Справа № 2а-779/08/1370
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/28312/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.03.2011 у
справі № 2а-779/08/1370

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової
інспекції у Жовківському районі
Львівської

області

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємець в судовому порядку
оскаржив податкове
повідомлення-рішення від 11.07.2008 №
517/17-0/12632/НОМЕР_1, № 518/17-0/12632/НОМЕР_1, №
519/17-0/12632/НОМЕР_1, якими позивачу
державним податковим органом
визначено суму основного податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 600,22 грн., з
податку на додану вартість (ділі - ПДВ) у
розмірі 47 205,45 грн. та фінансових
санкцій - 170,00 грн., 170,00 грн., 23 602,73 грн.
відповідно.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23.06.2009
позовні вимоги задоволено з тих
підстав, що реалізація права суб'єкта
малого підприємництва на
запровадження спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності
залежить від виконання останнім
установлених вимог саме Указ
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва".

Апеляційний адміністративний суд
постановою від 17.03.2011 судове рішення
першої інстанції скасував та у
задоволенні позовних вимог відмовив.

Ухвалюючи судове рішення про відмову у
позові, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що Підприємець
взагалі не мав права застосовувати
спрощену систему оподаткування,
бухгалтерського обліку та звітності,
оскільки він в силу положень Закону
України "Про ставки акцизного збору на
деякі транспортні засоби та кузови до
них" здійснював операції з імпорту
підакцизних товарів і у зв'язку з цим на
нього не поширювались положення Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва". Крім того судом
встановлено, що згідно копії витягу з
книги обліку доходів та витрат
Підприємця та акту перевірки сума
виручки позивача лише за перший
квартал 2008 року склала 858 789,49 грн., тобто
він позивач також порушив одну з вимог,
установлених ст. 1 Указу.

Не погодившись із судовими рішеннями,
позивач до Вищого адміністративного
суду України подав касаційну скаргу, де
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене судове скасувати та
залишити в силі судове рішення першої
інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що підставою для
прийняття оспорюваних позивачем
податкових повідомлень-рішень були
висновки на основі акту від 03.07.2008 про
результати проведення виїзної
планової документальної перевірки
господарської діяльності Підприємця з
питань дотримання вимог податкового,
валютного законодавства за період з
15.01.2007 по 31.03.2008, у якому було зазначено
про порушення позивачем п. 19.1 ст. 19
Закону України від 22.05.2003 № 889-IV "Про
податок з доходів фізичних осіб", п. 1, п.
5 Порядку ведення книги обліку доходів
та витрат, затвердженого постановою
КМУ вiд 26.09.2001 № 1269, ст. 13, ст. 14 Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №
13-92 "Про прибутковий податок з
громадян", пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону
України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п. 4.3
ст. 4, пп. 7.7.1 п. 7 ст. 7, п. 9.4, п. 9.5 та п. 9.6 ст.
9 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про
податок на додану вартість". З позиції
контролюючого органу порушення вимог
названих норм податкового
законодавства полягало у здійсненні
Підприємцем, який з 01.01.2007 перебував на
спрощеній системі оподаткування,
господарської діяльності, пов'язаної з
експортом, імпортом та оптовим
продажем підакцизних товарів (кузова
до легкових автомобілів), що є
порушенням умов перебування на
спрощеній системі оподаткування та
обов'язком оподатковувати доходи із
застосуванням правил загальної
системи.

Так, Указ Президента України від 03.07.1998
№727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" (далі -
Указ №727/98) є спеціальним нормативним
актом, що визначає правила
оподаткування доходів суб'єктів
підприємницької діяльності - фізичних
осіб, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної
особи.

Перелік умов, дотримання яких є
необхідним для застосування спрощеної
системи оподаткування, встановлені ст.
1 Указу, згідно якої спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для суб'єктів малого
підприємництва фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. грн.

Порушення ж умов запровадження
спрощеної системи оподаткування,
визначених ст. 1 Указу, у тому числі
перевищення граничного обсягу виручки
за рік, є юридичним фактом, який
виключає можливість застосування до
суб'єкта малого підприємництва правил
оподаткування, передбачених для
платників єдиного податку.

За таких обставин та з урахуванням
відсутності положень Указу, які б
регулювали питання оподаткування сум,
що перевищують граничний обсяг
виручки, встановлений законодавцем,
оподаткування доходів, отриманих
платником єдиного податку з порушенням
умов перебування на спрощеній системі
оподаткування, повинно здійснюватися
із застосуванням правил загальної
системи оподаткування. При цьому у разі
перевищення граничного розміру
виручки у платника єдиного податку
виникає не тільки обов`язок переходу у
наступному податковому періоді на
загальну систему оподаткування, а й
оподаткування суми такого перевищення
за ставкою, передбаченою ст. 7 Закону №
889-IV.

У свою чергу обмеження у застосуванні
спрощеної системи щодо деяких видів
підприємницької діяльності
встановлені Законом України від 25.03.2005
№ 2505-IV "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2005 рік" та деяких інших законодавчих
актів України". Відповідно до п. 4
Прикінцевих положень цього Закону з
01.07.2005 до прийняття Закону України "Про
спрощену систему оподаткування" Указ
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" застосовується з
урахуванням таких особливостей.

Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва не поширюється на:
суб'єктів підприємницької діяльності,
які провадять діяльність у сфері
грального бізнесу (в тому числі
діяльність, пов'язану із влаштуванням
казино, інших гральних місць (домів),
гральних автоматів з грошовим або
майновим виграшем, проведенням лотерей
(у тому числі державних) та розіграшів з
видачею грошових виграшів у готівковій
або майновій формі), здійснюють обмін
іноземної валюти; суб'єктів
підприємницької діяльності, які є
виробниками підакцизних товарів,
здійснюють господарську діяльність,
пов'язану з експортом, імпортом та
оптовим продажем підакцизних товарів,
оптовим та роздрібним продажем
підакцизних пально-мастильних
матеріалів; суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють: видобуток
та виробництво дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення;
оптову, роздрібну торгівлю
промисловими виробами з дорогоцінних
металів, що підлягають ліцензуванню
відповідно до Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності".

Отже, суб'єкт малого підприємництва має
право займатися будь-якими видами
підприємницької діяльності, за
винятком тих, що не можуть
здійснюватися з використанням
спрощеної системи оподаткування в силу
прямої законодавчої заборони.

В даній справі суд першої інстанції,
встановивши продаж позивачем
імпортованих підакцизних товарів,
помилково обґрунтував свої висновки
неможливістю застосування обмежень,
встановлених бюджетним законом на
бюджетний рік, посилаючись на
спеціальне призначення Закону про
Державний бюджет у бюджетній сфері та
відсутньої можливості останнім
вносити зміни до інших законів,
оскільки п. 1 Прикінцевих положень ІІ
Закону № 2505-ІУ встановлено, що зміни до
Законів України є складовою частиною
цих законів і діють відповідно до
терміну дії цих законів.

Наведені норми цих законів не визнані
неконституційними.

Відповідно до ст. 75 Конституції України
Верховна Рада України є єдиним органом
законодавчої влади в Україні.

Як зазначив Конституційний Суд України
в п. 3 рішення від 03.10.1997 № 4-зп (справа
про набуття чинності Конституцією
України), звичайною є практика, коли
наступний у часі акт містить пряме
застереження щодо повного або
часткового скасування попереднього.
Загальновизнаним є й те, що з
прийняттям нового акта, якщо інше не
передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше.

Дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце
(пункт 3 мотивувальної частини рішення
Конституційного Суду України від 09.02.1999
№ 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів).

За таких обставин переглянуте судове
рішення апеляційної інстанції у справі
відповідає приписам чинного
законодавства, а доводи касаційної
скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.03.2011 у
справі № 2а-779/08/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко