Справа № 359/8332/14-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Бориспільської міської ради
Київської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
із адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Бориспільської міської ради
Київської області, в якому просив суд
визнати протиправними дії щодо
застосування під час нарахування та
перерахунку щорічної допомоги на
оздоровлення положень Бюджетного
кодексу України, а також підзаконних
нормативно - правових актів, якими
передбачені менші розмірі, ніж
встановлені статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»; визнати
протиправну бездіяльність щодо
нарахування та виплати неотриманих та
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення; зобов'язати відповідача
здійснити нарахування, перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат за період
з 1999 року по дату розгляду справи, з
урахуванням виплачених сум;
зобов'язати відповідача в подальшому
здійснювати зазначені виплати
відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 вересня 2014 року позов в частині
вимог про визнання неправомірними дій,
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії щодо нарахування, перерахунку та
виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення за період з 1999 року по 13
лютого 2014 року залишено без розгляду на
підставі статті 100 КАС України, у
зв'язку із пропуском строку звернення
до адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 листопада
2014 року змінено ухвалу Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 вересня 2014 року шляхом викладення
першого абзацу наступним чином: позов
ОСОБА_2 в частині вимог про визнання
неправомірними дій, бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії щодо
нарахування, перерахунку та виплати
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення за період з 1999 року по 2013
рік залишити без розгляду.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 вересня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 вересня 2014 року та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 1832.

З доповіді судді - доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено статтею 197 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році (2
категорія).

У травні 2014 року позивач звернувся до
Управління соціального захисту
населення Бориспільської міської ради
Київської області з заявою від 23.05.2014
року, в якій серед іншого просив
зробити перерахунок щорічної допомоги
на оздоровлення за період з 1996 року по
2013 рік включно відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру п'яти
мінімальних заробітних плат, та
здійснити виплату недоотриманої суми.

Проте, листом відповідача від 28.05.2014
року №12-2726 позивачу відмовлено у
задоволенні заяви, оскільки розмір
щорічної допомоги на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії
визначений постановами Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року №836
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (за період з 1999 року по 2005
року) та від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (за період
з 2006 року по 2013 рік), відповідно до яких
і була здійснена виплата щорічної
допомоги на оздоровлення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем правомірно було
виплачено позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за 2014 рік у порядку та
розмірі, встановлених Кабінетом
Міністрів України, оскільки таке право
передбачено пунктом 67 Прикінцевих
положень Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік».

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визначає основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює єдиний
порядок визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Згідно статті 63 вказаного Закону
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Відповідно до абзацу четвертого
частини четвертої статті 48 зазначеного
Закону в редакції Закону України «Про
внесення змін і доповнень до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 06.06.1996 року №230/96-ВР, щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії
виплачується у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Частиною сьомою вказаної статті
передбачено, що розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Така редакція існує після визнання
неконституційними Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених
підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року №107-VI.

В подальшому пунктом 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджету України на 2012 рік» встановлено,
що у 2012 році норми і положення статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Аналогічні положення передбачені
пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджету України
на 2013 рік» якими установлено, що у 2013
році норми і положення статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Таким чином, Верховна Рада України
визначила Кабінет Міністрів України
державним органом, який має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, тобто надала право Кабінету
Міністрів України визначати порядок та
розміри соціальних виплат виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, що
узгоджується з функціями Уряду
України, визначеними в пунктах 2, 3
статті 116 Конституції України.

Однак, з 01 січня 2014 року Законом України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» в редакції від 16 січня 2014 року не
делеговані повноваження Кабінету
Міністрів України як державному
органу, який має забезпечувати
реалізацію встановлених законами
України соціальних прав громадян,
зокрема, реалізацію статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, згідно пояснень Управління
соціального захисту населення
Бориспільської міської ради Київської
області, щорічна допомога на
оздоровлення за 2014 рік нарахована та
виплачена позивачу 10.02.2014 року у
розмірі 100,00 грн відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тобто у
період, коли Закон України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» не
містив порядку застосування та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення.

Лише 31 липня 2014 року Верховною Радою
України був прийнятий Закон України
№1622-VII «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», яким Прикінцеві положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» доповнено п. 67. Так,
цим пунктом передбачено, що норми і
положення статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Закон України від 31 липня 2014 року №1622-VII
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» набрав чинності 03 серпня 2014 року.

За таких обставин, позивач має право на
щорічну допомогу на оздоровлення як
учасник ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат відповідно до статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в редакції Закону України «Про
внесення змін і доповнень до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 06.06.1996 року №230/96-ВР.

Тому, управління соціального захисту
населення Бориспільської міської ради
Київської області неправомірно
нарахувало та виплатило позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення за 2014
рік у розмірі, що передбачений
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно, відсутня протиправна
бездіяльність з боку відповідача щодо
нарахування та виплати неотриманих та
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік, тому позовні
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів приходив
висновку, що порушене право позивача
підлягає поновленню шляхом визнання
протиправними дій відповідача щодо
нарахування та виплати позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік у розмірі, який є меншим ніж той,
що передбачений статтею 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції Закону України
«Про внесення змін і доповнень до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 06.06.1996 року №230/96-ВР,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, що був встановлений
на час виплати, та з урахуванням
виплачених сум.

Також, колегія суддів вважає, що не
підлягають задоволенню позовні вимоги
про зобов'язання відповідача в
подальшому здійснювати зазначені
виплати відповідно до статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, оскільки судовому захисту
підлягають лише порушені права.

При цьому, колегія суддів вважає, що
позивачем не пропущений строк
звернення до суду, оскільки щорічна
допомога на оздоровлення нарахована та
виплачена 10.02.2014 року, після чого у
травні 2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про роз'яснення
щодо порядку та розмірів виплати
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік; до суду звернувся 13 серпня 2014
року, тобто у шестимісячний строк, який
передбачений статтею 99 КАС України.

Згідно частини другої статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми матеріального
права, в зв'язку з чим постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 вересня 2014 року та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Бориспільської міської ради Київської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік у розмірі,
меншому ніж той, що встановлений
статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції Закону України
«Про внесення змін і доповнень до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 06.06.1996 р. №230/96-ВР.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Бориспільської
міської ради Київської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2014 рік як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат відповідно до статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в редакції Закону України «Про
внесення змін і доповнень до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 06.06.1996 року №230/96-ВР, виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
що був встановлений на час виплати, та з
урахуванням виплачених сум.

В інший частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя

Ісаєнко Ю.А.

Судді:

Оксененко О.М.

Федотов І.В.