Справа № 2а-7189/11
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Справа № 157128/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Гулид Р.М.

суддів
Кузьмич С.М., Каралюс В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Департаменту соціальної
політики виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 06.07.2011 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Департаменту
соціальної політики виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради про стягнення сум допомоги по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку,-

В С Т А Н
О В И В :

17.02.2011 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради про
перерахунок та виплату щомісячної
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з моменту народження дитини по
день звернення до суду в розмірі 3951
грн., покликаючись на те, що вона має
право на отримання грошової допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (далі - Закон №2811-ХІІ).

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 06.07.2011 року позов
задоволено частково. Визнано дії
неправомірними. Зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 3951,00 грн.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, яка вважає, що
судом при винесенні рішення допущено
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати рішення суду
першої інстанції та винести нове
рішення, яким в задоволені позоволенні
позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції
скасувати з наступних підстав.

При зверненні до суду позивачкою
пропущено шестимісячний строк
звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99
КАС України та не наведено поважних
причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, відсутність
поважних причин для поновлення строку,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що частину позовних вимог
позивача про визнання неправомірними
дій відповідача щодо не нарахування та
виплати позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку до 16.08.2010 року
включно слід залишити без розгляду.

Судом першої інстанції встановлено що
позивачка є матір'ю малолітньої дитини
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
копіями свідоцтва про народження, та
фактично здійснює догляд за
малолітньою дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про допомогу сім'ям з дітьми"
№2811-ХII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, частиною 1
статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про допомогу сім'ям з дітьми"
та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України "Про допомогу сім'ям з
дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункту 25 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" щодо
виключення статей 40-44 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України "Про допомогу сім'ям
з дітьми".

Частиною третьою статті 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2011
рік"(Закон № 2154-VI) було визначено, що
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про допомогу сім'ям з дітьми"
та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
"Про допомогу сім'ям з дітьми" (пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
статті 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" не приймався.

Крім того, за змістом пункту 17 цього
Порядку право на виплату допомоги
мають особи, зазначені в статті 13
Закону України "Про допомогу сім'ям з
дітьми", яка на час виникнення спірних
відносин поширювала свою дію щодо
виплати допомоги лише на
незастрахованих осіб.

Аналогічні правовідносини склалися і у
2011-2012 роках, оскільки ні Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", ні Законом України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік" ні
іншими Законами, не встановлювалось на
2011-2012 роки інший, ніж у Законах №2811-ХII
та №2240-III розмір допомоги, а дії Законів
про державний бюджет діяли лише у
відповідних роках.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення за період з 17.08.2010 року по
17.02.2011 року у відповідності до
заявлених вимог.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, то апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а оскаржувану
постанову слід скасувати та прийняти
нову постанову.

Керуючись ст.160, ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд,

П О С Т А Н О В
И В :

Апеляційну скаргу Департаменту
соціальної політики виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
неправомірними дій відповідача щодо не
нарахування та виплати позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку до
16.08.2010 року включно залишити без
розгляду.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 06.07.2011 року у справі
№0907/2а-7189/2011 скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Визнати дії Департаменту соціальної
політики виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради щодо
невиплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трьохрічного
віку в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років неправомірними.

Зобов'язати Департамент соціальної
політики виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
провести нарахування та виплату ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, в
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, відповідно до статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" за період з 17.08.2010 року
по 17.02.2011 року. В задоволенні решти
позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п»ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Гулид Р.М.

Судді
Кузьмич С.М.

Каралюс В.М.