Справа № 802/3290/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2014 р.
Справа № 802/3290/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представників позивача Шевчука А.А.,
Пинзаря І.В.,

представників відповідача Грушко О.Л.,
Нестерук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: приватного проектно -
вишукувального підприємства "Азимут"

до: Іллінецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулося
приватне проектно-вишукувальне
підприємство "Азимут" (надалі -
Підприємство, ППВП "Азимут") до
Іллінецької об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що за результатами
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання Підприємством вимог
податкового законодавства за період з
01 квітня 2011 року по 27 червня 2014 року
Іллінецькою об'єднаною державною
податковою інспекцією виявлено ряд
порушень вимог податкового
законодавства, які зафіксовані у акті
перевірки від 15 липня 2014 року.

Не погодившись із висновками, що
викладені у акті перевірки,
Підприємством подано до податкового
органу заперечення на акт перевірки.

За результатами розгляду вказаного
заперечення органом державної
податкової служби надіслано на адресу
Підприємства відповідь на заперечення,
у якій зазначено, що в ході розгляду
заперечень податковий орган дійшов
висновку внести зміни до акта
перевірки від 15 липня 2014 року в частині
пунктів 3.7, 3.11 та 5.2, в зв'язку із чим
висновки акта перевірки викладено у
новій редакції.

На підставі таких висновків
Іллінецькою об`єднаною державною
податковою інспекцією 31 липня 2014 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким до
Підприємства застосовано штрафні
санкції в розмірі 31121,50 гривень, а також
податкове повідомлення-рішення
№, яким Підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 9131,77
гривень - основний платіж, штрафні
санкції в розмірі 2282,94 гривень.

На думку Підприємства, у податкового
органу відсутні повноваження вносити
зміни до акта перевірки та, як наслідок,
приймати податкові
повідомлення-рішення на підставі тих
висновків, що не були відображені у
акті перевірки, а знайшли місце у
відповіді на заперечення, в зв'язку із
чим звернулося до суду із позовом про
визнання рішень податкового органу
протиправними та їх скасування.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
посилаючись при цьому на обставини, що
наведені у адміністративному позові.

Натомість, представники відповідача
проти позову заперечили, аргументуючи
свої заперечення обґрунтованістю
висновків податкових
ревізор-інспекторів, що проводили
перевірку, які знайшли відображення у
акті перевірки від 15 липня 2014 року.
Окремо звернули увагу на тому, що
пунктами 86.7 та 86.8 Податкового кодексу
України надано право органам державної
податкової служби вносити зміни до
актів перевірок та приймати податкові
рішення вже на підставі таких змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, суд встановив наступне.

Протягом періоду з 27 червня по 08 липня
2014 року посадовими особами Іллінецької
об'єднаної державної податкової
інспекції проведено позапланову
виїзну перевірку з питань дотримання
приватним проекто-вишукувальним
підприємством «Азимут» вимог
податкового за період з 01 квітня 2011
року по 27 червня 2014 року. За наслідками
проведеної перевірки складено акт
№39/22/31964584 від 15 липня 2014 року.

В ході проведеної перевірки виявлено
порушення Підприємством пункту 250.2, 250.9
статті 250 Податкового кодексу України,
що полягало у неподанні Підприємством
звітності по екологічному податку за
ІІ квартал, ІІІ квартал, ІV квартал 2001
року, І квартал - ІV квартал 2012 року, І - ІV
квартал 2013 року, І квартал та ІІ квартал
2014 року; підпункту 164.2.17 пункту 164.2
статті 164 Податкового кодексу України,
що полягало у невиконанні функцій
податкового агента, а саме:
Підприємством не нараховано та не
утримано податок на доходи фізичних
осіб з доходу, отриманого у вигляді
матеріального блага ОСОБА_5 в сумі 48086
гривень; підпункту 164.1.1 пункту 164.1
статті 164 Податкового кодексу України,
що полягало в не нарахуванні та не
утриманні податку з доходів фізичних
осіб з суми грошових коштів в розмірі
3820 гривень, отриманих ОСОБА_5 29
листопада 2013 року.

