Справа № 814/549/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/549/14

Категорія: 11.2 Головуючий в 1 інстанції:
Малих О.В.

Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду, у
складі:

головуючого -
Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка
А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Відділу
Державної виконавчої служби
Очаківського міськрайонного
управління юстиції в Миколаївській
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2014 року, у справі за позовом
Відділу Державної виконавчої служби
Очаківського міськрайонного
управління юстиції в Миколаївській
області до Очаківської міжрайонної
екологічної прокуратури про визнання
дій протиправними та скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2014 року відмовлено в задоволені
позову про визнання протиправними дій
прокуратури щодо винесення постанови
на проведення перевірки позивача та
про визнання її нечинною і скасування.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням позивачем подано
апеляційну скаргу з якої вбачається
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права, а тому просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що висновок суду
першої інстанції не відповідає
встановленим обставинам у справі, так
як відповідно до статтей 83, 84 Закону
України "Про виконавче провадження",
органи прокуратури не наділені
повноваженнями щодо перевірки
законності дій державного виконавця
під час здійснення виконавчого
провадження, а тому постанова
відповідача про призначення
проведення такої перевірки підлягає
скасуванню.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а судове рішення -
скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що на виконання завдання
Дніпровської екологічної прокуратури
№05/2/3-54вих-13-235окв від 17.12.2013 року "Про
проведення перевірок додержання вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» органами державної
виконавчої служби, стягувачами та
боржниками щодо повноти та
своєчасності виконання рішень суду,
постановлених за позовами органів
Дніпровської екологічної прокуратури"
відповідачем витребувано від
Управління охорони, використання і
відтворення біоресурсів та
регулювання рибальства у
Миколаївській області та від ВДВС
Очаківського МУЮ інформацію про стан
виконання кримінальних та цивільних
рішень судів, в яких прокуратура
виступає як позивач.

За результатами перевірки
отриманої інформації відповідачем
зроблено висновок про можливе
порушення закону з боку державного
виконавця під час виконання ним
вищевказаних судових рішень, а тому
14.02.2014 прокуратурою винесено
оскаржувану постанову про проведення
перевірки Відділу державної
виконавчої служби Очаківського
міськрайонного управління юстиції.

Не погоджуючись з вказаними діями
та постановою прокурора - позивачем
оскаржено їх до суду.

За наслідком встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо
необґрунтованості позовних вимог, з
яким частково не погоджується судова
колегія з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 4 ст.121 Конституції України
встановлено, що на прокуратуру України
покладається нагляд за додержанням
законів при виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, повязаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ст.12 Закону України
«Про прокуратуру» - прокурор розглядає
заяви і скарги про порушення прав
громадян та юридичних осіб, крім скарг,
розгляд яких віднесено до компетенції
суду.

Згідно із ст.19 цього ж Закону -
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є: відповідність
актів, які видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам; додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 2 вказаної статті
закріплено, що перевірка виконання
законів проводиться за заявами та
іншими повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора; прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

До визначених ст.20 Закону України
«Про прокуратуру» повноважень
прокурора при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів поряд з іншими
віднесено також право прокурора
вимагати від керівників та
колегіальних органів проведення
перевірок, ревізій діяльності
підпорядкованих і підконтрольних
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, а також
виділення спеціалістів для проведення
перевірок, відомчих і позавідомчих
експертиз.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.82 Закону
України «Про виконавче провадження» -
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду; боржник має право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби виключно в судовому порядку.

Згідно із ст.83 Закону України «Про
виконавче провадження» - контроль за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішень державним виконавцем
здійснюють начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, а також керівник
вищестоящого органу державної
виконавчої служби; контроль за
законністю виконавчого провадження
здійснюють Міністерство юстиції
України через Департамент державної
виконавчої служби, а Головне
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головні управління
юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі - через відповідні
управління державної виконавчої
служби; забороняється втручання інших
державних або недержавних органів та
їх посадових осіб у виконавче
провадження, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Судовою колегією встановлено, що
підставою для винесення оскаржуваної
постанови про проведення перевірки
позивача є можливе порушення державним
виконавцем вимог чинного
законодавства, зокрема в частині
виконання 5 вироків суду (у яких
стягнуто з винних осіб суми
відшкодування шкоди) та 1 одного
цивільного рішення, на суму 1000 грн.
(а.с.5). При цьому прокуратура виступає у
вказаних справах в якості позивача, в
інтересах держави, в особі Управління
охорони, використання і відтворення
біоресурсів та регулювання рибальства
в Миколаївській області.

Колегія суддів вважає, що чинним
законодавством України до повноважень
прокуратури України не віднесено
нагляд за законністю виконавчого
провадження по кримінальним справам, у
яких покарання визначено у вигляді
стягнення відшкодування шкоди на
користь держави. Такий нагляд
прокуратури поширюється лише на
виконання судових рішень у
кримінальних справах, які пов`язані із
обмеженням особистої свободи громадян.

