Справа № 821/3031/14
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.м. ХерсонСправа №
821/3031/1416 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача -
Головченка Р.В.,

представника відповідача - Незгоди Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Лана-Подове 1" до
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лана-Подове 1" (далі -
позивач, ТОВ "Лана-Подове 1") звернулось
із адміністративним позовом до
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач, Генічеська
ОДПІ), в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 12.06.2014 р. №
про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на 38632,50 грн., з яких за
основним платежем на 30906 грн., за
штрафними санкціями на 7726,50 грн.

Свої вимоги мотивує протиправністю
висновків Генічеської ОДПІ щодо
безтоварності господарських операцій
з ПФ "Тавріда" у грудні 2013 року, оскільки
реальність їх здійснення підтверджено
первинними бухгалтерськими
документами. Висновки акту перевірки
ґрунтуються не на документах
бухгалтерського обліку, а на висновках
акту перевірки контрагента позивача.
Відповідачем не надано жодного доказу
щодо недійсності правочинів, а у
судовому порядку договори не визнано
недійсними. Жодним законом не
передбачено право контролюючого
органу самостійно, в позасудовому
порядку, визнавати правочини
нікчемними. Вказує на те, що юридична
відповідальність має індивідуальних
характер, а тому позивач не може нести
відповідальність за порушення,
допущені його контрагентом.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
зазначивши, що збільшення грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість за результатами перевірки та
за спірним податковим
повідомленням-рішенням проведено у
зв'язку з визнанням недійсними
правочинів, укладених з ПФ "Тавріда". У
даному випадку податковий орган
перебільшив надані йому
законодавством України повноваження,
визнавши недійсними правочини,
укладені з вказаним постачальником.
Відповідно до Податкового кодексу
України підставою для віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту є підтвердження
придбання товарів (послуг) належним
чином складеними податковими
накладними та використання цих товарів
(послуг) з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку, а тому
позивач правомірно включив ПДВ по
відносинам з ПФ "Тавріда" до
податкового кредиту.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення позовних вимог. Суду
пояснила, що ТОВ "Лана-Подове 1"
неправомірно формувало податковий
кредит по господарських операціях з ПФ
"Тавріда". Актами перевірок цього
контрагента позивача встановлено:
операції з придбання товару не мали
реального характеру, товар не
перевозився і не зберігався,
проведеним аналізом не виявлено
наявність розумних економічних або
інших причин (ділової мети)
систематичного (протягом місяця)
придбання та продажу товарів;
відсутність ПФ "Тавріда" за податковою
адресою та відсутність бухгалтерських
документів. У позивача відсутні
видаткові накладні, акти виконаних
робіт, довіреності на перевезення
сільськогосподарських культур, що не
дає змогу ідентифікувати особу, якою
здійснюється операція. Також зазначає,
що товарно-транспортні накладні мають
дефекти, оскільки у них відсутня посада
особи, яка одержала вантаж, також в
розділі "відомості про вантаж - з
вантажем слідують документа" вказана
тільки накладна, але відсутня дата та
номер накладної.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 30.05.2014
р. по 05.06.2014 р. відповідачем проведено
позапланову документальну невиїзну
перевірку ТОВ "Лана-Подове 1" (код 37465500) з
питань дотримання податкового
законодавства по взаємовідносинам з ПФ
"Тавріда" (код 25644879) за період з 01.10.2013 р.
по 31.12.2013 р., за результатами якої
складено акт від 05.06.2014 р. № 294/22-1/37465500.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ
"Лана-Подове 1":

- п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.1
ст. 201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 30906
грн., у тому числі за грудень 2013 року на
суму 30906 грн.

