Справа № 813/6796/14
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2014 року
Справа № 813/6796/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
Головуючого - судді
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Дацишин І.Я.,
представника відповідача Дац Н.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою управління Пенсійного
фонду України у Перемишлянському
районі Львівської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Перемишлянському районі Львівської
області про спонукання до вчинення
управління Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області (надалі - УПФУ в
Перемишлянському районі Львівської
області) звернулося до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Перемишлянському районі Львівської
області (надалі - ВВД ФСНВ в
Перемишлянському районі Львівської
області), в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог від 17.10.2014
відповідача включити в Акти звірки та
стягнути суму пенсії, виплачену
громадянину ОСОБА_4 за період з 01.06.2014
року по 31.08.2014 року в розмірі 275,40 грн,
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається, те, що УПФУ в
Перемишлянському районі Львівської
області, за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014
року, виплачено громадянину ОСОБА_4
пенсію по ІІІ групі інвалідності,
отриманої внаслідок трудового
каліцтва на загальну суму 275,40 грн.
Зазначає, що включені до Актів
щомісячних звірянь пенсії гр. ОСОБА_4 за
період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року
відповідачем залишено без задоволення
з підстав невідповідності Акта Н-1
вимогам законодавства.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, пояснення надав аналогічні
до викладеного у позовній заяві. Крім
того, на запитання суду вказав, що окрім
запису зробленого в трудовій книжці та
відомостей, зафіксованих Актом Н-1,
відсутні докази, які б свідчили, що гр.
ОСОБА_4 працював на ПАФ «Тучнянка» на
момент виникнення нещасного випадку.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, викладених у запереченнях та
додаткових запереченнях на позовну
заяву. Не погоджуючись із означеними
позовними вимогами, додатково
зазначив, що нещасний випадок з
гр.ОСОБА_4 не зареєстрований, складений
акт Н-1 законної сили не має, оскільки
такий складений з порушенням вимог
чинного законодавства. А отже, на думку
відповідача, акт Н-1 про нещасний
випадок не має сили належного доказу у
справі. Враховуючи вищевикладене
просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов та
заперечення проти нього, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити з огляду на
Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», Законом України «Про
пенсійне забезпечення», «Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України, Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.
Закон України «Про загальнообов'язкове
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачає, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
своєчасно щомісяця та в повному обсязі
відшкодувати витрати, понесені
управлінням Пенсійного фонду у зв'язку
із виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку.
Судом встановлено, що гр. ОСОБА_4
отримує пенсію з коштів Пенсійного
фонду України по ІІІ групі
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва. За період червень-серпень 2014
року між управлінням ПФУ та Фондом
підписано Акти щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та не прийнято до
відшкодування пенсію виплачену гр.
ОСОБА_4 на загальну суму 275,40 грн, з
причин, що Акт Н-1 не відповідає вимогам
При вирішенні такого спору суд виходив
Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено «Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», що затверджений
спільною постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року № 376/7697.
Пунктом 5 вказаного Порядку визначено,
що територіальні органи Пенсійного
фонду України щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника,
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що
головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, узагальнюють і узгоджують
довідку про відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України. На підставі акту
звірення витрат проводиться
відшкодування виплачених сум пенсій на
централізованому рівні.
Однак, Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та Професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 року № 5-4/4,
не врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки він
встановлює лише механізм включення та
відшкодування витрат за особовими
справами потерпілих і розрахований на
У разі незгоди включити у щомісячний
акт звірки суми з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, вимоги про стягнення мають
вирішуватись у судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції, а
не шляхом пред'явлення вимог про
зобов'язання включення сум витрат у
Згаданий Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(крім осіб, зазначених у пункті 2
статті 8 цього Закону), у тому числі
добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.
Вказана позиція узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України висловленою у спорах цієї
категорії у постановах від 14.04.2008 р. №
21-2374во07, від 19.03.2012р. №21-364а11, від 30.09.2008
року № 21-4во08.