Не погодившись із висновками акта
перевірки, Підприємство звернулося із
письмовими запереченнями на такий акт
до органу державної податкової служби.
У запереченні йдеться про неврахування
податковим органом під час перевірки
того, що директором Підприємства
ОСОБА_5 видано наказ про проведення
інвентаризації основних засобів та
складено проміжний баланс, згідно з
яким придбані директором основні
засоби взяті на баланс Підприємства, а
не отримані директором як додаткове
благо. Відтак, такі кошти не можуть бути
об'єктом оподаткування. Також у
запереченні йдеться про недоцільність
подання Підприємством звітів по
екологічному податку, оскільки останнє
не реєструвалося платником такого
податку. Що ж стосується коштів в сумі
3820 гривень, то Підприємством до
заперечення долучено авансовий звіт
про придбання директором ОСОБА_5
холодильника для потреб персоналу
Підприємства.

За результатами розгляду поданого
заперечення органом державної
податкової служби сформовано
відповідь вих. №1803/10/22-207 від 28 липня 2014
року. У відповіді йдеться про
необхідність внесення змін до акта
перевірки від 15 липня 2014 року в частині
пунктів 3.7, 3.11 та 5.2 і змінити висновки
акта перевірки. З огляду на внесені
зміни та викладення в іншій редакції
пунктів 3.7, 3.11 та 5.2 акта перевірки від 15
липня 2014 року висновок акта перевірки
доповнився новими порушеннями (що були
виявлені вже в ході розгляду
заперечень Підприємства), а саме:
пункту 2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті
України, що затверджене постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року №637, в зв'язку з чим
встановлено не оприбуткування готівки
в касі Підприємства в сумі 3820 гривень;
пункту 2.11 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
України, що затверджене постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року №637, в зв'язку з чим
встановлено несвоєчасне звітування
директором Підприємства про отримання
в підзвіт коштів в сумі 48086 гривень;
підпункту 164.2.11 пункту 164.2 статті 164
Податкового кодексу України, що
полягало у невиконанні Підприємством
функцій податкового агента, а саме:
сума надміру витрачених коштів в
розмірі 48086 гривень, отриманих
платником податку на відрядження або
під звіт, не повернута у встановлені
законодавством строки; підпункту 164.1.1
пункту 164.1 статті 164 Податкового
кодексу України, що полягало в не
нарахуванні та не утриманні податку з
доходів фізичних осіб з суми грошових
коштів в розмірі 3820 гривень, отриманих
директором Підприємства ОСОБА_5 29
листопада 2013 року.

З огляду на виявлені в ході розгляду
заперечень порушення Іллінецькою
об`єднаною державною податковою 31
липня 2014 року прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким до
Підприємства застосовано штрафні
санкції в розмірі 31121,50 гривень, а також
податкове повідомлення-рішення
№, яким Підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 9131,77
гривень - основний платіж, штрафні
санкції в розмірі 2282,94 гривень.

Надаючи правову оцінку податковим
повідомленням-рішенням, що
оскаржуються, суд зважає на таке.

Як свідчать матеріали справи,
підставою для прийняття податкових
рішень, що оскаржуються, слугували
висновки, зроблені податковим органом
у результаті розгляду заперечень
Підприємства на акт перевірки.

З приводу посилань представників
позивача на відсутність у органу
державної податкової служби вносити
зміни до актів перевірок (в тому числі й
на стадії розгляду заперечень
платників податку на акти перевірок),
то суд звертає увагу на наступне.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків (підпункт 75.1.2
пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу
України).

Виходячи із змісту наведеної вище
норми слідує, що з метою здійснення
контролюючих функцій орган державної
податкової служби досліджує податкові
декларації (розрахунки), фінансову,
статистичну та іншу звітність,
регістри податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинні
документи, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
платником податків та зборів.

Порядок оформлення результатів
документальної позапланової перевірки
встановлено статтею 86 Податкового
кодексу України (пункт 78.8 статті 78
Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (уразі їх наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами та
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення протягом п'яти робочих
днів з дня отримання акта (довідки).
Такі заперечення розглядаються
органом державної податкової служби
протягом п'яти робочих днів, що
настають за днем їх отримання (днем
завершення перевірки, проведеної у
зв'язку з необхідністю з'ясування
обставин, що не були досліджені під час
перевірки та зазначені у зауваженнях),
та платнику податків надсилається
відповідь у порядку, визначеному
статтею 58 цього Кодексу для надсилання
(вручення) податкових
повідомлень-рішень.

Участь керівника відповідного органу
державної податкової служби (або
уповноваженого ним представника) у
розгляді заперечень платника податків
до акта перевірки є обов'язковою. Такі
заперечення є невід'ємною частиною
акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових
зобов'язань приймається керівником
органу державної податкової служби
(або його заступником) з урахуванням
результатів розгляду заперечень
платника податків (у разі їх наявності).

