Справа № 2а-4658/09/0870
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/41773/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Сіроша М.В., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової адміністрації в
Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2009
року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 червня 2011 року

у справі № 2а-4658/09/0870

за позовом Державної податкової
адміністрації в Запорізькій області

до 1. ОСОБА_1,

2. Приватного підприємства
«Фавор-Трейд»,

3. Державного реєстратора
виконавчого комітету Запорізької
міської ради

про визнання нечинним запису про
проведення державної реєстрації та
свідоцтва платника податку на додану
вартість, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державна податкова адміністрація в
Запорізькій області (далі - позивач)
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1
(далі - відповідач-1), Приватного
підприємства «Фавор-Трейд» (далі -
відповідач-2), Державного реєстратора
виконавчого комітету Запорізької
міської ради (далі - відповідач-3) про
визнання нечинним запису про
проведення державної реєстрації ПП
«Фавор-Трейд» з моменту реєстрації - з 28
квітня 2006 року та визнання нечинним
свідоцтва платника податку на додану
вартість ПП «Фавор-Трейд» за № 12085616 з
моменту внесення до Реєстру платників
податку на додану вартість - 12 травня 2006
року (в редакції заяви про уточнення
позовних вимог від 24 вересня 2009 року за
вих. № 466/10-101).

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2009
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 червня 2011 року постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2009
року в частині визнання нечинним
свідоцтва платника податку на додану
вартість скасовано, а провадження у
справі в цій частині заявлених вимог
закрито. В іншій частині постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2009
року залишено без змін.

В касаційній скарзі (з урахуванням
доповнень до касаційної скарги) ДПА в
Запорізькій області, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2009
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 червня 2011 року і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
квітня 2006 року Виконавчим комітетом
Запорізької міської ради було
здійснено державну реєстрацію
юридичної особи ПП «Фавор-Трейд» за
адресою: 69076, Запорізька область, м.
Запоріжжя, вул. Лахтінська, 11,
ідентифікаційний код 34317426, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А00 № 205039 (арк. справи 75).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість №
12085816 на бланку серії НБ №394066 за
індивідуальним податковим номером
18 ПП «Фавор-Трейд» 12 травня 2006
року було зареєстроване платником
податку на додану вартість (арк. справи
76).

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, виходив з
того, що вимога про ліквідацію
юридичної особи з підстав порушення
закону, допущені при створенні
юридичної особи, які не можна усунути,
може бути пред'явлена до суду лише
органом, що здійснює державну
реєстрацію. Також, суд виходив з того,
що органам державної податкової служби
не надано права на звернення до суду із
вимогою про визнання нечинним
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині визнання нечинним свідоцтва
платника податку на додану вартість і
закриваючи провадження у справі в цій
частині, виходив з того, що податковий
орган у відповідно до Закону України
«Про державну податку службу в
Україні» не наділений повноваженнями
щодо звернення до суду з позовом про
визнання нечинним свідоцтва платника
податку на додану вартість, з огляду на
що такі вимоги не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства. В решті суд апеляційної
інстанції погодився з висновками суду
першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанцій,
з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 2 статті
38 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) підставами для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, зокрема є: визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

При цьому, зі змісту Прикінцевих
положень розділу VIII цього ж Закону (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) випливає, що закони,
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим Законом, тобто до
01 липня 2004 року, діють у частині, що не
суперечить цьому Закону.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачено
Конституцією України та законами
України.

Згідно з пунктом 17 статті 11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право звертатися у
передбачених законом випадках до
судових органів із заявою (позовною
заявою) про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності.

Відтак положення пункту 17 статті 11
Закону України «Про державну податкову
службу в України» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин) щодо
права податкового органу на звернення
до суду з позовом про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності слід
розуміти як положення щодо припинення
юридичної особи.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 110
Цивільного кодексу України (в редакції
на момент виникнення спірних
правовідносин) юридична особа
ліквідується за рішенням суду про
визнання судом недійсною державної
реєстрації юридичної особи через
допущені при її створенні порушення,
які не можна усунути, а також в інших
випадках, встановлених законом.

Абзацом 1 частини 2 статті 110 Цивільного
кодексу України (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що вимога про ліквідацію
юридичної особи на підставах,
зазначених у пункті 2 частини першої
цієї статті, може бути пред'явлена до
суду органом, що здійснює державну
реєстрацію, учасником юридичної особи,
а щодо акціонерних товариств - також
Державною комісією з цінних паперів та
фондового ринку.

Підстава позову - це фактичні
обставини, на яких ґрунтується вимога
позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковий орган як на підставу
позовних вимог про визнання нечинним
запису про проведення державної
реєстрації посилався на те, що: при
створенні юридичної особи були
порушені вимоги закону, які не можна
усунути, а саме: підприємство створено
без волевиявлення засновника, який не
має відношення до його
фінансово-господарської діяльності.

Разом з цим, податковий орган не довів в
судах попередніх інстанцій існування
вказаних ним обставин, з урахуванням
того, що матеріали справ містять
пояснення ОСОБА_1 про те, що він
заснував та зареєстрував ПП
«Фавор-Трейд» (рішення № 1 від 27 квітня
2006 року) з метою ведення господарської
діяльності, підприємство вчасно
подавало до податкового органу
податкову звітність та сплачувало
податки (арк. справи 114), а також акти
перевірок підприємства податковим
органом (арк. справи 121-126), з огляду на що
суд апеляційної інстанції дійшов
правомірного висновку, з яким
погоджується суд касаційної інстанції,
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог в цій
частині.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції,
що позовні вимоги ДПА в Запорізькій
області про визнання нечинним
свідоцтва платника податку на додану
вартість не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, з огляду на те, що
податковий орган не був обмежений
правом анулювати реєстрацію ПП
«Фавор-Трейд» як платника податку на
додану вартість у випадках,
передбачених пунктом 9.8 статті 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин).

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПА в Запорізькій області
підлягає залишенню без задоволення, а
ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 червня 2011 року підлягає залишенню
без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
адміністрації в Запорізькій області
залишити без задоволення, а ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23 червня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ М.В. Сірош

_____________________ Т.М. Шипуліна