Таким чином, вимога про зобов'язання
прийняти до заліку виплачену пенсію
ОСОБА_4 по ІІІ групі інвалідності,
отриманої внаслідок трудового
каліцтва на загальну суму 275,40 грн та
включити до щомісячних актів звірок, не
підлягає задоволенню, оскільки не
врегульовує спірних відносин, які
виникли в даному випадку, так як
встановлений порядок включення таких
сум розрахований на відсутність спору.
Щодо позовних вимог про стягнення з ВВД
ФСНВ в Перемишлянському районі
Львівської області суми пенсії,
виплаченої гр.ОСОБА_4, суд зазначає
Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, нещасний випадок з
гр.ОСОБА_4 - директором ПАФ «Тучнянка»
стався з останнім під час ремонту
автомобіля, що використовувався
підприємством вцілях господарства.
Однак, в Акті Н-1 не міститься
відомостей щодо того, що здійснення
ремонту автомобіля входило до
посадових обов'язків ОСОБА_4, - як
директора ПАФ «Тучнянка».
Суд зазначає, на момент виникнення
нещасного випадку з гр.ОСОБА_4 діяло
Положення про розслідування та облік
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на підприємствах,
в установах і організаціях,
затверджене Постановою Кабінету
Міністрів України від 10.08.1993 року № 623
(надалі - Положення).
Дія цього Положення поширюється на
підприємства, установи і організації
усіх форм власності, що діють на
території України (далі - підприємства),
всіх громадян (у тому числі іноземців
та осіб без громадянства), які є
власниками цих підприємств або
уповноваженими ними особами (далі -
власники), а також на громадян, які
виконують на цих підприємствах роботу
за трудовим договором (контрактом),
проходять виробничу практику або
залучаються до роботи з інших
Розслідуванню підлягають травми, у
тому числі отримані внаслідок
тілесних ушкоджень, заподіяних іншою
особою, гострі професійні
захворювання і гострі професійні
отруєння та інші отруєння, теплові
удари, опіки, обмороження, утоплення,
ураження електричним струмом,
блискавкою та іонізуючим
випромінюванням, ушкодження, отримані
внаслідок аварій, пожеж, стихійного
лиха (землетруси, зсуви, повені,
урагани та інші надзвичайні події),
контакту з тваринами, комахами та
іншими представниками фауни і флори
(далі - нещасні випадки), що призвели до
втрати працівником працездатності на
один робочий день чи більше або до
необхідності перевести потерпілого на
іншу (легшу роботу) терміном не менш як
на один робочий день, а також випадки
смерті на підприємстві.
За результатами розслідування
складається акт за формою Н-1 і беруться
на облік нещасні випадки, що сталися з
працівниками під час виконання
трудових (посадових) обов'язків, у тому
числі у відрядженнях, а також ті, що
- перебування на робочому місці, на
території підприємства або в іншому
місці роботи протягом робочого часу,
або за дорученням власника в неробочий
час, під час відпустки, у вихідні та
- приведення в порядок знарядь
виробництва, засобів захисту, одягу
перед початком роботи і після її
закінчення, виконання заходів
- проїзду на роботу чи з роботи на
транспорті підприємства або на
транспорті сторонньої організації,
яка надала його згідно з договором
(заявкою), за наявності розпорядження
- використання власного транспорту в
інтересах підприємства з дозволу або
за дорученням власника;
- провадження дій в інтересах
підприємства, на якому працює
- ліквідації аварій, пожеж та
наслідків стихійного лиха на
виробничих об'єктах і транспортних
засобах, що використовуються
- надання підприємством шефської
- перебування на транспортному засобі
або на його стоянці, на території
вахтового селища, у тому числі під
час змінного відпочинку, якщо причина
нещасного випадку пов'язана з
виконанням потерпілим трудових
(посадових) обов'язків або з дією на
нього виробничого фактора чи
- прямування працівника до (між) об'єкта
(ми) обслуговування за затвердженими
маршрутами або до будь-якого об'єкта за
дорученням власника.
Власник, одержавши повідомлення про
нещасний випадок, організує його
розслідування комісією, до складу якої
включаються: керівник (спеціаліст)
служби охорони праці підприємства
(голова комісії), керівник
структурного підрозділу або
головний спеціаліст, представник
профспілкової організації, членом
якої є потерпілий, або уповноважений
трудового колективу з питань охорони
праці, якщо потерпілий не є членом
профспілки, а у разі гострих
професійних захворювань (отруєнь)
також спеціаліст санепідстанції.
