Справа № 826/6528/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6528/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Кобаля М.І., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну Товариства з
обмеженою відповідальністю
"МІЖГАЛУЗЕВА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІЖГАЛУЗЕВА
ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІЖГАЛУЗЕВА
ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, в
якому просив визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача від 27
грудня 2013 року № 08, 08, 08.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 серпня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов в
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «МІЖГАЛУЗЕВА
ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»
(ідентифікаційний код юридичної особи
37701112, далі -ТОВ «МТК») зареєстроване
26.04.2011 Печерською районною у м. Києві
державною адміністрацією за №
0043437 (Витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців). Вказане товариство
розташоване за адресою: 01042, м. Київ,
вулиця Академіка Філатова, будинок 10-А,
офіс 3/11.

ТОВ «МТК» взято на податковий облік в
органах державної податкової служби
28.04.2011 під № 59475 та перебуває на обліку у
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві.

Згідно зі свідоцтвом від 15.03.2012 № 200145342
ТОВ «МТК» є платником податку на додану
вартість (індивідуальний податковий
номер 57).

На підставі наказу від 06.12.2013 № 2715 та
направлення на проведення перевірки
від 06.12.2013 № 1218/26-55-2208, виданих ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві, в період з 06.12.2013 по 10.12.2013 (термін
проведення перевірки подовжено на
підставі наказу начальника ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 11.12.2013 № 2794), відповідачем
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку позивача з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування з ПДВ та
правильності формування від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за жовтень 2013 року, за
результатами якої складено акт від
19.12.2013 № 807/26-55-22-08/37701112 (далі - Акт
перевірки).

Під час перевірки контролюючим органом
встановлено та в Акті перевірки
зафіксовано наступні порушення вимог
чинного законодавства:

- пункту187.1 статті 187 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі
мінами та доповненнями, у зв'язку з чим
підприємством занижено податкові
зобов'язання в сумі 587 167 грн., в тому
числі за серпень 2013 в розмірі - 587 167,00
грн.;

- пункту 198.5 статті198 Податкового
кодексу України, у зв'язку з чим, на
думку податкового органу,
підприємством занижено податкові
зобов'язання на суму 62 878 373,00 грн., в тому
числі за жовтень 2013 року в розмірі - 62 878
373,00 грн. Як наслідок, за результатами
перевірки установлено, що не
підтверджена сума ПДВ, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок
платника у банку ряд. 23.1 Декларації
складає 59 335 923,00 грн. та залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного періоду, ряд. 24 складає 3 542 450
грн. заявлена ТОВ «МТК» в уточнюючому
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 06.12.2013 № .

27.12.2013 ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві на підставі Акта
перевірки № 807/26-55-22-08/37701112 було
винесено податкове
повідомлення-рішення № 08, яким
згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 та відповідно до пункту
123.1статті 123 ПК України за порушення
вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5
статті 198 ПК України позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: податок на додану
вартість на загальну суму 1 026 806,00
грн., з якої сума грошового зобов'язання
за основним платежем складає 821 445,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 205 361,00 грн.

27.12.2013 ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві на підставі Акта
перевірки № 807/26-55-22-08/37701112 прийняла
податкове повідомлення-рішення №
08, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58
та відповідно до підпункту75.1.2 пункту
75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1
статті 78 ПК України за порушення вимог
пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 статті 198
ПК України позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
на суму 59 335 923,00 грн. та нараховано
штрафні фінансові санкції (штрафи) в
розмірі 14 833 981,00 грн.

27.12.2013 ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві на підставі Акта
перевірки № 807/26-55-22-08/37701112 прийняла
податкове повідомлення-рішення №
08, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 ст. 58 та
відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1
статті 78 ПК України за порушення вимог
пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 статті 198
ПК України позивачу зменшено суму
залишку від'ємного значення, яка після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду «рядок
24 Декларації з податку на додану
вартість» на суму 3 542 450,00 грн.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення оскаржені
позивачем в порядку процедури
адміністративного оскарження до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві та Міністерства доходів і зборів
України.

За результатами розгляду скарги
Міністерство доходів і зборів України
прийняло рішення про результати
розгляду скарги від 30.04.2014 №
7823/6/99-99-10-01-15, яким податкові
повідомлення-рішення ДПІ у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
27.12.2013№ 08, № 08 та № 08
залишено без змін, а скаргу позивача -
без задоволення.

