Справа № 2а/1570/5113/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/1902/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І., Шипуліної
Т.М.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Південної митниці

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25.01.2012

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012

у справі № 2а/1570/5113/2011 (2-а-1570/5113/11)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрос-трейдінг»

до Південної митниці,

за участю Прокуратури м. Одеси,

треті особи: Приватне підприємство
«Укрбудсервіс»,

Приватне підприємство
«Екстрімтранссервіс-Південь»,

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25.01.2012,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2012, задоволено позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрос-трейдінг»
(надалі - позивач, ТОВ «Агрос-трейдінг»)
до Південної митниці (надалі -
відповідач), за участю Прокуратури м.
Одеси, третіх осіб: ПП «Укрбудсервіс»,
ПП «Екстрімтранссервіс-Південь», про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень № 121 та
№ 122 від 05.05.2011.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
25.01.2012 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012 і
відмовити у задоволенні позову.

Позивач, прокуратура та треті особи не
надали письмових заперечень та
пояснень на касаційну скаргу, що не
перешкоджає її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 12.01.2009 між компанією Rise
Trading Limited» (Гонконг) та ТОВ
«Агрос-трейдінг» (покупець) був
укладений контракт № 1-134С, предметом
якого є продаж товару загальною вагою
4500 тонн: рис білий, довгий 5%-15% бою,
шліфований, врожаю 2008 року, та рис
білий, довгий, 26%-30% бою, шліфований,
врожаю 2008 року; продавець поставляє
товар партіями.

02.04.2009 між компанією Rise Trading Limited»
(Гонконг) та ТОВ «Агрос-трейдінг»
(покупець) був укладений контракт № 1-136,
предметом якого є продаж товару
загальною вагою 2 100 тонн: рис білий,
круглий, 30 % бою, продавець поставляє
товар партіями.

На виконання умов контракту № 1-134С від
12.01.2009 компанією Rise Trading Limited» (Гонконг)
було поставлено ТОВ «Агрос-трейдінг»
на митну територію України товар: рис
білий, довгозерний, дроблений, 25,8 % бою,
шліфований, врожаю 2008 року, вагою 500000 кг
згідно інвойсу № 134-01 від 12.01.2009, ціна за
одиницю товару 0,18 дол. США. Митне
оформлення зазначеного товару було
здійснено у зоні діяльності Південної
митниці декларантом позивача ПП
«Укрбудсервіс» згідно договору
доручення № 23/БР від 23.03.2009 за ВМД від
16.04.2009 № 500040413/2009/004387.

При здійсненні митного оформлення
товару позивач в графі ВМД 33 «Код
товару» зазначив код товару
(ставка мита - 5%) та сплатив усі
нараховані податки і збори (обов'язкові
платежі), а саме: ввізне мито у сумі 34
650,00 грн. та ПДВ у сумі 145 530,00 грн.

На виконання умов контракту № 1-136 від
02.04.2009 компанією Rise Trading Limited» (Гонконг)
було поставлено ТОВ «Агрос-трейдінг»
на митну територію України товар: рис
білий, круглий, короткозерний,
подрібненого сорту, вміст битих зерен
27,00 %, вагою 500000 кг. Митне оформлення
зазначеного товару було здійснено у
зоні діяльності Південної митниці
митним брокером ПП
««Екстрімтранссервіс-Південь» згідно
брокерського договору з ТОВ
«Агрос-трейдінг» № 12/05 від 12.05.2009 за ВМД
№ 500060736/2009/002505 від 23.05.2009.

При здійсненні митного оформлення
товару митним брокером в графі ВМД 33
«Код товару» зазначено код товару
(ставка мита - 5%). Зазначену ВМД
було прийнято Південною митницею до
оформлення без зауважень та ТОВ
«Агрос-трейдінг» сплачено усі
нараховані митним органом податки і
збори (обов'язкові платежі), а саме:
ввізного мита - 34 293,60 грн. та ПДВ - 144 033,12
грн.

Згідно рішення відділу номенклатури та
класифікації товарів Південної
митниці від 15.04.2009 № КТ-500-0376-09 на час
митного оформлення зазначений товар
митним органом було класифіковано за
кодом УКТЗЕД .

В подальшому, Південною митницею було
проведено аналіз митного оформлення в
зоні діяльності Південної митниці
товару «рис» в режимі «імпорт» за кодом
УКТЗЕД за період 2008-2010 роки,
внаслідок якого встановлено, що ТОВ
«Агрос-трейдінг» 16.04.2009 та 23.05.2009
здійснювалось митне оформлення
зазначеного товару за ВМД №
500040413/2009/004387 та № 500060736/2009/002505
відповідно.

Перевіркою встановлено, що ТОВ
«Агрос-трейдінг» було невірно
класифіковано товар за ВМД від 16.04.2009 №
500040413/2009/004387 та від 23.05.2009 № 500060736/2009/002505,
внаслідок чого невірно визначено митну
вартість товару та не сплачено ввізне
мито та ПДВ у повному обсязі. Митним
органом змінено коду товару за УКТЗЕД
з (ставка мита - 5%) на код
(ставка мита - 5%) та код 100309200 (ставка
мита - 5%) і рівень його митної вартості.