Під час проведення перевірки
відповідачем використано акти від
09.12.2013 р. №1557/21-03-33-05/25644879 "Про проведення
зустрічної звірки, дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - юридичної
особи - ПФ "Тавріда" (25644879) за період з
01.01.2011 р. по 31.08.2013 р.", від 30.01.2014 р. №
61/21-03-22-05/25644879 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів) суб'єкта підприємницької
діяльності - юридичної особи - ПФ
"Тавріда" (25644879)". У даних актах
встановлено: відсутність у ПФ "Тавріда"
об'єктів оподаткування при придбанні
та продажу товарів (послуг) за період з
01.01.2011 р. по 01.08.2013 р.; відсутність ПФ
"Тавріда" за податковою адресою та
відсутність бухгалтерських
документів, які б підтверджували
фактичне постачання товарів/послуг.

До перевірки не надано видаткові
накладні, акти виконаних робіт,
довіреності на перевезення
сільськогосподарських культур, що не
дає змогу ідентифікувати особу, якою
здійснюється операція.

Також Генічеська ОДПІ зазначає, що
товарно-транспортні накладні мають
дефекти, оскільки у них відсутня посада
особи, яка одержала вантаж, також в
розділі "відомості про вантаж - з
вантажем слідують документи" вказана
тільки накладна, але відсутня дата та
номер накладної.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем складено спірне
податкове повідомлення-рішення від
12.06.2014 р. № , яким позивачу
збільшено суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 38632,50
грн., з яких за основним платежем на 30906
грн., за штрафними санкціями на 7726,50 грн.

Порядок формування податкового
кредиту визначено Податковим кодексом
України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку (п.198.3 ст.198 ПК України).

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно з вимогами п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Отже, за приписами податкового
законодавства України головними
умовами для віднесення сплаченого при
придбанні товару ПДВ до складу
податкового кредиту є використання
придбаних товарів (робіт, послуг) у
власній господарській діяльності
платника податків у межах
оподатковуваних операцій та належне
документування сплаченого ПДВ.

Суд вважає, що для встановлення
обґрунтованості декларування
податкового кредиту необхідно
встановити також наступні обставини:
реальність здійснення господарських
операцій, суми за якими віднесені до
податкового кредиту; наявність у
продавців товарів, робіт (послуг), які
видавали податкові накладні,
спеціальної податкової
правосуб'єктності; віднесення до
складу податкового кредиту лише сум,
сплачених (нарахованих) у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), що
підлягають використанню у
господарській діяльності платника
податку.

Так, судом встановлено, що 02.12.2013 р. між
ТОВ "Лана-Подове 1" (Клієнт) та ПФ
"Тавріда" (Експедитор) укладено договір
транспортного експедирування № 02122013/01,
відповідно до якого Експедитор
зобов'язується від свого імені або від
імені Клієнта, за плату і за рахунок
Клієнта виконати та/або організувати
виконання визначених цим договором
послуг.

Відповідно до п.1.2 Договору Експедитор
надає Клієнту наступні види
транспортно-експедиційних послуг:
організовує перевезення вантажів
автомобільним транспортом по
території України за маршрутом,
узгодженим з Клієнтом, як власним
автомобільним транспортом, так і з
залученням третіх осіб (перевізників);
здійснює роботи, пов'язані з
прийманням, перевезенням, отриманням
вантажів; веде облік надходження та
відправлення вантажів; здійснює
оформлення чи контролю правильності
оформлення товарно-транспортної
документації та її розсилання за
належністю, отримання необхідної
дозвільної документації (ДІСГ,
карантинна інспекція, ветеринарна
служба тощо); забезпечує виконання
комплексу заходів з повернення
(відправлення) вантажів, що надійшли в
некондиційному стані від
вантажовідправника за рахунок Клієнта;
забезпечує підготовку та додаткове
обладнання транспортних засобі і
вантажів згідно з вимогами
нормативно-правових актів щодо
діяльності автомобільного транспорту;
забезпечує оптимізацію руху
матеріальних потоків від
вантажовідправника до
вантажоодержувача з метою досягнення
мінімального рівня витрат; здійснює
розрахунки з транспортними
організаціями за перевезення,
дозвільними органами за видачу
дозвільної документації та
організаціями, залученими для
виконання зобов'язань згідно даного
Договору; надає підготовлений
транспорт, який має додаткове
обладнання згідно з вимогами,
передбаченими законодавством.