Відтак, за результатами розгляду
заперечень платника податку на акт
перевірки останньому надсилається
відповідь, а податкове
повідомлення-рішення приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки.

Однак, Податковим кодексом України не
передбачено повноважень органу
державної податкової служби під час
розгляду заперечень на акт перевірки
вносити зміни до акта перевірки шляхом
викладу окремих пунктів такого акта у
новій редакції, що по своїй суті
свідчить про проведення додаткової
перевірки в рамках розгляду заперечень
на акт перевірки.

Так, суд встановив, що 15 липня 2014 року
посадовими особами Іллінецької
об'єднаної державної податкової
інспекції складено акт перевірки ППВП
«Азимут». У пункті 3.7 акта перевірки
йдеться про порушення Підприємством
пунктів 250.2 та 250.9 статті 250 Податкового
кодексу України в частині неподання
звітності по екологічному податку
протягом окремих кварталів 2011, 2012, 2013 та
2014 років. У пункті 3.11 акта перевірки
зазначено про виявлені порушення
підпункту 164.1.1 пункту 164.1 статті 164
Податкового кодексу України
(ненарахування та неутримання податку
з доходів фізичних осіб з суми 3820
гривень), а також підпункту 164.2.17 пункту
164.2 статті 164 Податкового кодексу
України (ненарахування та неутримання
податку на доходи фізичних осіб з суми
48086 гривень). У пункті 5.2 акта перевірки
йдеться про відсутність порушень норм
регулювання обігу готівки, в тому числі
й норм щодо оприбуткування готівки в
касі.

18 липня 2014 року Підприємством на адресу
податкового органу подано заперечення
на акт перевірки.

Разом із тим, надаючи відповідь від 28
липня 2014 року, орган державної
податкової служби послався на
ненадання Підприємством тих
документів, що вимагалися листом від 25
липня 2014 року, а також на необхідності
викладення у новій редакції пунктів 3.7,
3.11, 5.2 акта перевірки та висновку. При
цьому, викладені у новій редакції
пункти 3.7, 3.11, 5.2 містять обґрунтування
нових порушень, що не були виявлені під
час позапланової перевірки, а,
відповідно, і змінилися висновки акта
перевірки, оскільки під час
дослідження первинних документів
Підприємства в ході розгляду
заперечень на акт перевірки виявлено
нові порушення.

Саме на підставі цих порушень 31 липня
2014 року і були прийняті податкові
повідомлення-рішення № та
№.

На переконання суду, факти виявлених
порушень можуть бути виявлені виключно
в ході проведеної перевірки на
підставі аналізу тих документів, що
надаються платником податків під час
такої перевірки. Такі порушення
викладаються виключно у акті
перевірки.

При цьому суд критично оцінює внесення
змін до акта перевірки шляхом
викладення окремих пунктів акта
перевірки в новій редакції, адже за
своєю суттю такі дії свідчать про
проведення в ході розгляду заперечень
на акт перевірки додаткової перевірки.

Суд звертає увагу на положення абзацу 5
пункту 6 розділу 4 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України №984
від 22 грудня 2010 року, якими передбачено,
що за результатами розгляду заперечень
складається висновок довільної форми,
у якому зазначаються наведені в акті
(довідці) перевірки висновки, факти та
дані, відносно яких надано заперечення
платником податків, короткий зміст
заперечень, наводиться обґрунтування
позиції органу державної податкової
служби стосовно кожного питання,
порушеного в запереченнях, та
підводиться підсумок щодо
обґрунтованості заперечень.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для висновків, що повноважень у органу
державної податкової служби вносити
зміни до акта перевірки, тим більше
викладати акт перевірки в новій
редакції, чинним податковим
законодавством не передбачено.

Відтак, відповідь на заперечення від 28
липня 2014 року в частині викладення
пунктів 3.7, 3.11, 5.2 та висновку акта
перевірки від 15 липня 2014 року в новій
редакції є необґрунтованою, а тому
податкові повідомлення-рішення №
та №, що прийняті Іллінецькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією 31 липня 2014 року, які
прийняті з урахуванням тих змін, що
вносилися до акта перевірки, також є
протиправними.

