Справа № 807/2618/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2618/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю " Закарпатський
оздоровчий комплекс "Сонячний",
представник - Поночевна А.О.,

відповідача: Свалявська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області, представник -
Сабадош А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Закарпатський
оздоровчий комплекс "Сонячний" до
Свалявської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 21 жовтня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 27
жовтня 2014 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Закарпатський
оздоровчий комплекс "Сонячний"» (далі -
позивач, ТОВ "ЗОК "Сонячний") звернулося
до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовом до
Свалявської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Закарпатській області (далі -
відповідач, Свалявська ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень:

- № /21-2200/37275036 від 04.10.2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість в сумі
121771,36 грн., в т.ч. 97417,09 грн. за основним
платежем та 24354,27 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями;

- № /37275096/15/10 від 20.05.2014 року, яким
зобов'язано сплатити штраф у розмірі
30171,37 грн. за порушення граничного
строку сплати ПДВ.

Відповідачем проведено документальну
виїзну позапланову перевірку щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
ТОВ «ЮБК Інвестстрой» ()
за період з 01.02.2013р. по 31.07.2013р., за
результатами якої складено Акт
перевірки № 9/2200/37275096 від 20.09.2013 року. На
підставі якого було винесене податкове
повідомлення - рішення №
/21-2200/37275036 від 04.10.2013 року в розмірі
121771,36 грн., яким збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість, в т.ч. 97417,09 грн. за
основним платежем та 24354,27 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

В подальшому за несвоєчасне погашення
заборгованості встановленої
податковим повідомленням рішенням
0872200/21-2200/37275036 відповідачем було
проведено камеральну перевірку
податкової звітності, за результатами
якої складено Акт перевірки № 7/1500/37275096
від 29.04.2014 року, та винесено
повідомлення - рішення №18 від 20.05.2014
року № /37275096/15/10 на суму 30171,37 грн.
(штраф за порушення граничного строку
сплати грошового зобов'язання).

Позивач не погоджується з твердженнями
відповідача, що фінансово -
господарська діяльність ТОВ "ЗОК
"Сонячний" з контрагентом ТОВ "ЮБК
Інвестсрой" здійснюється поза межами
правового поля, правочин між позивачем
та контрагентом ТОВ "ЮБК Інвестсрой" є
фіктивним та вчинений без створення
правових наслідків. Зазначає, що всі
товари куплені в контрагента ТОВ "ЮБК
Інвестсрой" використовуються в
господарській діяльності ТОВ "ЗОК
"Сонячний".

Додатково позивач зазначає, що ним
сплачено суму грошових зобов'язань за
всіма сумами, а саме сплачено: 98000,00 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням № 6 від 22.11.2013 року, штрафні
санкції в сумі 24354,27 грн. було погашено
від'ємним значенням різниці поточного
звітного (податкового) періоду у
зменшення суми податкового боргу з ПДВ
згідно податкової декларації з ПДВ за
листопад 2013 року, а платіжним
дорученням № 106 від 26.05.2014 року було
сплачено штраф у сумі 30171,37, грн. за
порушення граничного строку сплати
грошового зобов'язання.

На підставі вищевикладеного, позивач
вважає, що податкові повідомлення -
рішення № /21-2200/37275036 від 04.10.2013
року та № /37275096/15/10 від 20.05.2014 року
є протиправними та такими, що
підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала з
мотивів, що наведені у позовній заяві
та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечила проти позову з
підстав, які нею викладені в письмових
запереченнях. Зокрема, відповідач
вважає позовні вимоги безпідставними
та такими, що не відповідають дійсним
обставинам та вважає, що Свалявською
ОДПІ правомірно винесено вищевказані
податкові повідомлення - рішення, а
підстави для визнання їх протиправним
та скасування - відсутні.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Судом було з'ясовано, що Свалявською
ОДПІ було зроблено запит від 30.08.2013 року
№ 29/10/2200, в якому відповідач просить
надати інформацію щодо відображення
господарських операцій у податковому
та бухгалтерському обліку, умов
зберігання (наявність власних або
орендованих складських приміщень),
транспортування (наявність власних або
орендованих транспортних засобів)
товарно - матеріальних цінностей, форму
розрахунків та наявність довіреностей
(а.с.122).

На вищевказаний запит було надана
відповідь № 51 від 04 вересня 2013 року, де
було зазначено, що між ТОВ "ЗОК
"Сонячний" та ТОВ "ЮБК Інвестстрой" було
підписано договір поставки від 28.02.2013
року на постачання матеріальних
цінностей. Згідно даного договору та
видаткових накладних № РМ-125/3 від 28.02.2013
року на суму 300000,00 грн. та РН-125/2 від
28.02.2013 року на суму 60000,00 грн. позивачем
були отримані податкові накладні № 75
від 28.02.2013 року на суму 60000,00 грн. та № 76
від 28.02.2013 року на суму 300000,00 грн. та на
які було отримано витяги з Єдиного
державного реєстру податкових
накладних. Вищевказані документи були
відображені в бухгалтерському обліку
підприємства та включені в податковий
кредит (а.с.123).