Судова колегія також звертає увагу
на те, що у вищевказаних справах,
прокуратура виступає позивачем, а тому
у разі незгоди з діями державного
виконавця, остання має право подати
скаргу до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
вищестоящого органу державної
виконавчої служби, або ж до суду.
Здійснення відповідачем самостійної
перевірки законності дій державного
виконавця по справам, в яких
контролюючий орган виступає стороною -
є прямим втручанням у діяльність
державного виконавця, що прямо
заборонено статтею 83 Закону України
«Про виконавче провадження», якою
гарантовано незалежність державного
виконавця при здійсненні ним своїх
повноважень.

Судова колегія також зазначає, що
право прокурора перевіряти
правильність додержання і
застосування усіх законів України не є
абсолютним, оскільки відповідно до
положень ст.20 Закону України «Про
прокуратуру» - прокурор не наділений
правом самостійно здійснювати
перевірку правомірності дій
державного виконавця в межах
конкретного виконавчого провадження.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.21 Закону
України «Про прокуратуру» - перевірки
проводяться за письмовими зверненнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, депутатів
усіх рівнів, фізичних та юридичних
осіб, а також за власною ініціативою
прокурора; при цьому перевірки за
заявами фізичних чи юридичних осіб,
зверненнями та запитами депутатів усіх
рівнів, крім заяв та повідомлень про
кримінальне правопорушення,
проводяться лише у разі їх
попереднього розгляду компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами або
неприйняття ними у встановлені строки
рішень з цих питань; у разі якщо захист
прав і свобод людини і громадянина та
інтересів держави згідно із законом є
компетенцією відповідних органів
державного нагляду (контролю),
перевірки проводяться з обов'язковим
наданням оцінки щодо законності їх
діяльності; у зв'язку з бездіяльністю
уповноваженого органу державного
нагляду (контролю) або відсутністю
такого органу вживаються відповідні
заходи прокурорського реагування,
спрямовані на забезпечення захисту
прав і свобод людини і громадянина,
інтересів держави.

Всупереч вимогам вказаної статті,
прокуророром прийнято постанову про
проведення перевірки без попереднього
звернення до начальника відповідного
ВДВС, що також вказує на протиправність
прийнятої постанови.

Крім того, судова колегія звертає
увагу на те, що відповідно до статті 1
Закону України "Про виконавче
провадження" - поняття "виконавче
провадження" розуміється як
завершальна стадія судового
провадження. Наведене узгоджується із
практикою Європейського суду з прав
людини щодо застосування статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка гарантує
право на справедливий суд.

Так, у справі "Горнсбі проти Греції"
(Case of Hornsby v. Greece) названий суд у своєму
рішенні від 19 березня 1997 року зазначив,
що, для цілей статті 6 Конвенції -
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина "судового розгляду".

При цьому судова колегія зазначає,
що ані Законом України "Про
прокуратуру", ані іншими джерела
національного законодавства України,
не наділено прокуратуру
повноваженнями щодо нагляду за
додержанням і застосуванням законів у
ході судового провадження.

Такої правової позиції
додержується й Верховний Суд України у
своїй постанові від 21.02.2011 року та Вищий
адміністративний суд України у своїх
рішеннях від 11.05.2011 року, по справі
№К-6039/09, від 15.09.2011 року, по справі
№К-32287/09 та від 19.06.2014 року по справі
№К/800/47909/13.

Разом з тим, судова колегія звертає
увагу на наступне.

Згідно із ст.2 КАС України -
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Позивачем заявлено позовні вимоги
про визнання вищевказаної постанови
прокурора нечинною та її скасування,
проте як вбачається з матеріалів
справи - вказана постанова про
призначення проведення перевірки,
вичерпала свою дію, оскільки перевірку
вже фактично проведено, а за
результатами проведеної перевірки
відповідачем надіслано до УДВС ГУЮ у
Миколаївській області відповідне
подання про усунення порушень, яке
прийнято вищестоящим органом та
опрацьовано (а.с.14, 64).

Враховуючи, що у адміністративному
процесі оскарженню підлягають лише
чинні рішення суб'єкта владних
повноважень, то скасування даної
постанови не призведе до відновлення
порушених прав позивача, а тому судова
колегія вважає за необхідне визнати
вказану постанову протиправною,
оскільки її винесено без законних на те
підстав.

Також не підлягає задоволенню
позовна вимога щодо визнання
незаконними дій відповідача при
винесені оскаржуваної постанови,
оскільки права та інтереси виконавчої
служби порушено кінцевим результатом
таких дій - постановою про призначення
проведення перевірки, та судом
належним чином захищено права позивача
в цій частині.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що судом першої
інстанції допущено порушення норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а тому це є
підставою для скасування
оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу
Державної виконавчої служби
Очаківського міськрайонного
управління юстиції в Миколаївській
області - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2014 року - скасувати та прийняти
по справі нову постанову, якою позов
Відділу Державної виконавчої служби
Очаківського міськрайонного
управління юстиції в Миколаївській
області до Очаківської міжрайонної
екологічної прокуратури про визнання
дій протиправними та скасуванню
постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною постанову
Очаківського міжрайонного
екологічного прокурора №54-204 вих-14 від
14 лютого 2014 року про проведення
перевірки відділу Державної
виконавчої служби Очаківського
міськрайонного управління юстиції.

В задоволені решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили через 5 днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло