Справа № 814/5084/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

11 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
814/5084/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Єршовій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Миколаївської Митниці Міндоходів на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг" до
Миколаївської Митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення картки відмови у митному
оформлені товарів,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ "Техноторг" звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Миколаївської митниці Міндоходів про
визнання неправомірним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №504070000/2013/000147/1 від 15
жовтня 2013 року, визнання протиправною
та скасування картки відмови в
прийняті митної декларації, митному
оформлені випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №504070000/2013/00040 від 15 жовтня
2013 року прийняті Митним постом
"Костянтинівка" Миколаївської митниці
Міндоходів

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що під час декларування
митної вартості імпортованого товару,
визначило його вартість відповідно до
ціни договору, а митний орган
безпідставно здійснив коригування
митної вартості товару на суму більш
ніж в два рази.

Відповідач позов не визнав, свої
заперечення обґрунтував тим, що у
товариства не було достатніх
документів, які б підтвердили
самостійно задекларовану митну
вартість, за таких обставин, митниця
визначила цю суму самостійно
відповідно до ст. 54 Митного кодексу
України.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року позов - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 50407000/2013/0000147/1 від 15
жовтня 2013 року, прийняте Митним постом
"Костянтинівка" Миколаївської митниці
Міндоходів.

Визнано протиправною та скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№50407000/2013/00040 від 15 жовтня 2013 року,
прийняту митним постом "Костянтинівка"
Миколаївської митниці Міндоходів.

Присуджено на користь ТОВ "Техноторг"
судові витрати у розмірі 137,64 грн. з
Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі Миколаївської
Митниці Міндоходів ставиться питання
про скасування судового рішення в
зв'язку з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального права, а
також що у зв'язку з тим, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Миколаївської
Митниці Міндоходів, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

20 травня 2013 року між позивачем та
компанією "CNH International SA" (Швейцарія)
укладено контракт поставки № UA-TT-WR-1-2013
на загальну суму 10 000 000 доларів США.
Продавець зобов'язався продати, а
покупець купити товар в межах цього
контракту згідно окремих додатків, що
укладаються між сторонами. Конкретні
умови та терміни поставки товару
визначаються у відповідних додатках до
контракту, а ціна за одиницю товару
вказується в специфікаціях.

25 вересня 2013 року між ТОВ "Техноторг" та
компанією "CNH International SA" було укладено
Специфікацію №4 до контракту
№UA-TT-WR-1-2013, відповідно до якого сторони
домовились про поставку, окрім іншого, 9
одиниць жаток зернових до комбайну New
Holland, модель 24GHCP (ширина захвату 7,3 м),
нові, без транспортного візку, на
умовах поставки - EXW Плоцьк, Польша за
ціною 10 000 доларів США за одиницю.

14 жовтня 2013 року по надходженню на
територію України 1 одиниці жатки New
Holland, модель 24GHCP (ширина захвату 7,3 м),
ТОВ "Техноторг" подав митну декларацію
№504070000/2013/006506, в якій зазначив ціну
товару 10 000 доларів США.

З врахування цією митної вартості,
позивачем самостійно було обраховано
митних платежів у сумі 17091 гривень.

На підтвердження митної вартості
товару ТОВ "Техноторг" надав: митну
декларацію, декларацію митної вартості
від 14 жовтня 2013 р., контракт поставки
№UA-TT-WR-1-2013, специфікацію №4 до
контракту, рахунок-фактуру №FTCNH130403866
від 30 вересня 2013 р. із зазначенням
вартості товару, рішення №1458-13 від 11
жовтня 2013 р. щодо сертифікації товару,
договір перевезення №35 від 12 липня 2013
року, товарно-транспортну накладну (CMR)
№ б/н від 10 жовтня 2013 року, довідку
перевізника.

14 жовтня 2013 року Миколаївською
митницею було направлено на адресу
позивача лист, в якому повідомлялось,
що подані документи не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості,
використані декларантом відомості не
підтверджено документально, неподання
документів, передбачених п.11 ч.11.4
Контракту. На підставі ст. 53 Митного
кодексу України відповідач потребував
від позивача додаткові документи: 1)
виписку з бухгалтерської документації
щодо оплати та страхування товару;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 3)
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, інформацію біржових
організацій про вартість товарів або
сировини

Листом від 15 жовтня 2013 року, на вимогу
митниці позивачем було надано
додаткові документи: комерційну
пропозицію від 30 серпня 2013 року та
банківську гарантію GRI0492MK13 від 30 травня
2013 року. Інших документів позивачем не
надавалось та письмово повідомив про
те, що процедура страхування товару під
час виконання договору поставки не
здійснювалась.