Приймаючи оспорювані у справі
податкові повідомлення-рішення
податковий орган виходив з наступних
установлених під час перевірки
обставин.

Перевіркою встановлено заниження
позивачем податкових зобов'язань у
розмірі 63 465 540,00 грн., в тому числі за
серпень 2012 року в сумі 587 167,00 грн. та в
жовтні 2013 року в сумі 62 878 373,00 грн.

Перевіркою відображених у рядку 1
Декларацій «операції на митній
території України, що оподатковуються
за ставкою 20%, крім імпорту товарів»
показників за період з 01.07.2012 по 01.12.2013 у
загальній сумі 30 716 880,00 грн.
встановлено, що на формування цього
показника мали вплив здійснення
операцій із продажу імпортованих
товарів господарського призначення,
побутові товари, одяг та взуття, дитячі
іграшки, дитячі товари, автомобільні
аксесуари, побутові товари, теплові
котли та інші товари побутового та
господарського призначення.

Проведеною перевіркою відображених
показників за період з липня 2012 року по
жовтень 2013 року в сумі 30 716 880, грн. на
підставі таких документів: Журнал -
ордер по рахунку 361 «Розрахунки з
вітчизняними покупцями», виписки
банку, реєстри виданих податкових
накладних, встановлено заниження
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 1
Декларацій «операції на митній
території України, що оподатковуються
за ставкою 20%, крім імпорту товарів» на
суму 63 465 540,00 грн., у тому числі:

1) за серпень 2012 року на суму 587 166,68 грн.

Відповідно до виписок банку ТОВ «МТК»
по рахунку № 01 в ПАТ «МІСЬКИЙ
КОМЕРЦ. БАНК» МФО 339339 на розрахунковий
рахунок товариства надійшли кошти від:

- ТОВ «ЕворіІнвестмент»
як оплата за товар по договору поставки
№ МТК100812-5 від 10.08.2012 в сумі 470 000,00 грн., в
тому числі ПДВ 78 333,34 грн.;

- ТОВ «Істіон Менеджмент» як оплата за товар по договору
поставки № МТК150812-5 від 15.08.2012 в сумі 1 793
000,00 грн., в тому числі ПДВ 298 833,34 грн.;

- ТОВ «Деван Альянс» як
оплата за товар по договору поставки №
МТК130812-5 від 13.08.2012 в сумі 1 260 000,00 грн., в
тому числі ПДВ 210 000,00 грн.

Документів щодо підтвердження
взаємовідносин ТОВ «МТК» зі вказаними
підприємствами під час перевірки не
було надано (договорів, рахунків,
податкових накладних).

Також в оборотно-сальдовій відомості
та рахунку 361 «Розрахунки з
вітчизняними покупцями» відсутня
відповідна інформація.

Крім того, ТОВ «МТК» взаємовідносини з
вищезазначеними підприємствами не
відображено в деклараціях по податку
на додану вартість та в додатку № 5 до
декларації з ПДВ.

2) за жовтень 2013року в сумі 62 878 373,00 грн.

Відповідно до наданої до перевірки
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 281 «товари на складі» станом на
01.12.2013 на балансі підприємства
обліковуються ТМЦ на суму 314 391 860,25 грн.
без ПДВ та відповідно до наданої до
перевірки оборотно-сальдової
відомості по рахунку 6412 «Розрахунки по
податку на додану вартість» на балансі
підприємства обліковується дебетове
сальдо у розмірі 62 878 372,05 грн.

В ході перевірки на вимогу
контролюючого органу інвентаризація,
зняття фактичних залишків товарів, із
залученням представника відповідача,
не проводилась.

Також при перевірці не надано
інформації щодо розміщення складу № 1.

Крім того, підприємством надано акти
надання послуг суборенди по договору
від 01.08.2012 № 5, укладеного з ДП «ФМ
Ложістік Дніпро» (
Київська область, Бориспільський
район, с Дударків): № 3728 від 31.10.2012 (за
жовтень 2012 року) - на суму 15 348,00 грн., в
т.ч. ПДВ - 2 558,00 грн.; № 4154 від 30.11.2012 (за
листопад 2012 року) - на суму 15 348,00 грн., в
т.ч. ПДВ - 2 558,00 грн.; № 4524 від 31.12.2012 (за
грудень 2012 року) - на суму 15 348,00 грн., в
т.ч. ПДВ - 2 558,00 грн.) та податкові
накладні ДП «ФМ Ложістік Дніпро»,
виписані особою, яка склала податкові
накладні -Петровською О.В. та скріплені
печаткою ДП «ФМ Ложістік Дніпро»: № 3728
від 31.10.2012 - на суму 15 348,00 грн., в т.ч. ПДВ -
2 558,00 грн., № 4154 від 30.11.2012 - на суму 15 348,00
грн., в т.ч. ПДВ - 2 558,00 грн., № 4524 від 31.12.2012
- на суму 15 348,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2 558,00 грн.

