Справа № 2а-357/12/0970
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року

Справа № 81358/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді
Довга О.І.,

судді
Ліщинський А.М.

судді
Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Державної фінансової інспекції
в Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
12.03.2012р. по справі № 2а-357/12/0970 за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Рогатинському районі до
Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області треті особи
Івано-Франківський обласний
фтизіопульмонологічний центр,
Івано-Франківська обласна клінічна
лікарня про зобов"язання вчинення дій,

В С Т А Н О В
И В:

02.02.2012 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Рогатинському районі
звернулося в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції в
Івано-Франківській області про
визнання незаконними дій, визнання
нечинним п. 2 Вимог від 13.01.2012 р. №
09-04-14-14/229 та зобов'язання вчинення дій.

В обгрунтування адміністративного
позову покликається на те, що за
результатами проведеної відповідачем
ревізії, оформленої актом від 15.12.2011 р.,
№04-21/25 виявлено порушення, які полягали
в проведенні позивачем відшкодування
Івано-Франківській обласній клінічній
лікарні та Івано-Франківському
обласному фтизіопульмонологічному
центру вартості медикаментів, що не
входять до "Переліку лікарських
засобів вітчизняного та іноземного
виробництва, які можуть закуповувати
заклади й установи охорони здоров'я, що
повністю або частково фінансуються з
державного або місцевих бюджетів",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.09.1996 року №1071,
що призвело до заподіяння матеріальної
шкоди на загальну суму 1848,05 грн. Як
наслідок виявлених порушень,
відповідачем винесено Вимогу від 13.01.2012
року №09-04-14-14/229, згідно з якою позивача
зобов'язано вжити невідкладних заходів
щодо відшкодування коштів в сумі 1848,05
грн. З наведеними висновками Державної
фінансової інспекції в
Івано-Франківській області позивач не
погоджується, вважає їх такими, що є
помилковими та не ґрунтуються на
вимогах чинних нормативно-правових
актів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 14.02.2012 року
залучено до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Івано-Франківську
обласну клінічну лікарню та
Івано-Франківський обласний
фтизіопульмонологічний центр.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
12.03.2012 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано п.2
Вимог Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області від 13.01.2012
р., №09-04-14-14/229. В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із постановою суд
першої інстанції, вважаючи її
неправомірною та прийнятою із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, Державна
фінансова інспекція в
Івано-Франківській області подала
апеляційну скаргу. В обгрунтування
апеляційної скарги апелянт
покликається на те, що суд першої
інстанції не взяв до уваги те, що
Перелік від 05.09.1996 №1071 є вищим
юридичним документом і при прийнятті
«Положенням про організацію лікування,
медичної реабілітації та забезпечення
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання лікарськими засобами та
виробами медичного призначення»
затвердженим постановою правління
Фонду від 09.06.2010 р. №18, тому, на
переконання апелянта має
враховуватись затверджений та чинний
на даний час Перелік від 05.09.1996 №1071 (зі
змінами та доповненнями). Крім того,
апелянт стверджує, що суд першої
інстанції вказує у своїй постанові на
те, що наведені у запереченні на
позовну заяву посилання на існування
аналогів лікарських препаратів
жодними доказами не підтвердженні,
хоча в самому Переліку від 05.09.1996 №1071
такого роду лікарські засоби та їх
аналоги зазначені.

З врахуванням наведеного просить
постанову суд першої інстанції
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився через поштовий
зв'язок подав клопотання про розгляд
справи без його участі.

Позивач у судове засідання
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, подали
клопотання про розгляд справи без їх
участі.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження відповідно до норм статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану постанову
слід залишити без змін.

