Справа № 703/5316/14-а
Суддя: Гудзюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справи 703/5316/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого - судді
Гудзюка І. В.

при секретарі
Гречка В.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача -
адвоката ОСОБА_2,

представника Черкаської
митниці

Міндоходів
Кравчука С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Сміла справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Черкаської митниці Міндоходів про
скасування постанови в справі про
порушення митних правил,-

встановив:

Постановою в.о. начальника Черкаської
митниці від 25 вересня 2014 року у справі
про порушення митних правил № 77/90200/14
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.469 МК України
та піддано штрафу в розмірі 8500 грн. за
те, що він в порушення ч.3 ст. 325 Митного
кодексу України без дозволу органу
доходів і зборів здійснював
неправомірне користування автомобілем
марки «ALFA ROMEO» (кузов НОМЕР_3), який
відповідно до ст. 321 цього кодексу
перебуває під митним контролем та
митне оформлення якого не закінчено.

Підставою накладення на нього
адміністративного стягнення стало те,
що 26 лютого 2011 року через митний пост
"Виноградів" Чопської митниці
громадянином - резидентом України
ОСОБА_7 (АДРЕСА_3) по смузі «зелений
коридор» на митну територію України в
митному режимі «транзит» ввезено
автомобіль «ALFA ROMEO» (кузов НОМЕР_3),
зареєстрований у відповідних
реєстраційних органах Республіки
Польща за державним номером НОМЕР_4.

Відповідно ж до листа УДАІ УМВС
України в Черкаській області № 13/6-1257
від 14 серпня 2014 року 30 липня 2014
року зазначений автомобіль «ALFA ROMEO» з
державним номером НОМЕР_2 було
зупинено по вул. Жовтнева в м. Сміла
працівниками ДАІ під керуванням ОСОБА_1
та виявлено, що свідоцтво про
реєстрацію ТЗ, виписане на ім'я ОСОБА_5,
має ознаки підробки, а кузов автомобіля
згідно АІС «Національний банк даних
«Автомобіль» на території України не
зареєстрований.

Посилаючись на зазначені обставини і
те, що він не є суб'єктом
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 469
МК України, оскільки вказаний
автомобіль він через митний кордон не
переміщував, під митний кордон його не
ставив, а про обставини перебування
автомобіля під митним кордоном та
можливої підробки свідоцтва про
реєстрацію ТЗ йому стало відомо лише
після зупинки його працівниками ДАІ та
подальшої перевірки Черкаської
митниці.При цьому, ОСОБА_1 вказав, що
даний автомобіль він фактично придбав
у ОСОБА_6, проживаючого за адресою
АДРЕСА_1, що підтверджується написаною
останнім власноручно розпискою.
ОСОБА_6 запевнив його, що автомобіль
знаходиться на території України на
законних підставах, зареєстрований 09
вересня 2010 року в Ставищенському РЕВ
УДАІ ГУ МВС в Київській області,
власником якого є ОСОБА_5,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Отримавши від нього гроші ОСОБА_6
передав йому автомобіль та свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу, в
якому відсутні будь-які відмітки про
обмеження щодо володіння,
розпорядження або керування цим ТЗ.
Тому у нього не виникло жодних сумнівів
щодо законності реєстрації автомобіля.

Представник відповідача подав до суду
письмові заперечення, вказавши, що
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності на законних
підставах. Зокрема, зазначив, що ОСОБА_1
свідомо вчиняючи операції щодо
придбання автомобіля «ALFA ROMEO» (кузов
НОМЕР_3), не поцікавився походженням
даного автомобіля, не вчинив жодних
дій, які могли б попередити настання
для нього несприятливих правових
наслідків.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 486 МК України
завданнями провадження у справах про
порушення митних правил є своєчасне,
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її з дотриманням вимог
закону, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
порушень митних правил, та запобігання
таким правопорушенням.

В порушення вказаної норми права
розгляді справи Черкаською митницею не
були з'ясовані і доведені обставини,
які б свідчили, що в діях позивача є
ознаки проступку, за який законом
встановлено адміністративну
відповідальність.

Так із пояснень позивача вбачається, що
йому жодним чином не було відомо про
перебування спірного автомобіля під
митним контролем, а тому щодо цього
автомобіля існують певні обмеження.

