Справа № 813/7301/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2014 року
№ 813/7301/14
об 11 год., 00 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд, суддя
Гавдик З.В., секретар судового
засідання Саковець Б.П., розглянувши в
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомГородоцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області, представник - не
прибувдоФізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, представник - не
прибувпростягнення заборгованості в
Городоцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Львівській
області звернулася до Львівського
окружного адміністративного суду із
вищевказаним адміністративним
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
заборгованість відповідача перед
бюджетом виникла внаслідок порушення
вимог ПК України, є узгодженою і у
встановлені законом строки не
Представник позивача в судове
засідання не прибув, подав через
канцелярію суду 07.11.2014 року клопотання
у якому позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив суд задоволити
позов повністю з підстав зазначених у
позовній заяві, справу розглядати без
Відповідачка прибуття повноважного
представника в судове засідання не
забезпечила. На адресу суду повернувся
направлений відповідачці за адресою
вказаною у позовній заяві поштовий
конверт по причині відсутності за
вказаною позивачем адресою. Згідно ч. 11
ст. 35 КАС України, у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.
Безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив:
Відповідач - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 зареєстрована у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, що
підтверджується копією Витягу з
Єдиного державного реєстру станом на
Позивач в обґрунтування позовних вимог
надав суду копії:
- заяви відповідачки про застосування
спрощеної системи оподаткування;
- податкової вимоги форми «Ф» № 121-25 від
25.04.2014 року згідно якої загальна сума
податкового боргу відповідача станом
на 24.04.2014 року становить 368,80 грн., в
числі за основним платежем - 368,80 грн.,
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафи) - 0,00 грн., пенею - 0,00 грн.;
Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Податковим
кодексом України, Кодексом
адміністративного судочинства
Згідно п.п. 14.1.156. п. 14.1. ст. 14 Податкового
кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 цього ж
Кодексу, податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим же Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.
Згідно п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 цього ж
Кодексу, платник податків зобов'язаний,
крім іншого, сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим же Кодексом та
законами з питань митної справи.
Згідно п.п. 20.1.28. п. 20.1. ст. 20 цього ж
Кодексу, органи державної податкової
служби мають право, крім іншого,
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.
Згідно п. 54.1. ст. 54 цього ж Кодексу,
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.
Згідно п. 57.1. ст. 57 цього ж Кодексу,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п. 57.3. ст. 57 цього ж Кодексу, у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
Згідно п. 59.1. ст. 59 цього ж Кодексу, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.
Згідно ст. 87 цього ж Кодексу, джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим же Кодексом, а також
іншими законодавчими актами.
Згідно п. 87.11. ст. 87 цього ж Кодексу,
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Згідно п. 291.4. ст. 291 цього ж Кодексу,
суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку - 1) перша група -
фізичні особи - підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень.

Згідно п. 293.1. ст. 293 цього ж Кодексу,
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно п. 293.2. ст. 293 цього ж Кодексу,
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 295.1. ст. 295 цього ж Кодексу,
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Заборгованість відповідачки, станом на
дату розгляду справи, становить 977,80
грн., що підтверджується вищевказаними
доказами, а також довідкою Городоцької
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Львівській області № 8460/10-25 від 20.10.2014
року про податкову заборгованість
відповідачки по платежах до бюджету
станом на 20.10.2014 року за платежем -
єдиний податок з фізичних осіб,
зворотнім боком облікової картки
платника (відповідачки) за платежем -
єдиний податок з фізичних осіб, є
узгодженою та підлягає стягненню.
Докази про сплату відповідачем суми
заборгованості що є предметом даного
спору у справі відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Таким чином, позовні вимоги
Городоцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про стягнення заборгованості в
сумі 977,80 грн., підлягають задоволенню
повністю.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94
КАС України не застосовується,
оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору згідно п. 21 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задоволити
повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в користь
Державного бюджету України за платежем
- єдиний податок з фізичних осіб в сумі
977,80 грн.

Постанова суду першої інстанції
може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі
17.11.2014 року.

Суддя
Гавдик З.В.