Справа № 589/4563/14-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014 р.Справа № 589/4563/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмомового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами представника
позивача ОСОБА_1 на ухвали
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 15.09.2014 р. по справі
№ 589/4563/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

06.08.2014 року представник позивача
ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області, в якому
просив:

- звернутися до Верховного Суду України
з клопотанням для вирішення питання
стосовно внесення до Конституційного
Суду України подання щодо
конституційності постанови Кабінету
міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- визнати незаконними дії відповідача
щодо застосування ним під час
нарахування/перерахунку пенсій
позивача положень бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення та у розріз
встановлених Конституцією і законами
України вимог і норм визначено розміри
пенсій для осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до того, ще й значно менші, ніж
передбачені статтею 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» для
відповідної категорії громадян;

- визнати бездіяльність відповідача
щодо нарахування, перерахунку та
виплати ним позивачу недоотриманих сум
додаткової пенсій, передбаченої
статтями 49, 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
протиправною;

- зобов'язати відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
додаткової пенсії позивача відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у редакції
діючих законів № 230/96, № 231, та
пов'язаними із ним законами, а саме у
розмірі 75 (сімдесяти п'яти) процентів
мінімальної пенсії за віком, за період,
починаючи з 01 січня 2005 року і до моменту
винесення рішення у цій справі, де
розмір пенсії за віком визначається у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
за якими розміри пенсій збільшуються у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; без урахування
приписів бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів
Кабінету міністрів України, якими
визначено розміри пенсій для осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відмінні від законодавчо
встановлених, ще й у бік зменшення;

- зобов'язати відповідача
перераховувати у подальшому позивачу
визначені статтею 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розміри
пенсії, у зв'язку зі збільшенням
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом для відповідної
групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належні йому
пенсії;

- стягнути з відповідача у порядку
негайного виконання, передбаченого
статтею 256 КАС України, на користь
позивача боргову суму за пенсійними
виплатами, що виникла за весь період
невиконання вимог законів України щодо
нарахування та перерахунку додаткової
пенсії позивача, передбаченої статтею
50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Ухвалою Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 15.09.2014 р. по
справі № 589/4563/14-а адміністративний
позов ОСОБА_2 в особі представника
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії залишено без розгляду.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 15.09.2014 р. по
справі № 589/4563/14-а провадження у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 в
особі представника ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії в частині звернення до
Верховного Суду України з клопотанням
для вирішення питання стосовно
внесення до Конституційного Суду
України подання щодо конституційності
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року №1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» закрито.
Роз'яснено позивачу, що розгляд таких
справ віднесено до юрисдикції
Конституційного Суду України, що
ініціюються визначеними
законодавством суб'єктами.

Не погодившись з ухвалами суду першої
інстанції, представник позивача ОСОБА_1
подав апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі на ухвалу
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 15.09.2014 р. про
залишення позову без розгляду
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
ухвали норм процесуального та
матеріального права, просить
оскаржувану ухвалу скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги представника позивача, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В апеляційній скарзі, на ухвалу
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 15.09.2014 р. про
закриття провадження у справі в
частині звернення до Верховного Суду
України з клопотанням для вирішення
питання стосовно внесення до
Конституційного Суду України подання
щодо конституційності постанови
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року №1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
посилається на незаконне прийняття
судом першої інстанції ухвали від
15.09.2014 року, просить оскаржувану ухвалу
скасувати та прийняти нову ухвалу, якою
вимогу щодо звернення до Верховного
Суду України з клопотанням для
вирішення питання стосовно внесення до
Конституційного Суду України подання
щодо конституційності постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року №1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» задовольнити в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що суд першої інстанції має всі
підстави та права для звернення до
Верховного Суду України з клопотанням
для вирішення питання стосовно
внесення до Конституційного Суду
України подання щодо конституційності
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року №1210.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційних скарг ухвали суду першої
інстанції та доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи ухвалу про залишення
позовної заяви без розгляду, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
знав про можливість застосування до
його пенсійного забезпечення вимог
ст.ст. 49,50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», і позивач не вживав
заходів щодо судового захисту своїх
прав впродовж визначеного
законодавством України строку
звернення до адміністративного суду,
що зумовило застосування судом
наслідків пропущення строку звернення
до суду, визначених ст.100 КАС України.

