Справа № 814/1885/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

16 жовтня 2014 року
Справа № 814/1885/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Малих О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за

адміністративним позовом: Управління
Пенсійного фонду України в
Снігурівському районі Миколаївської
області (вул. Леніна, 3, м. Снігурівка,
Миколаївська область, 57303)

до відповідача: Приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба» (с. Центральне, Снігурівський
район, Миколаївська область, 57361)

третя особа: Державний реєстратор
реєстраційної служби Снігурівського
районного управління юстиції у
Миколаївській області (вул. Леніна, 72, м.
Снігурівка, Миколаївська область, 57300)

про: стягнення заборгованості в сумі 35
805,02 грн.,

згідно заяви позивача про зменшення
позовних вимог: стягнення
заборгованості в сумі 35 804,12 грн.,

в с т а н о в и в:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Снігурівському районі
Миколаївської області, звернувся до
суду з адміністративним позовом про
стягнення з Приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба» заборгованості в сумі 35 805,02
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що відповідач в порушення
приписів пункту 2 Прикінцевих положень
Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (надалі - Закон № 1058),
витрати на виплату та доставку пенсії
за січень - травень 2014 року не
відшкодував, що стало підставою для
звернення позивача до суду.

Відповідно до ст. 137 КАС України позивач
надав заяву про зменшення позовних
вимог з 35 805,02 грн. до 35 804,12 грн. (арк. спр.
23).

Відповідач проти позову заперечує та
зазначає, що позивачем в обгрунтування
позову не надано жодних доказів того,
що особи, щодо яких заявлено позовні
вимоги, перебували у трудових
відносинах з відповідачем, а сума
щомісячних витрат на доставку пенсій
за період з січня 2014 року по травень 2014
року, зазначено у доданих до позову
розрахунках, не відповідає загальній
сумі позову (арк. спр. 44 - 45).

Від представників сторін надійшли
клопотання про розгляд справи без
їхньої участі, в порядку письмового
провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши всі матеріали справи,
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
суд встановив наступне.

До 2014 року відповідач був платником
фіксованого сільськогосподарського
податку, тобто не відшкодовувало
витрати, передбачені ст. 2 Закону
України "Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Але з 2014 року відповідач
став платником єдиного податку в
зв'язку з чим у нього виник обов'язок
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідач як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне зареєстрований як
юридична особа та є платником внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в Пенсійного
фонду України.

Працівникам відповідача були
призначені пенсії на пільгових умовах
відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991р. № 1788-XII, як наслідок
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997р. № 400/97-ВР
витрати на виплату та доставку таких
пенсій є об'єктом оподаткування для
платників збору.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону
України № 1058 встановлено, що пенсійне
забезпечення осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій.

В підпункті 6.1 пункту 6 Інструкції «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1 (далі - Інструкція) зазначено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах застрахованим особам,
які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2.

Витрати на виплату та доставку пенсій,
відповідно до підпункту 6.2 пункту 6
Інструкції, призначених на пільгових
умовах особам, які мають стаж, що дає
право на призначення цих пенсій на
декількох підприємствах, покриваються
цими підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах за списками № 1, № 2.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

Згідно з підпунктом 6.8 пункту 6
Інструкції підприємства щомісяця до 25
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Відповідач має перед позивачем борг по
відшкодуванню витрат Пенсійного фонду
України на виплату та доставку
пільговий пенсій за січень - травень 2014
року в сумі 35 805,02 грн., що
підтверджується Розрахунками
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (арк. спр. 8 - 16) та карткою
особового рахунку відповідача (арк.
спр. 17).

Згідно зі статтею 58 Закону № 1058
Пенсійний фонд України є органом, який
здійснює керівництво та управління
солідарною системою, провадить збір,
акумуляцію та облік страхових внесків,
призначає пенсії та підготовляє
документи для її виплати, забезпечує
своєчасне і в повному обсязі
фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання та інше, а таким
чином є суб'єктом владних повноважень
та має право звертатися з позовом до
адміністративного суду (статті 4, 17
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Твердження відповідача, що він не є
правонаступником радгоспу «Красне
Знамя», колективного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба» та сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Дружба»
спростовуються матеріалами
реєстраційної справи Підприємства
(Протокол загальних зборів членів
колективного сільськогосподарського
підприємства «Дружба» від 10.01.2000 р. № 2;
Статут сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Дружба»
(розділи «Загальні положення» та
«Землі кооперативу»), дата державної
реєстрації - 24.01.2000 р.; Протокол
загальних зборів членів
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Дружба» від 25.12.2000р. № 4;
Статут приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба», дата державної реєстрації -
15.01.2001р.; Статут приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба», зареєстровано в новій
редакції - 24.10.2006р.; Статут
приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба», зареєстровано в новій
редакції - 22.03.2007 р.). Крім того, усі
вказані підприємства (радгосп «Красне
Знамя», колективне
сільськогосподарське підприємство
«Дружба», сільськогосподарське
виробничого кооперативу «Дружба»,
приватне-орендне сільськогосподарське
підприємство «Дружба») мають один і той
самий ідентифікаційний код суб'єкта
підприємницької діяльності в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, факт реорганізації
Підприємства підтверджується
належними фактичними даними.

Щодо посилання відповідача у
запереченнях на довідку 2008 року про
реорганізацію підприємства, яка не є
доказом правонаступництва і
видавалася помилково, відповідачем
видано п'ять таких довідок (ОСОБА_1
видана у 15.07.2008р., ОСОБА_2 видана у
06.11.2008р., ОСОБА_3 видана у 28.07.2009р., ОСОБА_4
видана у 08.04.2010р., ОСОБА_5 видана у
24.03.2011р.), які були підписані завідуючим
кадрами та директором підприємства,
містять печатку Підприємства.

Твердження відповідача, що при видачі
вказаних довідок про
правонаступництво відповідач був
платником фіксованого
сільськогосподарського податку і така
довідка не мала для нього юридичних
наслідків (в т. ч. обов'язок
відшкодовувати витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, в зв'язку з переходом
на інший вид податку), не є підставою
для звільнення від відповідальності за
наслідки, що настали у зв'язку з видачею
цих довідок.

Посилання відповідача на відсутність
доказів підтвердження стажу роботи
пенсіонерів на підприємстві та на
неправильність розрахунку витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
також є невмотивованим, оскільки
позивачем надано копії пільгових
довідок, що були видані відповідачем,
для призначенні цим пенсіонерам пенсії
за віком на пільгових умовах, де
зазначено періоди їх роботи, які стали
підставою для призначення вказаним
пенсіонерам саме пільгової пенсії.

Відповідно до статті 11, частини 1 статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові витрати з відповідача
не стягуються.

Керуючись статтями 11, 94, 128, 137, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба» (код ЄДРПОУ 0857775)
заборгованість по сплаті фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
січень - травень 2014 року в сумі 35 804,12
грн. (тридцять п'ять тисяч вісімсот
чотири гривні 12 копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.В. Малих