Справа № 815/3751/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
815/3751/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Стеценко О. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія
О.В.

суддів - Крусяна
А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Приморського району м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 29
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ес Сі Ейч
Інтегрейтед Логістікс» до Державної
податкової інспекції у Приморського
району м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ес Сі Ейч
Інтегрейтед Логістікс» (далі - ТОВ «Ес
Сі Ейч Інтегрейтед Логістікс», або
Позивач) з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
(далі - Відповідач, або ДПІ у
Приморському районі м. Одеси) про
скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси № 0
від 09.01.2013 року, яким ТОВ «Ес Сі Ейч
Інтегрейтед Логістікс» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 5450,00 грн., з
яких за основним платежем 4360,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 1090,00 грн.

Свої вимоги Позивач обґрунтував
наступними доводами.

24.12.2012 року Відповідачем було проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ «Ес Сі Ейч Інтегрейтед
Логістікс» за наслідками якої було
складено Акт № 7956/22-5 від 24.12.2012 року
«Про результати проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ «Ес Сі Ейч Інтегрейтед
Логістікс», , щодо
документального підтвердження
господарських відносин з ТОВ «Компанія
Вайліс», , їх реальності
та повноти відображення в обліку за
період 2009-2012 року». На підставі
вказаного Акту перевірки ДПІ у
Приморському районі м. Одеси 09.01.203 року
були винесено податкове
повідомлення-рішення № 0, яким
Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 5450,00 грн., з яких за
основним платежем 4360,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 1090,00 грн. Позивач не згоден з
висновками вказаного Акту перевірки та
прийнятими на його підставі
податковими повідомленнями-рішеннями.

Позивач зазначає, що ДПІ у Приморському
районі м. Одеси під час проведення
перевірки взагалі не було взято до
уваги ряд первинних документів
бухгалтерського обліку, які
підтверджують реальність
господарських операцій між ТОВ «Ес Сі
Ейч Інтегрейтед Логістікс» та
контрагентом ТОВ «Компанія Вайліс»,
зокрема видаткову та
товарно-транспортну накладні,
рахунок-фактуру.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у справі здійснено
процесуальне правонаступництво
Відповідача шляхом заміни Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби її
правонаступником - Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області.

В судовому засіданні представник
Позивача заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві. Представник Позивача
також зазначив, що на підставі Акту
перевірки ДПІ у Приморському районі м.
Одеси 09.01.203 року були винесені
податкові повідомлення-рішення: №
0, яким Позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств за
основним платежем 3911,00 грн. та
штрафними санкціями - 287,00 грн., № 0,
яким Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 5450,00 грн., з яких за
основним платежем 4360,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 1090,00 грн. Позивачем було
оскаржено в судовому порядку податкове
повідомлення-рішення № 0 від
09.01.2013 року. Постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05.03.2014 року по справі № 815/3750/13-а
адміністративний позов ТОВ «Ес Сі Ейч
Інтегрейтед Логістікс» до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси про
скасування податкового
повідомлення-рішення № 0 від
09.01.2013 року задоволено та скасовано
рішення ДПІ у Приморському районі м.
Одеси № 0 від 09.01.2013 року,
складеного на підставі висновків Акту
перевірки № 7956/22-5 від 24.12.2012 року.
Приймаючи вказану постанову Одеський
апеляційний адміністративний суд
встановив реальність господарських
операцій між ТОВ «Ес Сі Ейч
Інтегрейтед Логістікс» та
контрагентом ТОВ «Компанія Вайліс» та
дотримання Позивачем спеціальних
вимог законодавства щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту.

Представник Відповідача до судового
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином про місце, дату та час
судового засідання, заперечень проти
позову не надав.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року позов задоволено. Скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси № 0
від 09.01.2013 року.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси на
зазначену постанову подано апеляційну
скаргу. Апелянт просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову
ТОВ «Ес Сі Ейч Інтегрейтед Логістікс»
відмовити повністю.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, про те про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2012 року на
підставі наказу ДПІ у Приморському
районі м. Одеси № 2952 від 11.12.2012 року та
згідно направлень № 003698/3469 від 11.12.2012
року посадовою особою ДПІ у
Приморському районі м. Одеси було
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ «Ес Сі Ейч
Інтегрейтед Логістікс» щодо
документального підтвердження
господарських відносин з ТОВ «Компанія
Вайліс», їх реальності та повноти
відображення в обліку за період 2009-2012
року, за результатами якої складено Акт
позапланової виїзної документальної
перевірки № 7956/22-5 від 24.12.2012 року.

Проведеною перевіркою встановлено
порушення Позивачем вимог п. 198.1, 198.2,
198.3, ст. 198 Податкового кодексу України,
в результаті чого Позивачем завищено у
травні 2010 року податковий кредит з
податку на додану вартість на суму 4 360,00
грн., внаслідок чого Позивачем занижено
суму ПДВ до сплати в травні 2010 року на
загальну суму 4360,00 грн. та встановлено
порушення Позивачем вимог ст. 138 ПК
України, внаслідок чого ним
безпідставно включено в декларації з
податку на прибуток за 2 квартал 2010 року
до складу валових витрат суму витрат по
постачальнику ТОВ «Компанія Вайліс» на
загальну суму 26160,00 грн., чим занижено
податок на прибуток на суму 26160,00 грн., в
т.ч. 2 квартал 2010 року - 6016,80 грн.

Не погоджуючись з висновками Акту
перевірки, Позивач 28.12.2012 року надав на
них заперечення №28/12/12 до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси.