Під вантажем в цьому Договору
розуміється зерно
сільськогосподарських культур
(пшениця, ячмінь, ріпак, кукурудза,
соняшник, шрот соняшниковий, лушпиння
соняшникове). Сторони можуть погодити
організацію перевезення іншого
вантажу, про що укладається окрема
Додаткова угода (п.1.3 Договору).

Оплата послуг транспортного
експедирування здійснюється Клієнтом
у безготівковій формі в національній
валюті України - гривні на підставі
документів, зазначених у п.2.1.6 (рахунок
на оплату, акт про надані послуги,
податкова накладна,
товарно-транспортна накладна) (п.3.1
Договору).

На виконання вказаного договору ПФ
"Тавріда" надало ТОВ "Лана-Подове 1"
послуги з організації та перевезення
вантажів автомобільним транспортом на
загальну суму 185433,12 грн., в тому числі
ПДВ - 30905,52 грн. Факт надання послуг
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт (надання послуг) № ОУ-08.12,
податковими накладними від 16.12.2013 р. №№
13, 14, які в подальшому було включено
позивачем до складу податкового
кредиту за грудень 2013 року.

У зв'язку із простоєм автотранспортних
засобів на території м.Н.Каховки ТОВ
"Протеїн Агро" та м. Каховки ТОВ
"Судносервіс" представниками ТОВ
"Лана-Подове 1" та ПФ "Тавріда" складено
акт простою автотранспортних засобів
№ ОУ-09.12.

Факт транспортування товару
підтверджується товарно-транспортними
накладними від 03.12.2013 р. №№ 315383, 315384,
315385, 315388, 315389, 315390, 315391, 315392, 315393, 315394, 315395,
315396, 315397, 315398, 315399, 315402, від 04.12.2013 р. №№
315403, 315404, 315412, 315413, 315414, від 05.12.2013 р. №№
315423, 315476, 315477, 315478, 315479, від 06.12.2013 р. №№
315480, 315481, 315482, 315483, 315484, 315485, від 07.12.2013 р.
№ 315486, від 09.12.2013 р. №№ 315491, 315492, 315493, 315494,
315495, 315496, 315497, 315498, 315499, 316427, від 10.12.2013 р.
№№ 316432, 316435, 316436, 316437, 316438, 316439, 316440, 316443,
316444, 316445, 316450, від 11.12.2013 р. №№ 316528, 316529,
316530, 316531, 316532, 316533, 316534, 316535, 316536, 316537, 31653.
У зазначених товарно-транспортних
накладних вказано вантажоодержувачем
ТОВ "Каховка Протеїн Агро", а пунктом
розвантаження - м. Н. Каховка, що
відповідає умовам договору.

Крім того, на підтвердження доставки
товару покупцю (ТОВ "Каховка Протеїн
Агро") позивачем до суду надано копії
реєстрів накладних на прийняте зерно з
визначенням якості по середньодобовій
пробі ТОВ "Каховка Протеїн Агро" від
04.12.2013 р. № 2236, від 05.12.2013 р. № 2242, від
06.12.2013 р. № 2254, від 08.12.2013 р. № 2255, від
09.12.2013 р. № 264, № 2264, від 10.12.2013 р. № 2267, №
268, від 12.12.2013 р. № 2277, від 13.12.2013 р. № 2279, №
2284, від 14.12.2013 р. № 2278.

Розрахунки між сторонами проведені у
безготівковому порядку, про що
свідчить надана до суду банківська
виписка.

