Справа № 807/3347/14
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 рокум. Ужгород№ 807/3347/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд в особі судді
Шешеня О.М., розглянувши справу в
порядку письмового провадження за
позовною заявою Державної податкової
інспекції у Тячівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Тячівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області (далі - позивач) звернулася до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення
податкового боргу в розмірі 1519,93 грн.

17.11.2014 року до суду надійшла заява
позивача про розгляд справи за
відсутності представника позивача та
за наявними матеріалами справи.
Позивач в даній заяві підтримав вимоги
викладені в позовній заяві та просив
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився без
поважних причин, заперечення на позов
не надав, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду. Суд вважає за
можливе вирішити справу на підставі
наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
за можливе розглянути дану справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
всебічно та повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позовна заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Тячівською
районною державною адміністрацією
Закарпатської області було
зареєстровано відповідача, як фізичну
особу-підприємця, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця (а.с. 4).

Відповідно до Довідки №872/29-00/06 від
18.10.2006 року відповідач був взятий 17.10.2006
року на облік за №8336, як платник
податків (а.с. 5).

За відповідачем рахується податковий
борг у розмірі 1519,93 грн., в тому числі
пеня у розмірі 109,93 грн. Дана
заборгованість виникла на підставі
наступного.

У відповідності до статті 269
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.

Згідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України
власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою.
Базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

У відповідності до ст. 54 ПК України
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Таким чином, відповідач самостійно
задекларував податкове зобов'язання по
орендній платі за землю шляхом подання
до позивача податкової декларації з
плати за землю, а саме: податкової
декларації з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2014 рік
№ від 03.02.2014 року, відповідно до
якої задекларував до сплати 5640,00 грн., з
помісячним розрахунком в розмірі 470,00
грн. (а.с. 6-7).

Однак, відповідачем не було
добровільно сплачено самостійно
визначеного ним в податковій
декларації за № від 03.02.2014 року
податку з орендної плати за землю за
період з липня 2014 року по вересень 2014
року. Відтак, у відповідача виник
податковий борг по орендній платі за
землю в сумі 1410,00 грн., що
підтверджується обліковою карткою
платника податків (а.с. 8).

Згідно до пп. 287.3 ст. 287 ПК України
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до п. 56.11 ПК України не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Відповідно до п. 57.1. ст.57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий борг - сума
грошового

зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

У відповідності до п.п. 129.1.1 п. 129.1
ст. 129 ПК України після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня. Таким чином,
відповідачеві на суму податкового
боргу була нарахована пеня в розмірі
109,93 грн.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податкова вимога - письмова вимога
органу державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу.

Відтак, відповідачеві надсилалася
податкова вимога №287-25 від 25.02.2014 року
про наявність податкового боргу за
узгодженими податковими
зобов'язаннями (а.с. 9), яка була вручена
останньому 28.02.2014 року (а.с. 9).

Отже, за відповідачем рахується
непогашена заборгованість в загальній
сумі 1519,93 грн., в тому числі пеня у
розмірі 109,93 грн., що підтверджується
обліковою карткою платника податків
(а.с. 8).

На підставі вище вказаного суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, позовні вимоги
підтверджено належними та допустимими
доказами.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Державної податкової інспекції
у Тячівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) податковий борг в розмірі
1519,93 (одна тисяча п'ятсот дев'ятнадцять
гривень дев'яносто три копійки) грн.

3. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
О.М. Шешеня