Колегія суддів частково не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом 06.08.2014 року із
вимогами щодо захисту його порушених
прав з 01.01.2005 року по день винесення
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про
наявність або відсутність пропуску
строку звернення до суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
необхідно з'ясувати, яким саме
рішенням, дією чи бездіяльністю
порушені права цієї особи, коли
розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, що
18.02.2014 р., позивач звертався до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області з заявою
щодо перерахунку пенсії згідно ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Листом від 07.03.2014 року №156/О-11
відповідач відмовив позивачу, в
нарахуванні та виплаті державної
щомісячної пенсії та додаткової пенсії
згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позивач не погодився з діями
відповідача щодо відмови проведення
перерахунок та виплати додаткової
пенсії, звернувся 13.08.2014 року з даним
позовом до Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області,
що підтверджується штампом вхідної
кореспонденції суду.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції передчасно залишив позов
ОСОБА_2 без розгляду, оскільки судом
першої інстанції не було з'ясовано дату
звернення позивача до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області стосовно перерахунку
його пенсії, а також не надано належної
оцінки стосовно права позивача на
судовий захист щодо перерахунку
щомісячної додаткової пенсії, в межах
строку звернення до суду з даним
позовом.

Таким чином колегія суддів вважає, що
ухвала про залишення позову без
розгляду підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Колегія відхиляє довід апеляційної
скарги представника позивача щодо
необхідності застосування до спірних
правовідносин положень Віденської
конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від
21.05.1963 р., оскільки цим документом не
встановлюється строк звернення до суду
з таким позовом, як звернувся ОСОБА_2
Дана Конвенція встановлює умови та
порядок відшкодування оператором
ядерних збитків, а не строк звернення
особи до суду з позовом до суб'єкта
владних повноважень з приводу
призначення, перерахунку, надання
соціальних виплат, допомоги, що є
предметом даного позову, а тому
застосування до спірних відносин
положень Конвенції є недоречним.

Колегія суддів також не погоджується з
ухвалою Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 15.09.2014 р. про
закриття провадження у справі в
частині звернення до Верховного Суду
України з клопотанням для вирішення
питання стосовно внесення до
Конституційного Суду України подання
щодо конституційності постанови
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року №1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
суд першої інстанції помилково
визначив клопотання представника
позивача про звернення до Верховного
Суду України з клопотанням для
вирішення питання стосовно внесення до
Конституційного Суду України подання
щодо конституційності постанови
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», як позовну
вимогу.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КАС України
у разі виникнення в суду сумніву під
час розгляду справи щодо відповідності
закону чи іншого правового акта
Конституції України, вирішення питання
про конституційність якого належить до
юрисдикції Конституційного Суду
України, суд звертається до Верховного
Суду України для вирішення питання
стосовно внесення до Конституційного
Суду України подання щодо
конституційності закону чи іншого
правового акта.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ухвала Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 15.09.2014 р. про
закриття провадження у справі в
частині клопотання про звернення до
Верховного Суду України з клопотанням
для вирішення питання стосовно
внесення до Конституційного Суду
України подання щодо конституційності
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року №1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» також
підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

За змістом частини 4 статті 204 КАС
України, порушення норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання, є підставою для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, тому ухвали підлягають
скасуванню на підставі п.4 ч. 1 ст. 204 КАС
України з направленням справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 204, 205,
206, 211, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги представника
позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 15.09.2014 р. по
справі № 589/4563/14-а про закриття
провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 в
особі представника ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії в частині клопотання про
звернення до Верховного Суду України з
клопотанням для вирішення питання
стосовно внесення до Конституційного
Суду України подання щодо
конституційності Постанови Кабінету
міністрів України від 23 листопада 2011
року №1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» скасувати.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 15.09.2014 р. по
справі № 589/4563/14-а про залишення позову
ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії без
розгляду скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії направити до
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Мінаєва О.М.Судді
Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.