В запиті не було зазначено обов'язку
позивача надати пояснення та
документальне підтвердження факту
переміщення ТМЦ та не зазначено
необхідності пред'явлення товаро -
транспортних накладних.

05.09.2013 року Свалявською ОДПІ було
видано Наказ № 96 "Про проведення
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Закарпатський оздоровчий комплекс
"Сонячний" за період з 01.02.2013 року по
31.07.2013 року" з 16.09.2013 року на підставі
пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України (а.с.124).

На підставі наказу № 96 "Про проведення
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Закарпатський оздоровчий комплекс
"Сонячний" за період з 01.02.2013 року по
31.07.2013 року" податковим органом 05.09.2013
року було видано повідомлення № 2 про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства
(а.с.126).

Відповідачем проведено документальну
виїзну позапланову перевірку щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
ТОВ «ЮБК Інвестстрой» ()
за період з 01.02.2013р. по 31.07.2013р.

Позивач 16.09.2013р. на виконання наказу
Свалявської ОДПІ № 96 надав копії
видаткових накладних, актів,
податкових накладних квитанцій,
витягів з ЄРПН та інших необхідних
документів на 63 аркушах (а.с.127).

За результатами вищевказаної
перевірки складено Акт перевірки №
9/2200/37275096 від 20.09.2013 року (а.с.10-43). На
підставі якого було винесене податкове
повідомлення - рішення №
/21-2200/37275036 від 04.10.2013 року в розмірі
121771,36 грн., яким збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість, в т.ч. 97417,09 грн. за
основним платежем та 24354,27 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(а.с.8).

В подальшому за несвоєчасне погашення
заборгованості встановленої
податковим повідомленням рішенням
0872200/21-2200/37275036 відповідачем було
проведено камеральну перевірку
податкової звітності, за результатами
якої складено Акт перевірки № 7/1500/37275096
від 29.04.2014 року (а.с.133) та винесено
повідомлення - рішення №18 від 20.05.2014
року № /37275096/15/10 на суму 30171,37 грн.
(штраф за порушення граничного строку
сплати грошового зобов'язання) (а.с.9).

Суд не може погодитися з висновками
викладеними в Акті (а.с.17-20), а саме з тим,
що:

- Свалявська ОДПІ вбачає, що відбулося
проведення транзитних фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій надання податкової вигоди
переважно з контрагентами, які не
виконують свої податкові зобов'язання,
з метою штучного формування валових
витрат та податкового кредиту, які не
мають реального товарного характеру
(а.с.17);

- не встановлено факту передачі товарів
від покупця до продавця, що свідчить
про укладення угод без мети настання
реальних наслідків (а.с.19).

- відсутні у позивача необхідні умови
для досягнення результатів
економічної діяльності (а.с.19).

- відсутні документи (товаро -
транспортні накладні, далі - ТТН), що
підтверджують факт переміщення ТМЦ
(а.с.20);

- операції реально відбутися не могли,
проведено лише документальне
оформлення накладних, внаслідок чого
факт придбання товарів проведено з
метою штучного формування податкового
кредиту для позивача з огляду на
наступне.

В акті перевірки податковий орган в
результаті аналізу договорів поставки
вбачає порушення ст.185 Податкового
кодексу України в частині
оподаткування ПДВ безтоварних
операцій по ланцюгу постачання товару,
робіт/послуг з контрагентами
постачальника.

Дані висновки про порушення ст.185 ПК
України обґрунтовані посиланням на акт
перевірки контрагента позивача у м.
Києві.

В той же час, детальний аналіз положень
статті 185 ПК України свідчить про
наступне.

Об'єктом оподаткування є операції
платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до ст. 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передається на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України,

відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезеня товарів на митну територію
України;

г) вивезення товарів на митну територію
України;

д) вивезення товарів за межі митної
території України;

е) постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Отже, відповідачем не доведено
обставини на підтвердження того, що
позивач здійснював свою господарську
діяльність усвідомлюючи
протиправність дій своїх контрагентів.

Між позивачем та ТОВ "ЮБК Інвестстрой"
був укладений договір від 28.02.2013 року
на поставку паркету, плитки стінної,
гайок, ґрунтовки, держателів,
дисперсії, дзеркал, з'єднань різьбових,
кабелю, картриджів, кілець конусних,
комплектів, контейнерів, кришок на
унітази, крючків, муфт, ліжок, мильниць
і т.д.

За умовами даного Договору поставка
товару здійснювалась на умовах FCA
(Інкотермс - 2010) - вивезення товару зі
складу Постачальника транспортом
Постачальника або його Перевізника за
рахунок Постачальника.

Придбання вищезазначеного товару було
обумовлено необхідністю забезпечення
потреб оздоровчого комплексу, який
належить позивачу, що свідчить про
використання ТМЦ у господарській
діяльності.

Господарська операція з поставки
товару (асортимент, кількість та ціна
зазначені в видаткових накладних)
підтверджена первинними документами,
направлена на реальне настання
правових наслідків та фактично
здійснена, а висновки Свалявської ОДПІ,
щодо фіктивності та недійсності
правочину є безпідставними та не
відповідають дійсності.