З матеріалів справи встановлено, що на
підставі направлення на проведення
ревізії від 27.10.2011 року №646
відповідачем проведено планову
ревізію цільового та законного
використання коштів відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Рогатинському районі за
період з 01.07.2010 року по 30.09.2011 року., за
результатами якої складенно Актом від
15.12.2011 року №04-21/25. Зі змісту Акта
ревізії встановлено, що в порушення
Переліку лікарських засобів
вітчизняного та іноземного
виробництва, які можуть закуповувати
заклади й установи охорони здоров'я, що
повністю або частково фінансуються з
державного та місцевих бюджетів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.09.1996 року №1071
позивачем відшкодовано медичним
закладам області вартість
медикаментів, які не входять до
вищевказаного Переліку на загальну
суму 1848,05 грн., в тому числі:
Івано-Франківській обласній клінічній
лікарні, відповідно до акту
приймання-передачі по наданню медичної
допомоги (послуги) щодо організації
цілеспрямованого та ефективного
лікування потерпілих з метою
якнайшвидшого відновлення здоров'я
застрахованих №6, складеного 14.09.2010
року в сумі 497,15 грн., та відповідно до
акту приймання-передачі по наданню
медичної допомоги (послуги) щодо
організації цілеспрямованого та
ефективного лікування потерпілих з
метою якнайшвидшого відновлення
здоров'я застрахованих №8, складеного
12.10.2010 року в сумі 1277,62 грн.;
Івано-Франківському обласному
фтизіопульмонологічному центру
відповідно до акту приймання-передачі
по наданню медичної допомоги (послуги)
щодо організації цілеспрямованого та
ефективного лікування потерпілих з
метою якнайшвидшого відновлення
здоров'я застрахованих №2, складеного
04.03.2011 року в сумі 73,28 грн.

На вказаний вище Акт 15.12.2011 року
позивачем подано заперечення за №365. За
результатами розгляду заперечень
відповідачем підготовлені Висновки
від 11.01.2012 року, згідно з якими
зауваження позивача, в частині
відшкодування вартості медикаментів,
використаних при стаціонарному
лікуванні: потерпілого ОСОБА_3 в
Івано-Франківському обласному
фтизіопульмонологічному центрі на
суму 73,28 грн., потерпілого ОСОБА_4 в
Івано-Франківській обласній клінічній
лікарні на суму 497,15 грн., та на суму 1277,62
грн., не прийняті Державною фінансовою
інспекцією в Івано-Франківській
області. У зв'язку із чим, 13.01.2012 року
відповідачем винесено Вимогу
№09-04-14-14/229 "Про усунення виявлених
ревізією порушень законодавства",
відповідно до пункту 2 якої позивача
зобов'язано відобразити дебіторську
заборгованість за Івано-Франківською
обласною клінічною лікарнею та
Івано-Франківським обласним
фтизіопульмонологічним центром та
провести претензійно-позовну роботу з
контрагентами щодо відшкодування
коштів в сумі 1848,05 грн., в іншому випадку
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат шкоду у порядку та
розмірі, встановленому ст.ст. 130-136
Кодексу законів про працю України.

З додатку до Акту ревізії встановлено,
що, у вигляді Довідки при лікуванні
потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на
підставі вищевказаних актів: №2 від
04.03.2011 року на загальну суму 412,53грн. ; №6
від 14.09.2010 року на загальну суму 796,90
грн.,; №8 від 12.10.2010 року на загальну суму
1318,62 грн., Івано-Франківській обласній
клінічній лікарні та
Івано-Франківському обласному
фтизіопульмонологічному центру
позивачем відшкодовано вартість
лікарських засобів та виробів
медичного призначення, в сумі 1848,05 грн.,
які не передбачені Переліком,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 05.09.1996 року №1071.

З врахуванням цього позиція
відповідача гуртується на тому, що
оскільки окремі лікарські засоби (в
перелік яких відповідачем також
включено вироби медичного призначення)
не передбачені постановою Кабінету
Міністрів України від 05.09.1996 року №1071,
позивач неправомірно відшкодував
вартість визначених медикаментів та
медичних виробів.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Пунктом 8 "Положення про порядок
забезпечення потерпілих лікарськими
засобами, виробами медичного
призначення, постільною та натільною
білизною, перуками", затвердженого
постановою Правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України №26 від 27.03.2003 року,
яка діяла до 08.07.2010 року, передбачалось,
що фінансування витрат потерпілим на
лікарські засоби та ВМП здійснюється
безпосередньо за прямими наслідками
травми або професійного захворювання.
Фінансуються витрати на лікарські
засоби відповідно до Переліку
лікарських засобів вітчизняного та
іноземного виробництва, які можуть
закуповувати заклади та установи
охорони здоров'я, що повністю або
частково фінансуються з державного або
місцевих бюджетів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.09.96 року № 1071 "Про порядок
закупівлі лікарських засобів
закладами та установами охорони
здоров'я, що фінансуються з бюджету".

