Справа № 2024/2-а-2791/11
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 р. Справа №
2024/2-а-2791/11Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Курило Л.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Харкова
на постанову Ленінського районного
суду м. Харкова від 20.04.2011р. по справі
№ 2024/2-а-2791/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Харкова

про зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського
районного суду м. Харкова від 20.04.2011
року зазначений позов задоволено.
Визнано незаконну відмову Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Харкова у перерахунку пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати
як працюючому пенсіонеру. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Харкова провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з
01.01.2011 року із застосуванням показника
середньої заробітної плати у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка враховується
для обчислення пенсії за календарний
рік, що передує року перерахунку
пенсії, тобто за 2010 рік .Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Харкова
виплатити внаслідок вчинення
незаконних дій ОСОБА_1 недоплачені суми
пенсії за весь період починаючи з 01.01.2011
року , а також виплатити заборгованість
, що буде накопичуватися з дня подання
адміністративного позову до суду.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
прийняття оскаржуваного рішення з
порушенням норм матеріального права, а
саме: ст.ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга відповідача підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції -скасуванню, із прийняттям
нового рішення про відмову в
задоволенні позову, з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії,
відповідно до приписів ст.ст.40, 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідачем, відповідно до поданої
позивачем заяви було здійснено
перерахунок пенсії, без урахування
приписів ч.2 ст.40 зазначеного Закону, а
саме не включено до складової
заробітної плати показник середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка, відповідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії.

Позивач вважає здійснення
відповідачем перерахунку пенсії у
такий спосіб неправомірним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з обов'язку
відповідача при перерахунку пенсії
включати до складової заробітної плати
позивача показник середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка, відповідно
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії.

Колегія суддів не може погодитися з
обґрунтованістю таких висновків суду,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування" (надалі -Закон №
1058) передбачено, що у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через 2 роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 Закону №
1058, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058
доводить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40
Закону № 1058 при перерахунку пенсії,
застосовуються виключно з метою
визначення періоду страхового стажу,
за який може бути обчислена заробітна
плата (дохід).

Частина перша статті 40 Закону № 1058
передбачає, що для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу, починаючи з 1
липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до
частини 2 статті 40 Закону № 1058, і є
величиною постійною не змінною при
перерахунку пенсії, на відміну від
інших показників, які використовуються
при визначенні заробітної плати
(доходу) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що правове
розуміння понять "середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України" та "показник
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії" є різними
правовими категоріями, в основі цієї
відмінності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності, в
наслідок чого ототожнювати ці поняття
не можна. Таке ототожнення судом першої
інстанції є помилковим та
безпідставним.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" та Закон України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування. З огляду на зазначене та
керуючись положеннями принципу
законності, закріпленого в статті 9 КАС
України, положення Постанови КМУ № 530
від 28 травня 2008 року не можуть
застосовуватись до спірних відносин.

Перерахунок пенсії з більш високого
заробітку, передбачений статтею 69
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", відповідно до якої
пенсіонерам, які пропрацювали після
призначення пенсії, у тому числі за
віком, не менш як два роки з більш
високим заробітком, ніж той, з якого
було обчислено пенсію, встановлюється
за заявою пенсіонера новий розмір
пенсії, виходячи з більш високого
заробітку, який визначається за два
роки роботи підряд для призначення
пенсії відповідно до статей 64-67 цього
Закону. У разі подальшого зростання
заробітку пенсіонера провадиться за
його заявою новий перерахунок пенсії.
Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш ніж через два роки
після попереднього перерахунку.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що підстави для перерахунку
пенсії позивача із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
відсутні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
обчислення включає в себе призначення
та перерахунок пенсії, разом з цим це не
є тотожні поняття, вони мають різний
правовий зміст та правове
навантаження, при цьому формула
обчислення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії (призначення та
перерахунку) визначається частиною 2
статті 40 Закону 1058, з тією тільки
різницею, що середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення визначається
один раз при призначенні пенсії, і в
подальшому використовується як
постійна величина для пенсіонера, на
відміну від інших показників, а саме
суми коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць та кількості
місяців страхового стажу, за які
розраховано коефіцієнти заробітної
плати (доходу) застрахованої особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга відповідача підлягає
задоволенню, оскільки при прийнятті
оскаржуваної постанови в частині
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права та не вірно надав правову оцінку
обставинам у справі.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції не відповідає
вимогам ст. 159 КАС України, а тому
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Харкова задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Харкова від 20.04.2011р. по справі №
2024/2-а-2791/11 скасувати .

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Харкова про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії -відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Чалий І.С.