Аналіз наданих позивачем податкових
накладних, товарно-транспортних
накладних, акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг), інших первинних та
платіжних документів свідчить про
дотримання позивачем спеціальних
вимог щодо документального
підтвердження сум податкового кредиту
по операціях з ПФ "Тавріда", які були
предметом перевірки.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за № 168/704, первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV
(далі - Закон № 996-XIV ) встановлено вимоги
до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.2.4 п.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15 та п.п.2.16 п.2
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.

Для надання юридичної сили і
доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Із досліджених у судовому засіданні
первинних документів, оформлених за
результатами господарської діяльності
позивача із ПФ "Тавріда", вбачається, що
зазначені первинні документи повністю
відповідають ознакам первинних
документів, на підставі яких ведеться
бухгалтерський облік, тобто
господарські та бухгалтерські
документи, отримані позивачем від ПФ
"Тавріда" є дійсними.

Разом з тим, у акті перевірки
Генічеська ОДПІ зазначає, що
товарно-транспортні накладні мають
дефекти, оскільки у них відсутня посада
особи, яка одержала вантаж, також в
розділі "відомості про вантаж - з
вантажем слідують документаи вказана
тільки накладна, але відсутня дата та
номер накладної.

Суд звертає увагу, що Правила
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні не встановлюють
правил податкового обліку валових
витрат платників податку, а лише
встановлюють права, обов'язки та
відповідальність власників
автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи,
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Аналогічна правова позиція висловлена
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 26.06.2012 р. у справі № К-27230/10.

Таким чином, товарно-транспортна
накладна не може бути первинним
документом, який підтверджує
здійснення господарської операції з
поставки товарів, та відповідно
набуття права власності на нього,
оскільки не відображає відомості про
господарську операцію з поставки
товару, а відображає відомості про
господарську операцію перевезення. А
тому, неправомірними є доводи
відповідача про те, що внаслідок
недоліків товарно-транспортних
накладних господарські операції з
поставки товарів не мали місце (не
здійснювалися).

У судовому засіданні представник
відповідача вказала на те, що у ТОВ
"Лана-Подове 1" відсутні видаткові
накладні, акти виконаних робіт,
довіреності на перевезення
сільськогосподарських культур, що не
дає змогу ідентифікувати особу, якою
здійснюється операція.

Суд критично відноситься до цих
тверджень, оскільки підставою для
формування податкового кредиту є
податкові накладні (до яких у
відповідача жодних зауважень не має), а
не видаткові накладні та акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Дана позиція також викладена у рішенні
Вищого адміністративного суду у справі
№ К/9991/8144/12 від 28.10.2013 р.

Таким чином, господарські операції між
ТОВ "Лана-Подове 1" та ПФ "Тавріда" щодо
транспортного експедирування повністю
підтверджені первинними
бухгалтерськими документами.

Відповідно до положень ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Генічеська ОДПІ не надала суду
належних доказів того, що на момент
проведення операцій з позивачем ПФ
"Тавріда" вчиняла порушення в сфері
оподаткування, документувала
безтоварні операції з метою формування
фіктивного податкового кредиту для
інших суб'єктів господарювання, та
укладала нікчемні правочини, які
завідомо порушують публічний порядок
та суперечать інтересам держави і
суспільства.

Надані суду докази не дають підстав для
висновку, що вчинені позивачем
господарські операції з ПФ "Тавріда" є
сумнівними, не відповідають дійсному
економічному змісту і вчинені з метою
одержання доходу саме за рахунок
податкової вигоди за відсутності
наміру здійснювати реальну
підприємницьку діяльність.

На думку суду, при здійсненні
господарської операції з боку позивача
обов'язковому контролю підлягають
наявність у постачальника дозвільної
документації на складання податкової
накладної, відповідність реквізитів
податкової накладної фактичним даним
на момент вчинення правочину та
фактична наявність товару, отримання
(надання) якого документується
сторонами господарської операції.

