Справа № 369/8421/14-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
369/8421/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Нікушин В.В.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Епель О.В., Карпушової О.В.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Гореницької сільської ради Києво -
Святошинського району Київської
області на постанову Києво -
Святошинського районного суду
Київської області від 06.10.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Гореницької сільської ради Києво -
Святошинського району Київської
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Києво -
Святошинського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Гореницької сільської ради
Києво - Святошинського району
Київської області про скасування
рішення від 12.06.2014 року № 4/93, яким
відмовлено у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки;
зобов'язання провести повторний
розгляд заяви (клопотання) від 28.06.2014
року.

Постановою Києво - Святошинського
районного суду Київської області від
06.10.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, Гореницька сільська рада
Києво - Святошинського району
Київської області подали апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нову про відмову у задоволенні позову.
При цьому апелянт посилається на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
неповне з'ясування всіх обставин, що
мають значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція повністю
підтримує таку правову позицію з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач подав до відповідача заяву
(клопотання) про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0.25 га. для передачі
безоплатно у приватну власність для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в межах с. Гореничі, Києво
-Святошинського району вул. Рильського
.

Рішенням відповідача від 12 червня 2014
року № 4/93 позивачу відмовлено у
задоволенні клопотання у зв'язку з тим,
що на зазначену позивачем в графічних
матеріалах земельну ділянку, раніше
рішенням від 23.07.2004 року № 3/84 було
надано дозвіл на складання проекту
землеустрою громадянину ОСОБА_3

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 6. ст. 118 зазначеного
Кодексу громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

За ч. 7 вказаної статті
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду
можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм
права дає підстави для висновку, що
перелік підстав для відмови у наданні
дозволу на приватизацію земельної
ділянки закріплений в ч. 7 ст. 118 ЗК
України та є вичерпним.

Між тим, як вбачається з
матеріалів справи, мотиви, за яких
відповідач прийняв рішення від 12.06.2014
року № 4/93, не узгоджуються з приписами
ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що рішення відповідача від
12.06.2014 року № 4/93 винесене з порушенням
норм чинного законодавства, адже ч. 7 ст.
118 ЗК України передбачено, що відмова у
наданні дозволу на приватизацію
земельної ділянки повинна бути
вмотивованою та із зазначенням
передбаченої у ч. 7 ст. 118 ЗК України
підстави такої відмови.

Доводи апелянта, що заява
(клопотання) позивача задоволенню не
підлягає, оскільки щодо обраної ним
земельної ділянки вже надано дозвіл на
складання проекту земельної ділянки
іншій особі, колегією суддів не
приймається до уваги, оскільки аналіз
статей 116, 118 ЗК України дає підстави
вважати, що отримання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки не
означає позитивного рішення про
надання її у власність, що фактично
вказує про відсутність обтяжень
земельної ділянки у такому випадку.
Тому у апелянта не має підстав вважати
приорітетність того чи іншого заявника
на стадії надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки.

Аналогічні правові позиції викладені в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 17.06.2014 року № К/800/41279/13.

Враховуючи те, що рішення
відповідача було винесено з порушенням
норм чинного законодавства України,
колегія суддів пристає на правову
позицію суду першої інстанції, що з
метою повного захисту прав позивача
необхідно зобов'язати Гореницьку
сільську раду повторно розглянути
заяву позивача та прийняти за
результатами її розгляду відповідне
рішення.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Гореницької
сільської ради Києво - Святошинського
району Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Києво - Святошинського
районного суду Київської області від
06.10.2014 року року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 19.11.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Епель О.В.

Карпушова О.В.