Справа № 501/1297/14-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
501/1297/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Пушкарський Д.В.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління пенсійного фонду
України в м. Іллічівську Одеської
області на постанову Іллічівського
міського суду Одеської області від 23
червня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Іллічівську Одеської області про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

До суду першої інстанції з
адміністративним позовом звернулась
ОСОБА_2 в якому просила визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Іллічівську Одеської області щодо
неврахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця
середньомісячної суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та соціально -
побутові питання та індексації
заробітної плати, та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця
починаючи з 25.02.2014 року в розмірі 82
відсотки заробітної плати з
урахуванням суми середньомісячної
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та соціально - побутові
питання та індексації заробітної плати
(а.с.3-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 04.11.2007 року вона вийшла на пенсію
державного службовця з посади
головного спеціаліста відділу
комунальної власності та земельних
відносин Іллічівської міської Ради
Одеської області. При призначенні
пенсії не враховано суми матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги
на оздоровлення

Постановою Іллічівського міського
суду Одеської області
адміністративний позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача.

Оскільки від усіх осіб, які беруть
участь у справі, відсутні клопотання
про розгляд справи за їх участю, то
колегія суддів приходить до висновку
про можливість розгляду справи в
порядку письмового провадження
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції
встановлено, що позивач є пенсіонером,
вийшла не пенсію державного службовця
05 листопада 2007 року та перебуває на
обліку в Управлінні пенсійного
фонду України в місті Іллічівську
Одеської області (а.с.8-27).

25.02.2014 року позивач звернулась до
Відповідача з заявою про перерахунок
пенсії відповідно до довідки про
складові заробітної плати, надавши
довідку про складові заробітної
плати за період з 2007-по 2009 роки (а.с.8-28).

Згідно вказаних довідок, суми
заробітної плати, на яку нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Листом від 03.03.2014 року Відповідач
відмовив у перерахунку пенсії,
посилаючись на відсутність законних
підстав (а.с.28-29).

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

За змістом ст. 37 Закону України «Про
державну службу», пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 вищевказаного закону,
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не вбачається визначення
заробітної плати, на підставі якої
здійснюється розрахунок пенсій. Однак,
зі змісту ст.40 вказаного Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати (доходу) повинні бути сплачені
страхові внески.

Стаття 1 Закону України «Про оплату
праці», визначає заробітну плату як
винагороду, обчислену, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. У відповідності до
ст.2 Закону України «Про оплату праці»,
Основна заробітна плата - це винагорода
за виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, чинне законодавство
відносить до складу заробітної плати
також і інші виплати. При цьому слід
врахувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Зазначена правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
20.02.2012 року, де вказано, що за змістом
наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції, що відповідачем при відмові
у перерахунку пенсії з врахуванням
інших виплат, які складаються з
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
індексації, не були враховані вище
вказані положення нормативно-правових
актів, а тому вона є безпідставною.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,197, 200, 206 ,254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.
Іллічівську Одеської області -
залишити без задоволення, а постанову
Іллічівського міського суду Одеської
області від 23 червня 2014 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Іллічівську Одеської області про
зобов'язання вчинити певні дії,- без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.