Суд зазначає, що на час здійснення
господарських операцій ПФ "Тавріда"
мала свідоцтво платників ПДВ, що не
заперечується відповідачем, а тому
вона мала право виписувати податкові
накладні.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України
від 15.05.2003 р. № 755-IV "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Відповідачем не надано до суду доказів
про наявність на час здійснення
господарських операцій з позивачем
записів у ЄДРПОУ про скасування
державної реєстрації ПФ "Тавріда" чи
визнання її установчих документів
недійсними, визнання вказаного
підприємства банкрутом чи припинення
юридичної особи.

Стосовно наведених в акті перевірки
обставин діяльності ПФ "Тавріда" суд
зазначає, що діюче податкове
законодавство України не містить норм,
які б ставили в залежність право
платника податку на формування
податкового кредиту від можливих
порушень податкової дисципліни з боку
його контрагентів, або зобов'язували б
платників податків контролювати
дотримання своїми контрагентами норм
законодавства. Можливі порушення
контрагентами платника податків
податкової дисципліни, у тому числі не
декларування своїх зобов'язань або не
сплата податку до бюджету, ще не є
достатньою підставою для позбавлення
платника податків права на податковий
кредит з ПДВ по операціях з такими
контрагентами.

Статтею 61 Конституції України
передбачено, що юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому ТОВ
"Лана-Подове 1" не може нести
відповідальність за можливі порушення
податкового законодавства іншими
особами по ланцюгу постачання.
Податковий кодекс України встановлює
вимоги лише щодо документального
підтвердження задекларованих
господарських операцій.

Крім того, в основу висновків щодо
неправомірності формування
податкового кредиту по господарських
відносинах з ПФ "Тавріда" відповідачем
покладено акт ДПІ у м.Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області від
30.01.2014 р. № 61/21-03-02-05 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПФ
"Тавріда" щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за вересень-грудень 2013 року".

Між тим, не погоджуючись з висновками,
викладеними у цьому акті, ПФ "Тавріда"
оскаржила їх до суду. Постановою
Херсонського окружного
адміністративного суду від 07.05.2014 р.
(справа № 821/1154/14) позовні вимоги ПФ
"Тавріда" задоволено частково: визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області, щодо внесення
змін на підставі акту від 30.01.2014 р. №
61/21-03-02-05 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПФ "Тавріда" щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за вересень -
грудень 2013р." до бази даних Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів АІС
"Податковий блок" стосовно показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ, задекларованих
Приватною фірмою "Тавріда" у вересні -
грудні 2013р.; зобов'язано ДПІ у м. Херсоні
ГУ Міндоходів у Херсонській області
вилучити з бази даних Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів АІС
"Податковий блок" інформацію, внесену
на підставі акту від 30.01.2014 р. № 61/21-03-02-05
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПФ "Тавріда" щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за вересень -
грудень 2013р." та відобразити показники
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ, задекларованих
Приватною фірмою "Тавріда" у вересні -
грудні 2013р. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.06.2014 р.
апеляційну скаргу ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області
залишено без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 07.05.2014 р. -
без змін.

Тобто, судовим рішенням, яке набрало
законної сили, визнано протиправними
висновки контролюючого органу, які
покладені в основу акту перевірки
позивача по відносинах з ПФ "Тавріда".

Таким чином, суд вважає, що за
відсутності доказів проведення
позивачем фіктивних господарських
операцій з ПФ "Тавріда" та при наявності
належним чином оформлених первинних
документів по операціях з придбання
товарів та послуг у цих постачальників,
висновок Генічеської ОДПІ про
завищення позивачем податкового
кредиту за такими операціями є
протиправним.

Даний висновок узгоджується із
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та з
практикою Європейського суду з прав
людини у справі "Булвес" АД проти
Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти
Болгарії.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог, а
відтак - про задоволення позову в
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163,167 КАС України,
суд, -

постановив:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Лана-Подове 1" до
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення форми
"Р" від 12.06.2014 р. № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Лана-Подове 1" () понесені судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 182,70
грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 13 листопада 2014 р.

Суддя

Кисильова О.Й.

кат. 8.3.3.