Справа № 161/14969/14-а
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/590/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року
м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області у складі :

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ІДПС взводу з обслуговування посту № 3
роти ДПС ДАІ прапорщика міліції
Федончука Сергія Сергійовича про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,-

В С Т А НОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до відповідача про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення. Вказує, що 02.09.2014 року
рухався автомобільною дорогою М07 в
напрямку м. Ковеля, був зупинений
працівниками ДАІ на стаціонарному
пості № 3. Відповідач повідомив його
про порушення Правил дорожнього руху,
передбачених п.п. 8.1., 8.4., про що було
складено протокол серії АБ № 558403 та
серії АБ2 № 558404 від 02.09.2014 року, які були
розглянути на місці, на підставі яких
були винесені постанови про
притягнення його до адміністративної
відповідальності. Вказує, що не вчиняв
правопорушення, пояснення виклав у
протоколах. При розгляді справ пр.
адміністративні правопорушення
відповідачем не було допитано свідків,
не були взяті до уваги його пояснення,
матеріали справ не містять достатніх
доказів його вини. У судовому засіданні
позивач уточнив позовні вимоги та
просив скасувати постанову серії ПС 1 №
031045 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав із
урахування їх уточнення, зазначив, що
твердження відповідача, що викладені у
письмових запереченнях є
необґрунтованими, так на поданих
фотоматеріалах відсутні знімки його
автомобіля під час вчинення порушення,
а складена схема не відповідає
дійсності, ним не підписувалась.

Відповідач у судове засіданні не
з'явився, подав на адресу заява, якою
просив справу слухати у його
відсутності, та письмові заперечення,
просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши заперечення позивача,
дослідивши та оцінивши інші докази у їх
сукупності, суд прийшов до наступних
висновків.

Судом із протоколів серії АБ2 №
558403 та АБ2 № 558404 від 02.09.2014 року,
встановлено, що позивач будучи
власником та керуючи автомобілем марки
ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1, 02.09.2014 року о12 год. 50 хв.
на автодорозі М07 на 48 км+200м, біля АЗС
«WOG» не виконав вимогу дорожнього знаку
5.7.2 та дорожньої розмітки 1.1. (суцільна
лінія), чим порушив вимоги п.п. 8.1., 8.4.
Правил дорожнього руху, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122
КУпАП (а.с.7-8). Із пояснень до протоколів
вбачається, що з висновками інспектора
позивач не згідний, потребує
кваліфікованої юридичної допомоги.

Постановою у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 03145 від 02.09.2014 року позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8.1. Правил
дорожнього руху регулювання
дорожнього руху здійснюється за
допомогою дорожніх знаків, дорожньої
розмітки, дорожнього обладнання,
світлофорів, а також регулювальниками.
П. 8.4. передбачено, що дорожні знаки
поділяються на групи: а)
попереджувальні знаки. Інформують
водіїв про наближення до небезпечної
ділянки дороги і характер небезпеки.
Під час руху по цій ділянці необхідно
вжити заходів для безпечного проїзду;
б) знаки пріоритету. Встановлюють
черговість проїзду перехресть,
перехрещень проїзних частин або
вузьких ділянок дороги; в) заборонні
знаки. Запроваджують або скасовують
певні обмеження в русі; г) наказові
знаки. Показують обов'язкові напрямки
руху або дозволяють деяким категоріям
учасників рух по проїзній частині чи
окремих її ділянках, а також
запроваджують або скасовують деякі
обмеження; ґ) інформаційно-вказівні
знаки. Запроваджують або скасовують
певний режим руху, а також інформують
учасників дорожнього руху про
розташування населених пунктів, різних
об'єктів, територій, де діють
спеціальні правила; д) знаки сервісу.
Інформують учасників дорожнього руху
про розташування об'єктів
обслуговування; е) таблички до дорожніх
знаків. Уточнюють або обмежують дію
знаків, разом з якими вони встановлені.

Із протоколів про
адміністративне правопорушення
вбачається, що позивачем не дотримано
вимог знаку 5.7.2. «Виїзд на дорогу з
одностороннім рухом» та дорожньої
розмітки 1.1. «Вузька суцільна лінія».

Частиною 1 ст. 122 КУпАП
передбачено, що перевищення водіями
транспортних засобів встановлених
обмежень швидкості руху транспортних
засобів більш як на двадцять
кілометрів на годину, порушення вимог
дорожніх знаків та розмітки проїзної
частини доріг, правил перевезення
вантажів, буксирування транспортних
засобів, зупинки, стоянки, проїзду
пішохідних переходів, ненадання
переваги у русі пішоходам на
нерегульованих пішохідних переходах, а
так само порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, тягнуть за собою накладення
штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

На обґрунтування власних заперечень
відповідачем надано фотознімки місця
вчинення правопорушення та схему руху
автомобіля.

Проте надана відповідачем схема не
відповідає вимогам п. 1.3. Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративне правопорушення у
сфері забезпечення безпеки руху,
затвердженої наказом МВС України від
26.02.2009 року № 77, та не містить підписів
всіх учасників події, в т.ч. позивача,
інших осіб, які могли бути присутніми
на час вчинення правопорушення
(свідків), а надані фотоматеріали
містять лише відображення розмітки та
розташування дорожніх знаків на
автодорозі, проте не містить фіксації
вчинення позивачем правопорушення.
Таким чином, вказані матеріали не
можуть вважатися належними та
допустимими доказами вчинення
позивачем правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено вимоги до
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, зокрема остання
повинна містити найменування органу
(посадової особи), який виніс постанову,
дату розгляду справи; відомості про
особу, щодо якої розглядається справа;
опис обставин, установлених при
розгляді справи; зазначення
нормативного акта, який передбачає
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Водночас, за змістом ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, а
також показаннями технічних приладів,
які використовуються при нагляді за
виконання правил, норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Однак, оскаржувана постанова не
містить наведених доказів, на яких
ґрунтувався висновок відповідача про
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення, не містить мотивів
відхилення його пояснень.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення,
оскільки відповідачем не доведено та
спростовано доводів позивача.

Керуючись ст.ст. 71, 158-161, 163, 171-2 КАС
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про
адміністративне правопорушення від
02.09.2014 року серії ПС1 № 031045 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Постанова остаточна та
оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.