Крім того, суд не може прийняти до уваги
твердження відповідача стосовно
фіктивності договорів з наступних
підстав.

Свалявська ОДПІ всупереч вимогам ч. 2
ст. 234 ЦК України визнала договори
поставки фіктивними без дотримання
порядку звернення до суду та без
дотримання вимог чинного
законодавства.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» при
кваліфікації правочину за ст. 234 ЦК
України необхідно врахувати, у разі
якщо на виконання правочину було
передано майно, такий правочин не може
бути кваліфікований як фіктивний. В
даному випадку факт передачі товару
доведений, що підтверджується
наявністю всіх первинних документів та
використанням його у господарській
діяльності позивача.

Висновок податкового органу про не
підтвердження первинними документами
фактів здійснення господарських
операцій з вищенаведеним контрагентом
спростовується наявністю таких
документів, фактом оприбуткування
придбаного товару та фактом його
використання в господарській
діяльності підприємства.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що господарська операція з поставки
товару підтверджена первинними
документами, а дані договори поставки
за наведених обставин не можуть бути
визнані фіктивними.

Реальність господарської операції за
вищевказаним договорами додатково
підтверджується не тільки ТТН, які
Свалявською ОДПІ не вимагалися (запит
від 30.08.2013 року № 29/10/2200, а.с.122), але й
іншими документами. якими є договір,
видаткові накладні, податкові накладні
та інші. В сукупності всі ці документи
повністю відповідають поняттю
"первинні документи".

Товарно-транспортні накладні (ТТН) є
документами, які регламентують
винятково взаємовідносини перевізника
та замовника як учасників
транспортного процесу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансовий
облік в Україні» передбачено, що
товарно - транспортна накладна не є
первинним документом, який містить
відомості про господарську операцію,
здійснену позивачем.

П. 44.1. ст. 44 ПК України передбачено, що
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Чинним законодавством не встановлена
необхідність підтверджувати факт
виконання договору про надання послуг
товарно-транспортними накладними,
оскільки товарно-транспортна накладна
не є первинним документом у розумінні
ст. 44 ПК України, крім випадків
транспортування підакцизних товарів,
передбачених п. 230.13. ст. 230 ПК України.

Оскільки товарно-транспортні накладні
не є первинними документами в
розумінні статті 44 Податкового кодексу
України, то суд не може прийняти до
уваги доводи відповідача про те, що
відсутність у відповідача
товарно-транспортних накладних
свідчить про відсутність фактичного
транспортування товарно-матеріальних
цінностей від контрагента позивача.

Відповідно до норм п. 44.1, 138.2, 198.3
Податкового кодексу України та ст. 1
Закону України від 16.07.99р. № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» слідує висновок, що витрати
для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, а
також податковий кредит для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість повинні
бути:

- підтверджені належним чином
оформленими первинними документами, що
відображають господарську операцію;

- повинні бути фактично здійснені.

До перевірки відповідачу були надані
копії договорів поставки та належним
чином оформлені видаткові, податкові
накладні та інші документи.

П.85.1 ст.85 Податкового кодексу України
«забороняється витребування
документів від платника податків
будь-якими посадовими (службовими)
особами контролюючих органів у
випадках, не передбачених цим
Кодексом».

Отже, податковим органом в акті
перевірки не доведений факт
відсутності купленого товару в
оздоровчому комплексі, що належить
позивачу, не надано правової оцінки
факту його оприбуткування, не
здійснено його інвентаризацію, а
висновки про безтоварність операції та
нікчемність договорів є припущенням
відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини та
враховуючи приписи ч.2 ст.71 КАС України,
в силу яких в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову відповідач
належними та допустимими доказами не
довів у суді правомірність прийнятих
ним податкових повідомлень - рішень №
/21-2200/37275036 від 04.10.2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість в сумі
121771,36 грн., в т.ч. 97417,09 грн. за основним
платежем та 24354,27 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями та №
/37275096/15/10 від 20.05.2014 року, яким
зобов'язано сплатити штраф у розмірі
30171,37 грн. за порушення граничного
строку сплати ПДВ.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Закарпатський
оздоровчий комплекс "Сонячний"»
підлягає до задоволення, а
податкові-повідомлення рішення
Свалявської ОДПІ є протиправними та
підлягають скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Закарпатський
оздоровчий комплекс "Сонячний"» до
Свалявської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Мін доходів у
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
/21-2200/37275036 від 04.10.2013 року та
№/37275096/15/10 від 20.05.2014 року -
задовольнити.

Визнати протиправним податкове
повідомлення-рішення відповідача №
/21-2200/37275036 від 04.10.2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість в сумі
121771,36 грн., в т.ч. 97417,09 грн. за основним
платежем та 24354,27 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями

Визнати протиправним податкове
повідомлення рішення відповідача
№/37275096/15/10 від 20.05.2014 року, яким
зобов'язано сплатити штраф у розмірі
30171,37 грн. за порушення граничного
строку сплати ПДВ.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст. 186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

СуддяП.П. Микуляк