Окрему увагу варто звернути на ті
порушення, за допущення яких прийнято
зазначені вище податкові рішення, адже
такі порушення не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
та спростовуються наступним.

З приводу висновків про порушення
Підприємством вимог пунктів 2.6 та 2.11
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України №637 від 15
грудня 2004 року, то суд зважає на таке.

Як уже відзначалося вище, такі
порушення виявлені під час розгляду
заперечень на акт перевірки. Натомість,
в акті перевірки від 15 липня 2014 року про
порушення Підприємством пунктів 2.6 та
2.11 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні не йдеться.

Відтак, прийняття податкового рішення
№ від 31 липня 2014 року саме на
підставі акта перевірки від 15 липня 2014
року є безпідставним, адже в акті
перевірки йдеться про не встановлення
в ході перевірки фактів несвоєчасного
оприбуткування готівки в касі.

Відтак, стверджувати про порушення
Підприємством пунктів 2.6 та 2.11
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні
безпідставно.

Більше того, під оприбуткуванням
готівки розуміється проведення
підприємствами і підприємцями обліку
готівки в касі на повну суму її
фактичних надходжень у касовій книзі,
книзі обліку доходів і витрат, книзі
обліку розрахункових операцій (пункт 1.2
глави 1 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні).

Пунктом 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні передбачено, що уся готівка,
що надходить до кас, має своєчасно (у
день одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.

Відповідно до пункту 2.11 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні видача
готівкових коштів під звіт або на
відрядження здійснюється відповідно
до законодавства України.

Звіт про використання коштів, виданих
на відрядження або під звіт, подається
за формою, встановленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, до
закінчення п'ятого банківського дня, що
настає за днем, у якому платник податку:
а) завершує таке відрядження; б)
завершує виконання окремої
цивільно-правової дії за дорученням та
за рахунок особи, що видала кошти під
звіт. За наявності надміру витрачених
коштів їх сума повертається платником
податку в касу або зараховується на
банківський рахунок особи, що їх
видала, до або під час подання
зазначеного звіту (підпункт 170.9.2 пункту
170.9 статі 170 Податкового кодексу
України).

Як встановлено судом, з рахунку
Підприємства на картковий рахунок
директора Підприємства перераховано
51906 гривень для придбання ним основних
засобів.

Підтвердженням придбання основних
засобів є товарні чеки (а.с.58-65), а також
звіти про використання коштів виданих
на відрядження або під звіт (а.с.125-129).

Крім того, Підприємством надано
інвентаризаційний опис
товарно-матеріальних цінностей станом
на 07 липня 2014 року, якою
підтверджується перебування на
балансі Підприємства придбаних
основних засобів (а.с.84-87).

Відтак, в ході судового розгляду не
знайшли підтвердження про порушення
Підприємством вимог пунктів 2.6, 2.11,
підпункту 164.2.11 пункту 164.2 статті 164,
підпункту 170.9.2 пункту 170.9 статті 170
Податкового кодексу України.

Посилання представників податкового
органу на подання директором
Підприємства до бухгалтерії звітів не
за встановленою формою не беруться
судом до уваги, оскільки, по-перше,
Підприємством до перевірки, а також до
заперечення на акт перевірки надано
частину звітів згідно з встановленою
на момент їх заповнення формою (форма
затверджена наказом Міністерства
фінансів України №1276 від 05 грудня 2012
року) - стосується звітів, що
заповнювалися у 2012 році, а інша частина
стосується звітів за 2013 рік (форма
затверджена наказом Міністерства
доходів і зборів України №845 від 24
грудня 2013 року), а по-друге, наявність
звітів, заповнених за формою, що була
затверджена наказом Міністерства
фінансів України №1276 від 05 грудня 2012
року, та звітів, форма яких затверджена
наказом Міністерства доходів і зборів
України №845 від 24 грудня 2013 року, не
спростовує факту звітування директора
до бухгалтерії за використані кошти
(при цьому сума коштів у таких звітах
однакова).

З огляду на викладене, вимоги
Підприємства щодо визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
та №, що прийняті Іллінецькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією 31 липня 2014 року, підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд, керуючись частиною 1 статті
94 КАС України, вважає, що з Державного
бюджету України на користь позивача
слід стягнути 182,70 гривень.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
та №, що прийняті Іллінецькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією 31 липня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь приватного проектно -
вишукувального підприємства "Азимут"
кошти в сумі 182,70 гривень.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Яремчук Костянтин
Олександрович