На підприємствах, де немає
спеціалістів з охорони праці, головою
комісії з розслідування
призначається посадова особа
(спеціаліст), на яку наказом власника
покладені функції з питань охорони
праці в порядку сумісництва.
Комісія з розслідування нещасного
випадку зобов'язана протягом трьох
- обстежити місце нещасного випадку,
опитати свідків і осіб, які причетні
до нього, та одержати пояснення
потерпілого, якщо це можливо;
- розглянути і оцінити
відповідність умов праці вимогам
нормативних актів про охорону праці;
- установити обставини і причини,
що призвели до нещасного випадку,
визначити осіб, які допустили
порушення нормативних актів, а також
розробити заходи щодо запобігання
- скласти акт за формою Н-1 у п'яти
примірниках і передати його на
затвердження власникові;
- у випадках гострих професійних
захворювань (отруєнь) крім акта за
формою Н-1 складається також карта
обліку професійного захворювання
(отруєння) за встановленою формою.
До акта за формою Н-1 додаються
пояснення свідків, потерпілого, а у
разі необхідності також витяги з
експлуатаційної документації, схеми,
фотографії та інші документи, що
характеризують стан робочого місця
(устаткування, машини, апаратура
тощо), медичний висновок щодо
діагнозу ушкодження здоров'я
потерпілого в результаті нещасного
випадку, а у разі необхідності також
про наявність в його організмі
алкоголю, отруйних чи наркотичних
Нещасні випадки, про які складаються
акти за формою Н-1, реєструються на
підприємстві у спеціальному
журналі за встановленою формою.
Власник повинен розглянути і
затвердити акти за формою Н-1 протягом
доби після закінчення розслідування, а
щодо випадків, які сталися за межами
підприємства, - після отримання
необхідних матеріалів.
Затверджені акти протягом трьох діб
надсилаються: потерпілому або особі,
яка представляє його інтереси;
керівникові цеху або іншого
структурного підрозділу, де стався
нещасний випадок, для здійснення
заходів щодо запобігання подібним
випадкам; державному інспекторові
охорони праці; профспілковій
організації, членом якої є потерпілий;
керівникові (спеціалістові) служби
охорони праці підприємства, якому акт
надсилається разом з іншими
матеріалами розслідування.
На вимогу потерпілого власник
зобов'язаний ознайомити потерпілого
або особу, яка представляє його
інтереси, з матеріалами розслідування
Копія акта за формою Н-1 надсилається
органу, до сфери управління якого
належить підприємство, у разі
відсутності такого органу - місцевому
органу виконавчої влади.
Згідно з додатком 1 до Положення, Акт
Форми Н-1 повинен також містити
інформацію щодо посад осіб, які брали
участь в розслідуванні нещасного
випадку на виробництві та в складенні
Матеріалами справи встановлено, що Акт
Н-1 від 21.10.1999 року, складений щодо
нещасного випадку на директора ОСОБА_4,
затверджений останнім як керівником
підприємства та підписаний членами
комісії, однак, в порушення вимог
чинного на момент виникнення
правовідносин законодавства,
відомості щодо посад останніх
відсутні. Окрім того, Акт Н-1 не містить
інформації щодо участі спеціаліста
служби охорони праці підприємства в
розслідуванні даного нещасного
В матеріалах справи наявний лист
Управління агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації від 12.11.2007 року № 375, з
якого вбачається, що нещасний випадок в
с.Тучне Перемишлянського району 18.10.1999
року із директором ПАФ «Тучнянка»
ОСОБА_4, не зареєстровано, тому не має
Акту Н-5 і в комісії з розслідування не
приймав участь спеціаліст з охорони
Отже, аналізуючи вимоги законодавства
та обставини справи, суд дійшов до
висновку, що вимоги про стягнення
пенсії в сумі 275,40 грн не підлягають до
задоволення, оскільки не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи по суті.
З урахуванням ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати зі сторін
стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160
цього Кодексу, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлений 17.11.2014 року.

Суддя
Мричко Н.І.