На підставі висновків Акту перевірки №
7956/22-5 від 24.12.2012 року ДПІ у Приморському
районі м. Одеси винесено податкові
повідомлення-рішення: № 0, яким
Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств за основним
платежем 3911 грн. та штрафними санкціями
- 287 грн., № 0, яким Позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ в розмірі 5450,00 грн., з яких за
основним платежем 4360,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 1090,00 грн. Не погодившись із
вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями, Позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом про скасування податкового
повідомлення-рішення № 0.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до Акту перевірки, висновки
ДПІ у Приморському районі м. Одеси про
завищення Позивачем у травні 2010
податкового кредиту з ПДВ на 4360,00 грн.
базуються на тому, що станом на 30.10.2012
року в процесі розслідування
кримінальної справи № 69-149 за ознаками
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205 та ч. 3
ст. 22 КК України відносно 11 активних
учасників злочинного угрупування,
Управлінням із ОВС ГУПМ ДПС України
доведено відсутність правових
наслідків при здійсненні
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «Компанія Вайліс».

В Акті перевірки також зазначено про
відсутність договору, укладеного між
Позивачем та ТОВ «Компанія Ваіліс»,
відсутність самого Ноутбуку Sony Vaio
VGN-z51vrg/x та документів, які б
ідентифікували зазначений продукт,
відсутність програмного забезпечення
для зазначеного товару.

Як було встановлено, в Акті перевірки
посадовими особами ДП у Приморському
районі м. Одеси допущено помилку в
частині назви контрагента Позивача, а
саме: замість правильної назви ТОВ
«Компанія Вайліс» зазначено ТОВ
«Валіс».

Колегією суддів встановлено, що 11.05.2010
року ТОВ «Ес Сі Ейч Інтегрейтед
Логістікс» придбано у ТОВ «Компанія
Вайліс» ноутбук Sony Vaio VGN-z51vrg/x загальною
вартістю 26 160,00 гривень, в тому числі 4
360,00 гривень ПДВ. Факт придбання
вказаного ноутбуку підтверджується
видатковою накладною №110501 від 11.05.2010
року та товарно-транспортною накладною
№8012 від 11.05.2010 року.

Факт оплати вказаного ноутбуку
підтверджується платіжним дорученням
№746 від 11.05.2010 року. Ноутбук Sony Vaio VGN-z51vrg/x
було оприбутковано за даними
бухгалтерського обліку в якості
основного засобу, що підтверджується
карткою рахунку 104 за травень 2010 року.
За наслідками вказаної господарської
операції ТОВ «Компанія Вайліс» було
виписано на адресу ТОВ «Ес Сі Ейч
Інтегрейтед Логістікс» податкову
накладну №110501 від 11.05.2010 року згідно
якої Позивачем було сформовано
податковий кредит у розмірі 4360,00
гривень.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі у разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Податкова накладна є документом, що
підтверджує факт сплати покупцем
податку на додану вартість у ціні
товару.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братись до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Тобто, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість та витрати
податку на прибуток мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Судом першої інстанції вірно
визначено, що первинні документи по
господарській операції ТОВ «Ес Сі Ейч
Інтегрейтед Логістікс» з ТОВ «Компанія
Вайліс» з приводу придбання ноутбуку
Sony Vaio VGN-z51vrg/x відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» і не дають підстав для
висновку про нездійснення спірної
операції.

Колегією суддів також враховується
постанова Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.03.2014 року
по справі № 815/3750/13-а, якою задоволено
адміністративний позов ТОВ «Ес Сі Ейч
Інтегрейтед Логістікс» до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС про скасування податкового
повідомлення-рішення № 0 від
09.01.2013 року та скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС № 0 від 09.01.2013 року,
складеного на підставі висновків цього
ж Акту перевірки. Приймаючи постанову
по справі № 815/3750/13-а Одеський
апеляційний адміністративний суд
встановив реальність господарських
операцій між ТОВ «Ес Сі Ейч Інтегрейтед
Логістікс» та контрагентом ТОВ
«Компанія Вайліс» з приводу придбання
ноутбуку Sony Vaio VGN-z51vrg/x та дотримання
Позивачем спеціальних вимог
законодавства щодо документального
підтвердження сум податкового кредиту.

Можливі порушення податкового
законодавства з боку контрагента
Позивача при здійсненні господарських
операцій в ланцюзі постачання з
третіми особами, для зниження об'єкту
оподаткування, доказів чого податковим
органом до суду надано не було, не
можуть бути самостійною та достатньою
підставою для висновку про відсутність
фактичного виконання ТОВ «Компанія
Вайліс» своїх обов'язків перед ТОВ «Ес
Сі Ейч Інтегрейтед Логістікс» та
відсутність у Позивача, як покупця
товару права на податковий кредит з
податку на додану вартість.

Чинне законодавство України не ставить
в залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання.

У разі, якщо на час здійснення
господарських операцій, за якими
податковий орган не визнає
обґрунтованим віднесення Позивачем до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, постачальники були
включені до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а також мали
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями та їх
постачальниками, ні за можливу
недостовірність відомостей про них,
наведених у зазначеному реєстрі, за
умови необізнаності щодо неї.

Як вбачається з матеріалів справи, і
Позивач, ТОВ «Компанія Вайліс» на час
укладання спірних правочинів, були
зареєстровані як платники податку на
додану вартість.

Позивачем у відповідності до вимог ст.
ст. 198, 201 ПК України віднесено до
податкового кредиту в травні 2010 року
грошові суми, сплачені ТОВ «Компанія
Вайліс», який на момент здійснення
господарської діяльності мав статус
платника податку на додану вартість.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно необґрунтованості
доводів Акту перевірки щодо завищення
Позивачем у травні 2010 року податкового
кредиту з податку на додану вартість на
4360,00 гривень.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Апелянт, який є суб'єктом
владних повноважень, свою позицію суду
не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморського
району м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 29
травня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В.Крусян

Суддя:
О.І.Шляхтицький