За результатами перевірки було
складено акт № 0017/11/500000000/ від
19.04.2011, у висновках якого зазначено, що
за вищезазначеними ВМД відбулася
зміна коду товару за УКТЗЕД, зміна
рівня митної вартості товару, що
призвело до виникнення у ТОВ
«Агрос-трейдінг» грошового
зобов'язання по сплаті ввізного мита та
податку на додану вартість, сума якого
відповідно до п. 54.3 ст. 54 Податкового
кодексу України була самостійно
визначена митницею та склала 537 966,00
грн., в тому числі: ввізне мито - 103 455,00
грн., ПДВ - 434 511,00 грн.

На підставі висновку акта перевірки
Південною митницею прийнято: податкове
повідомлення-рішення № 121 від 05.05.2011,
яким ТОВ «Агрос-трейдінг» визначено
грошове зобов'язання зі сплати
ввізного мита в сумі 129 318,75 грн., в тому
числі: за основним платежем - 103 455,00 грн.,
за штрафними санкціями - 25 863,75 грн.;
податкове повідомлення-рішення № 122
від 05.05.2011, яким ТОВ «Агрос-трейдінг»
визначено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 543 138,75
грн., в тому числі: за основним платежем
- 434 511,00 грн., за штрафними санкціями - 108
627,75 грн.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача та представників
сторін, перевіривши правильність
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Нормами п. 35 ст. 1 Митного кодексу
України від 11.07.2002, що був чинним на
момент виникнення спірних
правовідносин, зазначено, що пропуск
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур, пов'язаних
відповідно до пункту 19 тієї самої
статті зі здійсненням митного контролю
за переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
митного оформлення цих товарів і
транспортних засобів, а також із
справлянням передбачених законом
податків і зборів.

За змістом п. 10.3 ст. 10 Закону України
від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на
додану вартість» в редакції, що була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин, платники податку, які
імпортують товари (супутні послуги) на
митну територію України для їх
використання або споживання на митній
території України, відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митним органам.

Згідно ч.1 ст. 262 Митного Кодексу України
митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості.

Відповідно до ст. 17 Закону України від
05.02.1992 № 2097-XII «Про Єдиний митний тариф»
мито нараховується митним органом
України відповідно до положень цього
Закону і ставок Єдиного митного тарифу
України, чинними на день подання митної
декларації, і сплачується як у валюті
України, так і в іноземній валюті, яку
купує Національний банк України.

Порядком ведення Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 12.12.2002 № 1863,
визначено, що Українська класифікація
товарів зовнішньоекономічної
діяльності є товарною номенклатурою
Митного тарифу, затвердженого Законом
України «Про Митний тариф України», що
використовується для цілей тарифного
та інших видів регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
ведення статистики зовнішньої
торгівлі, здійснення митного
оформлення товарів. Ведення УКТЗЕД
передбачає, зокрема, визначення
процедури та встановлення форми
рішення щодо класифікації товарів в
УКТЗЕД.

З метою забезпечення ведення УКТЗЕД у
митних органах створені спеціальні
підрозділи - відділи номенклатури та
класифікації товарів регіональної
митниці, митниці.

Як вбачається з матеріалів справи, код
товару у ВМД позивачем було зазначено
на підставі рішення відділу
номенклатури та класифікації товарів
Південної митниці від 15.04.2009 №
КТ-500-0376-09, згідно якого товар митним
органом було класифіковано за кодом
УКТЗЕД , а також відповідач
підтвердив правильність та
достовірність заповнених ВМД, що
стверджується завершальною стадією
митного оформлення - проставленням
відбитку печатки «Під митним
контролем» у відповідній графі.

За змістом ст. 313 Митного кодексу
України класифікація товарів, тобто
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТЗЕД, є
виключною компетенцією митних органів,
рішення яких є обов'язковими для
підприємств і громадян.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи вантажні митні декларації,
віднесли товар до певного коду
товарної номенклатури та пропустили
товар на митну територію України (після
сплати імпортером передбачених
законом податків і зборів), то в
подальшому вони не мали правових
підстав для прийняття податкових
повідомлень про донарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки стосовно
класифікації товару, зокрема, з
посиланням на результати проведеної
перевірки.

Наведений висновок відповідає позиції
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 21.01.2011 у справі за позовом
Акціонерного товариства закритого
типу «Торговий дом Астрон» до Східної
митниці Державної митної служби
України та постанові від 12.09.2011 у справі
за позовом Приватного підприємства
«Містерія-ДК» до Вінницької митниці
Державної митної служби України про
визнання недійсними податкових
повідомлень.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
урахуванням наведених обставин та
положень част. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
про обов'язковість судових рішень
Верховного Суду України, погоджується
із висновками судів попередніх
інстанцій про відсутність в діях
позивача порушень податкового та
митного законодавства та про
невідповідність закону оскаржуваних
повідомлень-рішень № 121 та № 122 від
05.05.2011 щодо визначення податкових
зобов'язань зі сплати ввізного мита та
податку на додану вартість.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судами першої та
апеляційної інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Південної митниці
залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25.01.2012 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012 у
справі № 2а/1570/5113/2011 (2-а-1570/5113/11) залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис)
Т.М. Шипуліна