У бухгалтерському обліку позивача
вказані операції відображені
наступним чином:

Дт 644 - Кт 6851 на загальну суму 7 674,00 грн. -
відображено формування податкового
кредиту ТОВ «МТК» при взаємовідносинах
з ДП «ФМ Ложістік Дніпро»;

Дт 92 - Кт 6851 на загальну суму 38 370,00 грн. -
відображено формування
адміністративних витрат ТОВ «МТК» при
взаємовідносинах з ДП «ФМ Ложістік
Дніпро»;

Дт 6851 - Кт 311 на загальну суму 30 696 грн. -
відображена оплата ТОВ «МТК» по
взаємовідносинах з ДП «ФМ Ложістік
Дніпро».

Перевіркою встановлено, що в ТОВ «МТК»
перед ДП «ФМ Ложістік Дніпро»
обліковується кредиторська
заборгованість у розмірі 15 348,00 грн.

Документального підтвердження (актів
прийому-передачі) щодо зберігання ТМЦ
по договору суборенди від 01.08.2012 № 5 в
період з 01.08.2012 по 30.11.2013 ТОВ «МТК» не
надано.

Іншої інформації щодо укладених
договорів оренди (суборенди)
складських приміщень наявності
основних засобів на балансі ТОВ «МТК»,
у тому числі автомобільного
транспорту, під час проведення
перевірки підприємством не надано.

Крім того, під час перевірки
вантажно-митних декларацій на імпорт
товарно-матеріальних цінностей, CMR та
інвойсів було встановлено, що умови
поставки на підставі вказаних ВМД є
СІР, CIF м. Одеса та м. Харків (за умови СІР
перевезення ТМЦ проводиться за рахунок
продавця до місця призначення; за умови
CIF перевезення ТМЦ проводиться за
рахунок продавця до порту призначення).

У той же час, ТОВ «МТК» до перевірки не
надано документального підтвердження
щодо отримання представником
підприємства ТМЦ у м. Харкові та м.
Одесі (відсутня інформація щодо
відрядження відповідальних осіб до м.
Харкова та м. Одеси).

На підставі вказаних обставин
відповідач у Акті перевірки зазначив,
що ТОВ «МТК» до перевірки не надано
належним чином оформлених первинних
документів, що підтверджують
реальність виконання операцій, якими
опосередковувався рух товару, а саме:
транспортних накладних CMR, які
підтверджують дату та місце фактичного
отримання товару від перевізника,
виконання вантажно-розвантажувальних
робіт, зберігання товару та період його
подальшої реалізації покупцям.

Також у ході перевірки встановлено, що
у наданих до перевірки накладних на
перевезення вантажів (CMR) відсутні
підписи, дати та печатки одержувача,
зазначене в CMR місце розвантаження
товару не відповідає фактичному
місцезнаходженню покупців товарів
(місце постачання в CMR вказано - м.
Харків та м. Одеса), в CMR відправниками
не зроблено відповідних позначок, що
право розпорядження вантажем належить
одержувачу з моменту складання
вантажної накладної.

З цих підстав відповідач у Акті
перевірки зазначив, що підприємством
до перевірки не надано інформації, де
вказаний товар зберігався та де
зберігається на час перевірки (не
надано інформації щодо відповідальної
особи за прийом/видачу ТМЦ), чи
транспортувалось до
підприємств-покупців.

Через відсутність інформації щодо
фактичного отримання товару
(відсутність актів (накладних) на
прийом ТМЦ та інших документів, що
підтверджують факт отримання ТМЦ),
відсутність інформації та
підтверджуючих документів щодо
зберігання ТМЦ (до перевірки не надано
інформації щодо наявності власних та
орендованих складських приміщень для
зберігання імпортованих ТМЦ) та
враховуючи відсутність фактичних
залишків ТМЦ (на письмовий запит щодо
проведення інвентаризації
підприємством не надано відповіді) -
перевіркою не підтверджено, що
вказаний товар підприємством був
використаний в господарській
діяльності товариства.