В своєму клопотанні від 18 вересня 2014
року, адресованому відповідачу до
початку розгляду справи, ОСОБА_1
просив закрити адміністративне
провадження за фактом вчинення ним
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 469
МК України, оскільки він не знав і не
міг знати про обмеження щодо
користування зазначеним автомобілем.
Він дійсно мав намір придбати вказаний
автомобіль у власність, в зв'язку із
чим передав ОСОБА_6 обумовлену суму
грошей, а останній передав йому
автомобіль та свідоцтво про реєстрацію
ТЗ, який візуально відповідав вимогам
законодавства і не викликав будь-яких
підозр щодо його фальшування.

Діючим законодавством, зокрема, ст. 16 ЗУ
«Про дорожній рух», п.2.1 Правил
дорожнього руху України передбачено,
що водій механічного транспортного
засобу повинен мати при собі
посвідчення на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії, реєстраційний документ на
транспортний засіб та поліс
(сертифікат) обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. При цьому до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення може бути притягнута
лише особа, яка не має при собі або не
пред'явила для перевірки посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційного документа на
транспортний засіб, а у випадках,
передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
"Зелена картка").

Тобто, за наведених обставинах
працівникам Черкаської митниці
необхідно було б довести умисел ОСОБА_1
на вчинення правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 469 МК України,
тобто факт користування та
розпорядження автомобілем, митне
оформлення якого не закінчено, про що
йому було достеменно відомо.

Так із листа першого заступника
начальника Черкаської митниці Ю.В.
Ступака від 20 серпня 2014 року на ім'я
заступника начальника Чопської
митниці Міндоходів вбачається, що на
даний час, тобто станом на дату
звернення, оперативним управлінням
боротьби з контрабандою та митними
правопорушеннями Черкаської митниці
проводиться перевірка по факту
законності перебування на митній
території України автомобіля «ALFA ROMEO»
(кузов НОМЕР_3) д/н НОМЕР_1, який був
ввезений на митну територію України 26
лютого 2011 року із Польщі по смузі
«зелений коридор» громадянином
України ОСОБА_7 (АДРЕСА_3).

Разом з тим, відповідачем не надано
інформації щодо розшуку та опитування
ОСОБА_7 з приводу здійснення ним
операцій по розпорядженню автомобілем
та перевірки на факт причетності саме
цього громадянина України до
правопорушень у сфері митного
законодавства і, зокрема,
передбаченого ч.2 ст. 469 МК України.
Також для перевірки показів ОСОБА_1 при
проведенні провадженні відповідачем
не опитано ОСОБА_5 (особа на яку
зареєстровано автомобіль) та ОСОБА_6
(особа, яка передала безпосередньо
автомобіль позивачу).

Навпаки, відповідачем не надано
жодного доказу на підтвердження
прямого умислу на вчинення винних дій з
боку ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 469 МК України, з
посиланням на те, що він вчинив
протиправно з необережності, тобто мав
би поцікавитись походженням даного
автомобіля та вчинити для цього певні
дії, хоча на думку суду вказане
правопорушення може бути вчинене лише
із прямим умислом.

Під предметом доказування при
провадженні справи про порушення
митних правил слід розуміти сукупність
обставин, що підлягають доказуванню, а
саме, подія правопорушення, вина
фізичної особи чи посадової особи у
порушені митних правил.

Предмет доказування включає такі
обставини, які мають бути обов'язково
встановлені для правильного
провадження та розгляду справи по суті.
Ці обставини встановлюються у ході
опитування і фіксуються у протоколах,
зафіксованими у документах даними, що
отримані у ході митного контролю,
догляду, провадженні митного
оформлення, у ході ведення провадження
про порушення митних правил,
поясненнями осіб, які притягуються до
відповідальності, свідків, висновками
експертизи, речовими і письмовими
доказами. Докази про порушення митних
правил повинні бути у встановленому
порядку зібрані уповноваженими на те
посадовими особами, у межах їх
повноважень з дотримання встановлених
порядку, способів і форм. Оцінка
доказів проводиться посадовою особою
за її внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи у їх сукупності. Посадова особа
при цьому керується виключно законом і
правосвідомістю. Ніякі докази наперед
не мають переваги над іншими.

Аналізуючи наведене, суд приходить до
висновку про поверховість проведення
перевірки по справі та за відсутністю
доказів передчасність висновку
відповідача щодо винних дій саме
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про порушення
митних правил № 77/90200/14 від 25 вересня 2014
року, винесену виконуючим обов'язки
начальника Черкаської митниці
Міндоходів, стосовно ОСОБА_1 про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 469 Митного
кодексу України скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
І. В. Гудзюк