Справа № 2а-8511/10/1570
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/1990/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Маринчак Н.Є.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
18.11.2010 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011

у справі № 2-а-8511/10/1570

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будінтерпром»

до Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будінтерпром»
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 18.11.2010
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 18.11.2010
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25.07.2008 між
відповідачем та ТОВ «Будінтерпром»
був укладений Договір № 923 про визнання
електронних документів, згідно якого
позивач отримав право надсилати до
органу ДПС документи податкової
звітності в електронному вигляді, які
згідно п. 1 договору визнаються як
оригінал. В обовязки платника податків
входить надсилання податкових
документів в електронному вигляді у
форматі та стандарті, затвердженому
ДПА України. Відповідно до п. 3
зазначеного договору орган ДПС
зобовязаний забезпечити приймання
податкових документів в електронному
вигляді Платника податків у терміни,
визначені законодавством для
податкових документів в паперовому
вигляді. 04.07.2010р. позивачем було
отримано посилений сертифікат
відкритого ключа.

Позивач 21.06.2010 в електронному
вигляді подав до ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси за травень 2010 року:
декларацію по ПДВ, додаток 1 розрахунок
коригування сум ПДВ, додаток 5
розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів. Про що відповідно до умов
договору №923 було отримано від
відповідача відповідні квитанції, на
кожній з яких стоїть запис, що документ
не прийнято, для організації
заборонено прийом звітності в
електронній формі. Підстави заборони
прийому податкових документів
відповідачем зазначені не були.

Порядок подання податкової
звітності в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку
до органу ДПС здійснюється відповідно
до Закону України «Про електронні
документи та електронний
документообіг», Закону України «Про
електронний цифровий підпис»,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004р.у №680 «;Про затвердження
Порядку засвідчення наявності
електронного документа (електронних
даних) на певний момент часу»,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.10.2004р. №1452 «Про затвердження
Порядку застосування електронного
цифрового підпису органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами та організаціями державної
форми власності» та Інструкції з
підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
затвердженої наказом ДПА України від
10.04.2008р. №233 та згідно з Наказом ДПА
України від 19.08.2005р. №351, яким
затверджено формат (стандарт)
електронного документа звітності
платників податків.

Згідно з абз. 6 п. 1 розділу І
Інструкції від 10.04.2008р. №233, подання
податкових документів в електронному
вигляді це подання податкових
документів до органів ДПС у
визначеному для документообігу
порядку за умови включення платника
податків до системи подання податкових
документів в електронному вигляді.

Відповідно до п.1.11 ст.1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», в редакції чинній на час
правовідносин, податкова декларація,
розрахунок - це документ, що подається
платником податків до контролюючою
органу у строки, встановлені
законодавством, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податку, збору (обов'язкового платежу).

За змістом абз.1 п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами»прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою.

Таким чином, судова колегія
касаційної інстанції погоджується із
висновками судів попередніх інстанцій
щодо недоведеності суб'єктом владних
повноважень правомірності своїх дій
стосовно неприйняття поданої
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будінтерпром»
податкової звітності.

Рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 18.11.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011 у
справі № 2-а-8511/10/1570 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 18.11.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011 у
справі № 2-а-8511/10/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді Н.Є.
Маринчак О.І. Степашко