Приписи вказаної постанови до 08.07.2010
року встановлювали порядок
фінансування витрат на лікування
потерпілих в межах найменувань,
передбачених Переліком лікарських
засобів, затверджених постановою КМУ №
1071 від 05.09.1996 року. Згідно з пунктом 2
постанови Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 09.06.2010 року №18,
зареєстрованої МЮУ 08.07.2010 року за №
489/17784 "Про затвердження Положення про
організацію лікування медичної
реабілітації та забезпечення
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання лікарськими засобами та
виробами медичного призначення",
визнано такими, що втратили чинність,
зокрема, постанова Правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України №26 від 27.03.2003 року.

В пункті 2 розділу 1 "Загальні положення"
Положення №18 зазначено, що
фінансування витрат на лікування
потерпілих, їх медичну реабілітацію,
забезпечення лікарськими засобами,
виробами медичного призначення
здійснюється за прямими наслідками
страхового випадку виконавчою
дирекцією Фонду, робочими органами
виконавчої дирекції Фонду відповідно
до укладених договорів із аптечними
закладами (постачальниками,
виробниками), санаторно-курортними,
реабілітаційними закладами
(відділеннями), закладами охорони
здоров'я державної та/або комунальної
форм власності за рахунок коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України

Як визначено пунктом І розділу ІІІ
"Лікування потерпілих та їх медична
реабілітація" Положення №18, підставою
для фінансування витрат на лікування
потерпілих, їх медичну реабілітацію є
акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування хронічного
професійного захворювання за формами,
наведеними у додатках до Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.2004 № 1112,
висновок МСЕК про ступінь втрати
професійної працездатності та потребу
потерпілого у такій допомозі. Пунктом 2
даного розділу передбачено, що
фінансуванню підлягають витрати у разі
надання потерпілим медичної допомоги у
стаціонарах закладів охорони здоров'я
(у тому числі спеціалізованих),
реабілітаційних послуг у закладах
охорони здоров'я (у тому числі
спеціалізованих), санаторно-курортних,
реабілітаційних закладах
(відділеннях).

У відповідності до пункту 3 розділу ІІІ
Положення №18 фінансування витрат на
лікування, медичну реабілітацію
потерпілих здійснюється виконавчою
дирекцією Фонду, робочими органами
виконавчої дирекції Фонду шляхом
відшкодування відповідно до укладених
договорів із закладами охорони
здоров'я, зазначеними у пункті 2 розділу
I цього Положення, за рахунок коштів
Фонду в межах асигнувань, передбачених
бюджетом Фонду на ці цілі.

З вищенаведених норм, визначено, що
підставою для відшкодування витрат на
лікування потерпілих є наявність
укладених договорів, рахунки для
сплати та інші документи відповідно до
укладених договорів (в даному випадку
акти приймання-передачі), а також
висновки МСЕК про ступінь втрати
професійної працездатності та потребу
потерпілого у відповідній професійній
медичній допомозі.

Судом першої інстанції встановлено, що
відшкодування витрат на лікування
потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
здійснювалось позивачем, на підставі:
укладених договорів з
Івано-Франківською обласною клінічною
лікарнею (Договір №6/16 від 11.01.2010 року,
із змінами до договору від 13.07.2010 року)
та з Обласним фтизіопульмонологічним
центром (Договір /12 від 01.02.2011 року);
актів приймання -передачі №2 від 04.03.2011
р., №6 від 14.09.2010 р., та №8 від 12.10.2010 р.;
висновків МСЕК №130784 від 12.03.2003 р. та
№010906 від 09.06.2010 р..