За вказаних обставин, відповідач в Акті
перевірки дійшов висновку, що
товариством занижено податкові
зобов'язання з ПДВ на суму 62 878 372,05 грн.

Крім того, в ході перевірки повноти
декларування та своєчасності сплати
платником податків податку на додану
вартість, правомірності декларування
сум податку, що підлягають бюджетному
відшкодуванню, відповідачем було
встановлено, що в періоді з 01.07.2012 по
01.12.2013 ТОВ «МТК» задекларовано залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного періоду, ряд. 24 в розмірі - 62 878
373,00 грн.

Як зазначено в Акті перевірки, в
періоді, що перевірявся, підприємство
заявляло до відшкодування з бюджету
податок на додану вартість на
розрахунковий рахунок, подавши
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок від 06.12.2013
№ , в якому заявило суму, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку ряд. 23.1
Декларації в розмірі 59 335 923,00 грн. та
залишок від'ємного значення
попереднього податкового періоду за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду,
ряд. 24 в розмірі 3 542 450,00 грн.

Так, ТОВ «МТК» подало Довідку про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту з ПДВ наступного
податкового періоду (Д2) № від
06.12.2013.

Перевіркою встановлено, що вказана
довідка оформлена з порушенням
встановленого порядку та не відповідає
даним, наведеним в уточнюючому
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 06.12.2013 № , а саме: в
графі 3 довідки (Д2) невірно вказана сума
59 335 923,00 грн., тоді як в декларації з ПДВ
за вересень від 10.10.2013 № вказана
сума 62 878 373 грн.

Також у графі 5 довідки (Д2) значення
рядка 24 декларації звітного
податкового періоду відсутня сума
залишку, тоді як в уточнюючому
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 06.12.2013 № в рядку 24
зазначено суму 3 542 450,00 грн.

За вказаних обставин, відповідач в Акті
перевірки дійшов висновку про
заниження позивачем податкових
зобов'язань з ПДВ на суму 63 465 540,00 грн., в
тому числі за серпень 2013 року в розмірі
- 587 167,00 грн. та жовтень 2013 року в розмірі
- 62 878 373,00 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що
підприємством при переносі залишку
від'ємного значення попереднього
податкового періоду за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного періоду, ряд. 24 були допущені
арифметичні помилки в листопаді -
грудні 2012 року, в результаті чого
занижено податкові зобов'язання за
жовтень 2013 року на суму 234 278,00 грн.

Зі змісту Акта перевірки вбачається, що
контролюючим органом під час перевірки
використані, як первинні документи, що
надані позивачем, так і документи,
вилучені органом досудового
розслідування, а також протоколи
допиту осіб, що мали відношення до
діяльності підприємства позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
установлені під час перевірки факти
порушення ТОВ «МТК» вимог податкового
законодавства підтверджено
матеріалами справи. У той же час, як
передбачено положеннями пункту 44.6
статті 44 ПК України, не надані до
перевірки на вимогу контролюючого
органу документи, що підтверджують
показники, відображені платником
податків у податковій звітності,
вважаються відсутніми у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку щодо правомірності
оспорюваних податкових
повідомлень-рішень від 27.12.2013 № 08,
№ 08 та № 08.

Надаючи правову оцінку установленим
обставинам цієї справи, колегія суддів
погоджується з викладеним висновком
суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1
статті 14 ПК України бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 ПК України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України
установлено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

За операціями з виконання підрядних
будівельних робіт суб'єкти
підприємницької діяльності можуть
застосовувати касовий метод
податкового обліку відповідно до
підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього
Кодексу.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний нарахувати податкові
зобов'язання виходячи з бази
оподаткування, визначеної відповідно
до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за
товарами/послугами, необоротними
активами, під час придбання або
виготовлення яких суми податку були
включені до складу податкового
кредиту, у разі якщо такі
товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися: а) в
операціях, що не є об'єктом
оподаткування (крім випадків
проведення операцій, передбачених
підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196
цього Кодексу); б) в операціях,
звільнених від оподаткування
відповідно до цього Кодексу,
міжнародних договорів (угод) (крім
випадків проведення операцій,
передбачених підпунктом 197.1.28 пункту
197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в
операціях, що здійснюються платником
податку в межах балансу платника
податку, у тому числі передача для
невиробничого використання,
переведення виробничих необоротних
активів до складу невиробничих
необоротних активів; г) в операціях, що
не є господарською діяльністю платника
податку.

