Справа № 281/1512/14-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"13" листопада 2014 р.
Справа № 281/1512/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на
постанову Лугинського районного суду
Житомирської області від "06" жовтня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Лугинської районної
державної адміністрації Житомирської
області, Управління Пенсійного фонду
України в Лугинському районі
Житомирської області про визнання
дій неправомірними і зобов'язання
вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 06 жовтня 2014
року позов ОСОБА_4 задоволено повністю,
визнано дії відповідачів
протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області провести
донарахування та виплату ОСОБА_4 з 01
січня 2014 року по 31 травня 2014 року:

підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення,
передбаченої ст.39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
двох мінімальних заробітних плат
щомісячно, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з
урахуванням фактично виплачених
коштів;

додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 3, передбаченої ст.51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 25 процентів мінімальної
пенсії за віком щомісячно, із
застосуванням мінімальної пенсії за
віком згідно ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням фактично
виплачених коштів.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області
провести донарахування ОСОБА_4 з 01
січня 2014 року по 31 травня 2014 року
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства відповідно до
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру даної
допомоги - 40% від мінімальної
заробітної плати з урахуванням
проведених виплат.

В апеляційній скарзі Управлінні
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову -
відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Лугинському районі
Житомирської області, віднесений до 3
категорії громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи та проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення.

Позивач отримує виплати згідно зі
ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", але у меншому розмірі, ніж
визначено Законом.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата - у зоні
гарантованого добровільного
відселення - двох мінімальних
заробітних плат.

За змістом ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що особам, віднесеним до 3
категорії, додаткова пенсія за шкоду
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Однак, ст.ст.39,51 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що порядок
обчислення підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю визначається
Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.39, 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» 23.11.2011 року
прийнято постанову № 1210 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У відповідності до вказаної постанови
КМ України, позивачу провадиться
нарахування і виплата підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" № 107-VI, яким були внесені
зміни до ст.39 та ст.51 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і які
обмежували права громадян, щодо
виплати підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням
Конституційного суду України у справі
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано
неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення
ст.39 та ст.51 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
«Про державний бюджет України на 2012
рік» та «Про державний бюджет України
на 2013 рік» втратили чинність.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року
є чинними і підлягають застосуванню:
ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в редакції, відповідно до
якої підвищення до пенсії як
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення - в зоні
гарантованого добровільного
відселення - не може бути нижчим ніж дві
мінімальні заробітні плати та ст.51
цього Закону України, в редакції,
відповідно до якої особам віднесеним
до 3 категорії громадян, які потерпіли
від Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 25 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 39, 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору. Проблеми надання бюджетних
коштів Управлінню для виконання
покладених на нього обов'язків у
справах цієї категорії виходять за
межі заявлених вимог і судом не
розглядалися.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду 1-ї
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Лугинський районний
суд правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від "06" жовтня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Б. Шидловський

судді:
В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області
вул.Червона
Гірка,21,смт.Лугини,Житомирська
область,11301 Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області вул.К.Маркса,
2-а,смт.Лугини,Лугинський район,
Житомирська область,11301

- ,