" () у лютому 2014
року та ТОВ "РАДІОАКТИВ КІНО" (), ТОВ "РАДІОАКТИВ РЕКЛАМА"
(), ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР"
(), ТОВ "ДЖІ-ЕС-СІ" (), ТОВ "ФУЕРСА" () у березні 2014 року" від 28.07.2014 року
№1759/26-59-22-03/38124130, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до статті 63 Податкового
кодексу України - облік платників
податків ведеться з метою створення
умов для здійснення контролюючими
органами контролю за правильністю
нарахування, своєчасністю і повнотою
сплати податків, нарахованих
фінансових санкцій, дотримання
податкового та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Податковому органу відповідно до
статті 66 Податкового кодексу України
надано право вносити зміни до
облікових даних платника податків на
підставі інформації органів державної
реєстрації; інформації банків та інших
фінансових установ про відкриття
(закриття) рахунків платників податків;
документально підтвердженої
інформації, що надається платниками
податків; інформації суб'єктів
інформаційного обміну, уповноважених
вчиняти будь-які реєстраційні дії
стосовно платника податків; рішення
суду, що набрало законної сили; даних
перевірок платників податків.

Внесення змін до облікових даних
платників податків здійснюється у
порядку, встановленому центральним
органом державної податкової служби.

Згідно пунктами 183.1, 183.12, 183.15 статті 183
Податкового кодексу України - будь-яка
особа, що підлягає обов'язковій
реєстрації чи прийняла рішення про
добровільну реєстрацію як платника
податку, подає до органу державної
податкової служби за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
реєстраційну заяву. Центральний орган
державної податкової служби веде
реєстр платників податку, в якому
міститься інформація про осіб,
зареєстрованих як платники податку. У
разі зміни платником податку
місцезнаходження (місця проживання)
або його переведення на обслуговування
до іншого органу державної податкової
служби, зняття такого платника з обліку
в одному органі державної податкової
служби і взяття на облік в іншому
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом державної
податкової служби.

Отже, відповідач має право вносити
зміни в облікові дані платника, проте,
лише в ті, що не пов'язані із зміною
податкового навантаження чи
податкового кредиту, оскільки такі
зміни за собою несуть податкові
зобов'язання, які визначені підпунктом
14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України.

Водночас згідно з підпунктом 14.1.156
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України - податкове зобов'язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Податкові зобов'язання визначаються
платником податків на підставі поданих
декларацій самостійно чи визначаються
контролюючим органом.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту
14.1 статті 14 Податкового кодексу
України - податкове
повідомлення-рішення - письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України -
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках. Крім того, відповідно
до пункту 1.19 наказу ДПА України від 14
квітня 2011 року N 213 Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо порядку
організації та проведення перевірок
платників податків - у разі
встановлення за результатами
перевірки порушень вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, за
розглядом матеріалів перевірки
керівником (заступником керівника)
органу ДПС, на обліку в якому перебуває
платник податків, приймаються та
надсилаються платнику податків
податкові повідомлення-рішення за
формою, визначеною наказом ДПА України
від 22.12.2010 N 985 "Про затвердження
Порядком направлення органами
державної податкової служби України
податкових повідомлень-рішень
платникам податків", зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 30.12.2010 за N
1440/18735.

Таким чином, зміни в облікові дані
операцій по податку на додану вартість
здійснюються лише на підставі
податкових повідомлень-рішень чи на
підставі довідок, складених за
результатами перевірок, коли
контролюючим органом не виявлено
фактів порушень платником податків
законодавства України.

Відтак внесення змін до облікових
карток платника податків, що не
пов'язані із зміною податкового
навантаження (тобто, податкової
звітності, розшифровки результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України) з податку на додану
вартість, можливе лише на підставі або
самостійно поданої декларації
платника податку на додану вартість,
або прийнятого контролюючим органом
податкового повідомлення-рішення
після закінчення строків його
узгодження.

Крім того колегія суддів зазначає, що у
податковому праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Враховуючи те, що податкові
повідомлення-рішення відповідачем не
приймались, а дії відповідача по
зменшенню задекларованих податкових
зобов'язань та податкового кредиту
позивача призвели до негативних
правових наслідків (у вигляді зміни
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту), колегія суддів
дійшла висновку, що відповідачем
порушено права та інтереси позивача,
оскільки такі зміни несуть за собою
податкові зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову.
За правилами ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 вересня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.