Платник податку може включити на
підставі бухгалтерської довідки до
податкового кредиту виходячи з бази
оподаткування, визначеної відповідно
до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу,
суми податку, сплачені (нараховані) у
вартості товарів/послуг, необоротних
активів, що не були включені до складу
податкового кредиту при придбанні або
виготовленні таких товарів/послуг,
необоротних активів, та/або з яких були
визначені податкові зобов'язання
відповідно до цього пункту, у разі якщо
такі товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності, у тому числі
переведення невиробничих необоротних
активів до складу виробничих
необоротних активів.

З метою застосування цього пункту
податкові зобов'язання і податковий
кредит визначаються на дату початку
фактичного використання
товарів/послуг, необоротних активів,
визначену в первинних документах,
складених відповідно до Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

У той же час, колегія суддів звертає
увагу на те, що первинні документи для
надання їм юридичної сили та
формування на їх підставі податкової
звітності відповідно до викладених
положень податкового законодавства
повинні відповідати вимогам,
передбаченим статтею 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV.

Частиною першою статті 9 вказаного
Закону визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(частина друга статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що
відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК
України у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому пункту 44.7 цієї статті
платник податків не надає посадовим
особам органу державної податкової
служби, які проводять перевірку,
документи (незалежно від причин такого
ненадання, крім випадків виїмки
документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Як установлено в ході перевірки та
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, письмовими поясненнями ТОВ
«МТК» від 30.10.2014, жодних доказів
отримання позивачем імпортованих
товарно-матеріальних цінностей (актів
приймання ТМЦ, відряджень посадових
осіб підприємства), зберігання
вказаного товару та наявності
фактичних залишків придбаних ТМЦ
надано не було. Як стверджує сам
позивач, жодних доказів передачі йому
товарів, право на податковий кредит в
результаті імпортування яких
оскаржується, відсутні.

У той же час, колегія суддів не бере до
уваги посилання ТОВ «МТК» на наявність
у нього відповідних митних декларацій,
оформлених відповідно до вимог чинного
законодавства, з огляду на таке.

Відповідно до змісту інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясовувати,
зокрема, обставини щодо руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції,
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

Необхідно перевіряти фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Про відсутність факту здійснення
господарської операції можуть також
свідчити і результати, відображені у
даних податкового обліку будь-кого з
учасників господарської операції, які
фактично не настали внаслідок
відсутності відповідних дій будь-кого
з учасників такої операції (наприклад,
відображення отримання послуг без їх
фактичного надання або в разі їх
надання іншою особою, ніж та, що вказана
у даних податкового обліку чи
первинних документах; імітація купівлі
товару в особи, яка ніколи його не
продавала тощо).

При цьому господарські операції мають
бути відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту, а
тому право платника ПДВ на податковий
кредит може визнаватися лише у разі,
якщо відповідні товари ним реально
придбавалися, або ж у разі реального
понесення ним витрат на таке придбання.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
зазначає, що окрім наявності у платника
податків належним чином оформлених
митних декларацій для надання йому
права на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
необхідною умовою є також
підтвердження реальності здійснення
фінансово-господарських операцій
(придбання товарів) та використання їх
у власній господарській діяльності.

Доказами в адміністративному
судочинстві, згідно з визначенням
частини першої статті 69 КАС України, є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частин першої і
четвертої статті 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Ураховуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивач не
надав належних доказів наявності у
нього права на формування спірних сум
податкового кредиту з ПДВ за
операціями імпорту ТМЦ.

Крім того, колегія суддів не бере до
уваги посилання позивача на
неможливість підтвердження первинними
бухгалтерськими документами
взаємовідносин з ТОВ «Еворі
Інвестмент»,ТОВ «Істіон Менеджмент»,
ТОВ «Деван Альянс» у зв'язку з їх
вилученням під час обшуку, оскільки
жодних доказів їх наявності (копія
примірника протоколу обшуку) суду не
надано.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ураховуючи, що ТОВ «МТК» належних та
допустимих доказів правомірності
відображення у власній податковій
звітності коштів у розмірі 62 878 373,00 грн.
до перевірки та прийняття оспорюваних
рішень, а також суду, не надало, колегія
суддів вважає обгрунтованим висновок
суду першої інстанції щодо
правомірності оспорюваних податкових
повідомлень-рішень від 27.12.2013 № 08,
№ 08, № 08., які відповідачем
були прийняті на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"МІЖГАЛУЗЕВА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків М.І. Кобаль І.Й.
Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Кобаль М.І.

Петрик І.Й.