Справа № 2а-21147/11
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014р.
Справа № 9104/142304/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді
Левицької Н.Г.,

судді
Обрізка І.М.,

судді
Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційні скарги Управління
соціальної політики Тернопільської
міської ради, м.Тернопіль
Тернопільського міського центру з
перерахунку і виплати допомог,
м.Тернопіль

на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 31.10.2011р. №2а-21147/11

за позовом ОСОБА_1, м.Тернопіль

до Управління соціальної політики
Тернопільської міської ради,
м.Тернопіль, Тернопільського міського
центру з перерахунку і виплати допомог,
м.Тернопіль, про стягнення щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2011 року ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
недоплаченої разової щорічної
допомоги в сумі з 01 квітня 2005 року по 05
травня 2011 року, відповідно до ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком, виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» на
момент проведення виплат зазначивши,
що відповідно до вищезазначеної норми,
щорічно до 5 травня йому повинна
виплачуватись разова грошова допомога
у визначеному цим Законом розмірі,
однак, така виплата проводиться не в
повному обсязі.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 31.10.2011р. позов задоволено
частково. Визнано дії Управління
соціальної політики Тернопільської
міської ради та Тернопільського
міського центру з перерахунку і
виплати допомог щодо невиплати
щорічної грошової допомоги до 5 травня
2011 року на користь ОСОБА_1 у розмірі,
передбаченому ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» - протиправними.
Зобов'язано Управління соціальної
політики Тернопільської міської ради
та Тернопільського міського центру з
перерахунку і виплати допомог провести
перерахунок та виплатити на користь
позивача щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня за період 2011 року, в
розмірі 5 мінімальних пенсій за віком,
як учаснику бойових дій у
відповідності до ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
виплачених сум. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. Постанова
звернена до негайного виконання.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, Управління соціальної
політики Тернопільської міської ради
та Тернопільський міський центр з
перерахунку і виплати допомог подали
відповідні апеляційні скарги до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просять
скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а постанову
суду скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачмає право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - інвалідів війни,
що підтверджується відповідним
посвідченням у справі серія НОМЕР_1
(а.с.11).

Відповідно до абз.7 п.27 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
інвалідам війни та прирівняних до них
особам надаються такі пільги, зокрема,
щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірах: інвалідам першої групи-10
мінімальних пенсій за віком; інвалідам
другої групи-7 мінімальних пенсій за
віком; третьої групи-5 мінімальних
пенсій за віком.

Законом України «Про державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-VІ дію положень статті 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» на 2008 рік в частині визначення
розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги викладено у
наступній редакції: «Щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі, який визначається Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними) п.п. 36-100 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 року, яким внесено зміни до
ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Частиною 2 статті 125 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність, тобто рішення
Конститційного Суду не мають зворотної
сили. Відтак, дія ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в редакції, яка
передбачала виплату щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня інвалідам
третьої групи у розмірі 7 мінімальних
пенсій за віком, була відновлена з
22.05.2008 року.

04.04.2011 року Кабінетом Міністрів України
було прийнято Поставу № 341 «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується в 2011 році відповідно до
Законів України « Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», згідно якої
установлено, що у 2011 році виплата
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань»,
здійснюється у таких розмірах, зокрема,
інвалідам війни 3 групи - 800 гривень.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог в частині
виплати одноразової грошової допомоги
за 2011 рік з наступних підстав.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2009-2011 рік» встановлено, що розміри
державних соціальних гарантій на 2009-2011
рік, які визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом та нормативно-правовими актами
Кабінету Міністрів України.

Зі змісту наведеної норми вбачається,
що вона поширює свою дію на
правовідносини щодо державних
соціальних гарантій, у яких вихідним
критерієм є мінімальна заробітна
плата.

Проте, в даному випадку таким критерієм
є мінімальна пенсія, а відтак, колегія
суддів вважає,що положення Закону
України «Про Державний бюджет на 2009-2011
роки» не розповсюджуються на дані
правовідносини.

Мінімальна пенсія за віком, у
відповідності до статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

В той же час, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при прийнятті
постанови порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Так у відповідності до ст. ст. 99,100 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Оскільки стосовно не нарахованих
пенсій ніякими нормативно-правовими
актами, крім КАС України, не визначено
строк звернення до суду, то під час
вирішення спорів, які виникають із
вказаних правовідносин слід
застосовувати шестимісячний строк
звернення до суду.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність
застосування строку звернення до суду,
визначеного ст.99 КАС України та
залишення без розгляду позовних вимог
позивача в частині нарахування та
виплати підвищення до пенсії як дитині
війни за період з 01 квітня 2005 року по 2010
рік включно.

Таким чином, виплата щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік
повинна становити 5 мінімальних пенсій
за віком з урахуванням абз.7 п.27 ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Колегія суддів вважає і те, що вірним
способом відновлення порушеного права
позивача є покладення обов'язку на
відповідача провести належне
нарахування та виплату щорічної
разової грошової допомоги до 5-го
травня, у розмірі визначеному абз.7 п.27
ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни,гарантії їх
соціального захисту» за 2011 рік з
врахуванням виплачених позивачу сум,
що відповідає нормам матеріального
права, фактичним обставинам справи та
наявним у ній доказам.

Окрім цього, суд першої інстанції
безпідставно звернув до негайного
виконання постанову у повному обсязі,
оскільки відповідно до припису п.1 ч.1
ст.256 КАС України, який є спеціальним
для виконання постанови суду у справах,
зазначених у п.2 ч.1 ст.1832 КАС України,
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

За таких обставин, оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України є
підставою для її скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Управління
соціальної політики Тернопільської
міської ради та Тернопільського
міського центру з перерахунку і
виплати допомог на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 31.10.2011р.
№2а-21147/11 у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління соціальної політики
Тернопільської міської ради та
Тернопільського міського центру з
перерахунку і виплати допомог, про
стягнення щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня - задовольнити
частково.

2. Позовні вимоги ОСОБА_1 за період
з 01 квітня 2005 року по 2010 рік включно
залишити без розгляду.

3. Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 31.10.2011р. №2а-21147/11 скасувати
та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

4. Визнати протиправними дії
Управління соціальної політики
Тернопільської міської ради та
Тернопільського міського центру з
перерахунку і виплати допомог щодо
невиплати щорічної грошової допомоги
до 5 травня 2011 року на користь ОСОБА_1 у
розмірі, передбаченому ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

5. Зобов'язати Тернопільський
міський центр з перерахунку і виплати
допомог перерахувати, а Управління
соціальної політики Тернопільської
міської ради виплатити на користь
ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу
до 5 травня, як учаснику бойових дій за
період 2011 року, в розмірі 5 мінімальних
пенсій за віком у відповідності до ст.13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум .

6. На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС
України допустити зазначену постанову
суду до негайного виконання у межах
суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г. Левицька

Суддя
І.М. Обрізко

Суддя
В.П. Сапіга