Справа № 2а-1167/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
Справа №
9104/61356/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Гудима Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Мостиської районної
державної адміністрації на постанову
Мостиського районного суду Львівської
області від 18 листопада 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Мостиської районної державної
адміністрації про стягнення
недоотриманої разової грошової
допомоги,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 13.10.2011 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Мостиської районної державної
адміністрації в якому просила визнати
дії відповідача незаконними та
зобов'язати останнього нарахувати та
виплатити недоплачену одноразову
грошову допомогу учасника війни у 2011
році.

Постановою Мостиського районного суду
Львівської області від 18 листопада 2011
року (прийнятою в порядку скороченого
провадження) позов задоволено
частково, визнано незаконними дії
управління праці та соціального
захисту населення Мостиської районної
державної адміністрації, зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу разову грошову допомогу до 05
травня, як учаснику війни за 2011 рік
відповідно до відповідно до ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком, з врахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління праці та
соціального захисту населення
Мостиської районної державної
адміністрації оскаржило його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» та
постанови Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 року № 341 «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» встановлено, що розмір
одноразової грошової допомоги такій
категорії, як учасник війни визначено у
розмірі 120 гривень. Виплата позивачу, як
і іншим ветеранам війни проводилась
виходячи із фінансових можливостей
Державного бюджету на поточний рік і
постанови Кабінету Міністрів України
«Про розміри разової грошової
допомоги,що виплачується у 2011 році
відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань», а тому
Закон України «Про Державний бюджет»
на 2011 рік не дозволяв виплачувати
зазначену грошову допомогу у розмірі,
передбачену Законом України «Про
статус ветеранів війни ,гарантії їх
соціального захисту».

З врахуванням вище наведеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нову
постанову, якою в позовних вимогах
відмовити повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є учасником війни, що
підтверджується копією посвідчення
серія НОМЕР_1 виданим Мостиським
управлінням праці та соціального
захисту населення від 21.01.2008 року.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно враховано, що правовий
статус ветеранів війни визначає Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року № 3551-12, частиною 5 ст.14 якого
встановлено, що учасникам війни
щорічно до 5 травня виплачується разова
грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком. На
підставі підпункту «б» підпункту 3
пункту 20 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року текст ч.5 ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» викладено в
наступній редакції: «щорічно до 5
травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, та іншим учасникам
війни виплачується разова грошова
допомога у розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України».
Рішенням Конституційного суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008
вищевказані зміни щодо розміру разової
грошової допомоги до 5 травня ветеранам
війни визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними). Таким чином, у
відповідності до ч.2 ст.152 Конституції
України п.п «б» п.п.З п.20 розділу II
Закону України від 28.12.2007 р. «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» втратив
чинність з 22.05.2008 року.

Відповідач здійснив виплату позивачці
разової грошової допомоги як учаснику
війни у розмірі 120 гривень відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 04.04.2011 року №341 «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно виходив з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру разової грошової допомоги до 5
травня учасникам війни застосуванню
підлягають норми ч.5 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в редакції,
відповідно до якої щорічно до 5 травня
учасникам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Крім того, суд першої інстанції
правильно врахував, що положеннями
чинного законодавства України, розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року. Іншого нормативно-правового акту,
який би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, не має.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, а відповідач зобов'язаний
нарахувати та виплатити позивачу, як
учаснику війни, щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком,
встановлену ч.5 ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Мостиської районної державної
адміністрації - залишити без
задоволення, а постанову Мостиського
районного суду Львівської області від
18 листопада 2011 року по справі № 2а-1167/11 -
без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Л.Я. Гудим