Справа № 804/16481/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області до
Томаківського районного управління
юстиції про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії, -
Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
Томаківського районного управління
юстиції, в якому просить:
- скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
серії ВП №44762561 від 17.09.2014 року, винесену
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Томаківського районного управління
юстиції щодо виконання постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.11.2013 року
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області до
товариства з обмеженою
виробничо-комерційної фірми
«АГРО-ХЛІБ» про застосування заходів
- зобов'язати Томаківське районне
управління юстиції відкрити виконавче
провадження на підставі виконавчого
листа від 23.04.2014 року по справі
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження
став п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження», проте
від 23.04.2014 року містив всі необхідні
реквізити для виконавчого документу, а
тому постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження серії ВП
№44762561 від 17.09.2014 року суперечить
приписам Закону України «Про виконавче
провадження» та підлягає скасуванню.
Позивач у судове засідання не прибув,
просив розглянути справу в порядку
письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи, надав до суду
заперечення, зазначивши, що
оскаржуване рішення винесено
правомірно, в межах повноважень та на
підставі законодавства України, через
що просив відмовити у задоволенні
Згідно статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтуються на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд встановив наступне.
Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
адміністративний позов Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області задоволено
та застосовано заходи реагування у
вигляді повного зупинення
експлуатації приміщень гаражних
боксів, зернотоку на території
товариства з обмеженою
виробничо-комерційної фірми
Додатковою постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014 року
доповнено постанову від 20.11.2013 року по
частині постанови суду вказано
наступне: «Застосувати заходи
реагування у вигляді повного зупинення
експлуатації приміщень гаражних
боксів, зернотоку Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми
м. Марганець, вул. Крупської, 30/1, код
Дніпропетровська область,
Томаківський район, с. Новокиївка».
23.04.2014 року Дніпропетровським окружним
адміністративним судом видано
17.09.2014 року державним виконавцем
Томаківського районного управління
юстиції на підставі заяви позивача
прийнято постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
серії ВП №44762561 на підставі п.8 ч.1 ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки існують
обставини, які виключають здійснення
виконавчих дій в зв'язку із відсутністю
адреси розташування об'єктів
нерухомого майна, а саме гаражних
боксів, зернотоку на території
товариства з обмеженою
виробничо-комерційної фірми
«Агро-Хліб» для застосування заходів у
вигляді повного зупинення
експлуатації приміщень.
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Згідно частини 1 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 2 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
підлягають виконанню державною
виконавчою службою, зокрема, виконавчі
листи, що видаються судами.
Частиною першою статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження»
закріплено, що у виконавчому документі
зазначаються: 1) назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

В силу частини 1 статті 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: 1)
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

При цьому у відповідності до частини 1
статті 25 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що виконавчий лист
по справі №804/13820/13-а від 23.04.2014 року
містить всі необхідні реквізити,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», зокрема, повне
найменування юридичної особи боржника,
його місцезнаходження та
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності.

Відповідно до статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно частини першої статті 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що обґрунтування відповідачем
оспорюваного рішення положеннями п.8 ч.1
ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження», такими, що не ґрунтуються
на вимогах закону та не відповідають
принципу обов'язковості судового
рішення, у зв'язку з чим позовні вимоги
в частині скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження серії ВП №44762561 від 17.09.2014
року підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Томаківського районного управління
юстиції відкрити виконавче
провадження на підставі виконавчого
листа від 23.04.2014 року по справі
№804/13820/13-а, суд зазначає, що згідно
частини 1 статті 2 та частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, в кореспонденції з приписами
статті 6 Конституції України, якою
закріплений принцип розподілу
державної влади, суд не може перебирати
на себе функцій органу, дії або
бездіяльність якого оскаржується.

Положеннями Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець самостійно
приймає рішення про відкриття чи
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Таким чином, позовні вимоги
передбачають втручання в діяльність
суб'єкта владних повноважень, який
уповноважений приймати відповідні
рішення.

Отже, вимога позивача про зобов'язання
відповідача відкрити виконавче
провадження не підлягає задоволенню із
тих підстав, що суд не може підміняти
собою суб'єкта владних повноважень
щодо реалізації ним власних
повноважень, наданих законодавством,
оскільки суди не вправі втручатись в
повноваження та діяльність суб'єктів
владних повноважень, або ж підміняти
їх.

Згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
для забезпечення реалізації прав
позивача та з метою відновлення його
порушеного права, відповідач має
розглянути питання щодо відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого листа від 23.04.2014 року по
справі №804/13820/13-а, з урахуванням
висновків суду щодо наявності підстав
для відкриття виконавчого провадження
за зазначеним виконавчим листом.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві доводи
позивача підлягають частковому
задоволенню.

Одночасно суд зазначає, що ухвалою суду
від 09.10.2014 року позивачу відстрочено
сплату судового збору до ухвалення
судового рішення по даній справі.

У підпункті 1 пункту 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» ставки
судового збору встановлюються у таких
розмірах: за подання до
адміністративного суду позову
немайнового характеру - 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

Отже, наявні підстави для стягнення з
позивача на користь Державного бюджету
України судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 73,08 грн.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області до
Томаківського районного управління
юстиції про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
серії ВП №44762561 від 17.09.2014 року, винесену
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Томаківського районного управління
юстиції, щодо виконання постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.11.2013 року
по справі №804/13820/13-а за позовом
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми
«АГРО-ХЛІБ» про застосування заходів
реагування.

Зобов'язати Томаківське районне
управління юстиції розглянути питання
щодо відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом по
справі №804/13820/13-а, виданого
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом 23.04.2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три
гривні вісім копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя В.В. Степаненко