На переконання колегії суддів
встановлені судом обставини
підтверджують правомірність дій
позивача у проведенні відшкодування
витрат на лікування потерпілих в
обсягах, необхідних для усунення
наслідків страхового випадку та у
відповідності до Положення №18.

Покликання відповідача на існування
аналогів лікарських засобів, які
передбачені Переліком, на відміну від
тих, що використовувались при
лікуванні потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
до уваги не беруться, з врахуванням
того, що Державна фінансова інспекція в
Івано-Франківській області не наділена
відповідними повноваженнями та
спеціальними знаннями лікувальної
установи, що надає можливість
самостійно визначати ефективність
лікарських засобів при лікуванні того
чи іншого професійного захворювання.

Частиною 1 постанови Кабінету
Міністрів України №1071 від 05.09.1996 року
затверджено перелік лікарських
засобів вітчизняного та іноземного
виробництва, які можуть закуповувати
заклади і установи охорони здоров'я, що
повністю або частково фінансуються з
державного та місцевих бюджетів, а
також дозволено Міністерству охорони
здоров'я вносити зміни до зазначеного
переліку за погодженням з
Міністерством фінансів.

В пункті 3 розділу 1 Положення №18
наводиться трактування термінів, що
вживаються в цьому Положенні. Так,
зокрема, вироби медичного призначення -
це прилади, комплекси, системи,
обладнання, апарати, інструменти,
пристрої, імплантати, приладдя,
матеріали або інші вироби; медичні
вироби, що не досягають основної
передбачуваної мети в організмі людини
або на ньому за допомогою
фармакологічних, імунобіологічних або
метаболічних засобів, але функціям
яких такі вироби можуть сприяти;
медичні вироби, які використовуються
як окремо, так і в поєднанні між собою,
включаючи програмні засоби, необхідні
для їх належного використання, з метою
забезпечення: профілактики,
діагностики, лікування, спостереження
або полегшення стану пацієнта у разі
захворювання, травми, каліцтва або їх
компенсації; дослідження, заміни або
видозмінювання структури (анатомії)
органів, тканин чи фізіологічних
процесів тощо; лікарські засоби - це
речовини або їх суміші природного,
синтетичного чи біотехнологічного
походження, які застосовуються для
профілактики, діагностики та лікування
захворювань людей або зміни стану і
функцій організму.

Судом першої інстанції також вірно
встановлено, що відповідачем при
виготовленні довідки (додатку до Акту
ревізії) про лікарські засоби
вітчизняного та іноземного
виробництва, що не передбачені
Переліком, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 05.09.1996
року №1071, та при формуванні суми в
розмірі 1848,05 грн., що підлягала
поверненню (відшкодуванню), помилково
включено вироби медичного призначення,
а саме: шприци, марля, рукавиці
стерильні тощо, які не могли бути
передбачені в Переліку, оскільки не
відносяться до лікарських засобів і
порядок використання яких регулюється
іншими нормативними актами.

Постанова Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 09.06.2010 року №18,
зареєстрована МЮУ 08.07.2010 року за № 489/17784
є спеціальним нормативно-правовим
актом, спрямованим на забезпечення
організації цілеспрямованого,
своєчасного та ефективного лікування
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, і в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, жодним чином не
кореспондується з приписами постанови
Кабінету Міністрів України №1071 від
05.09.1996 року "Про порядок закупівлі
лікарських засобів закладами та
установами охорони здоров'я, що
фінансуються з бюджету", водночас і не
суперечить останній.

Стосовно позовних вимог в частині
визнання незаконними дії відповідача
по складанню акта ревізії, зобов'язання
його вчинити дії по виключенню абзаців
2-4 сторінки 16 з акту ревізії та визнання
незаконними дії відповідача по
складанню висновків на заперечення
позивача до акту ревізії суд зазначає,
що ні акт ревізії, а ні висновки на
заперечення до акту не є рішеннями
суб'єкта владних повноважень в
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому не
підлягають оскарженню як такі.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

У Х В А
Л И В :

апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в
Івано-Франківській області залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12.03.2012р. по
справі № 2а-357/12/0970 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Запотічний
І.І.

ОСОБА_2