Крім того, позивачем на підтвердження
правдивості ціни, визначеної у митній
декларації, було також надано
експортну декларацію компанії CNH
International SA, за якою проводилося митне
оформлення товару постачальником під
час вивезення з Польщі, відповідно до
якої митна вартість зазначена у
розмірі 31 589 злотих, що враховуючи
курсові різниці дорівнює 10 000 доларів
США .

В рішенні про коригування митної
вартості товарів від 15 жовтня 2013 року
№504000003/2013/000147/1 відповідачем було
зазначено, що метод за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операцій) не
застосовується у зв'язку з тим , що
заявлено неповні відомості про митну
вартість товару, використані
декларантом відомості не підтверджено
документально. Не надано документів,
передбачених ч.3 ст. 53 МК України та
відсутності в них всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості ( подані
бухгалтерські документи не містять
реквізитів та номеру документа, не
надано каталоги, специфікації,
прайс-листи виробника товару, висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлених
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини. У зв'язку з
відсутністю цінової інформації щодо
вартості ідентичних товарів метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів не
застосовується. За митну вартість
відповідачем була прийнята митна
вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів за ВМД
№100270000/2013/210002 від 10 жовтня 2013 року,
відповідно до якої аналогічний товар
імпортувався в України іншим
підприємством за ціною 15000 євро за
одиницю.

Таким чином, Миколаївською митницею
було визначена митна вартість товару
позивача у сумі 21 037,23 доларів США,
замість задекларованих ним самостійно
10 000 доларів США.

Крім того, старшим інспектором
Марченко А.В. винесено картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №504070000/2013/00040
від 15 жовтня 2013 року з причин порушення
вимог п.п.2,6 ст. 54 МКУ.

ТОВ "Техноторг" оформив розмитнення
імпортованого товару на умовах
внесення грошової застави в сумі 16 539,12
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, не надав доказів того, що
документи надані підприємством
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або документи не містять всіх
відомостей, які б підтверджували
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, тим самим
відповідач не довів існування підстав
для витребування додаткових доказів.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 51 МК України - митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу (ч.1); митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу (ч.2).

Згідно з ч.1 ст. 53 МК України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч.2 вказаної статті передбачено, що
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст.
52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару: 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товар) підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

З аналізу ч.ч.1,2 ст. 53 МК України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями ст. 318 МК України, якою
встановлено, що митний контроль має
передбачати виконання митними
органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у ст. 8 МК України
принципами здійснення державної
митної справи на засадах законності та
презумпції невинуватості, єдиного
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів через митний
кордон України, спрощення законної
торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено,
що в разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Відповідно до ч.6 ст. 54 МК України
передбачено, що митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 цього
Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Аналіз документів поданих
підприємством до Митниці, дозволяє
стверджувати, що остання мала в своєму
розпорядженні всі дані, які надавали їй
можливість перевірити числові
значення складових митної вартості
товарів, які були задекларовані
позивачем, що вірно встановлено судом
першої інстанцуії.

Так, у ВМД №504070000/2013/ від 14 жовтня 2013
року, вказано, що позивачем
декларується зернова жниварка 24GHCP.

Ці дані щодо найменування товару, його
вартості, співпадають із такими, що
зазначеними в інвойсі FTCNH130403866 від 30
вересня 2013 року.

Більш того, як вірно прийнято до уваги
судом першої інстанції та не
спростовано у ході розгляду справи в
суді апеляційної інстанції те, що у
зв'язку із закінченням сезону збору
врожаю зернових культур, запропоновано
ціну жниварки у розмірі 10 000 доларів США
по спеціальним акційним цінам, про що
свідчить лист "CNH International SA" від 30 серпня
2013 року.

При цьому постачальником товару є
безпосередньо його виробник - компанія
CNH International SA, яка є загальновідомим
світовим концерном з виробництва
сільськогосподарської, будівельної та
промислової техніки.

Позивач має прямий договір з
виробником товару CNH International SA на
загальну суму 100 000 000 доларів США, що
також, враховуючи обсяги постачання,
сезонність та акційні знижки для
дилерів, дає змогу придбавати товар по
більш низькій ціні.

Цілком вірним є висновок суду першої
інстанції про те, що відповідачем не
доведені підстави для витребування
додаткових документів, оскільки у
рішенні про коригування митної
вартості митним органом не зазначено,
які використані декларантом відомості
не підтверджено документально, в яких
документах містились розбіжності,
наявності ознак підробки, або
відсутність відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості в конкретних
документах.

Довід апелянта щодо неправильного
визначення позивачем ціни товару є
декларування іншим імпортером
подібного товару за ціною більшою, ніж
задекларована позивачем, не знайшов
правового обґрунтування у суді першої
інстанції, оскільки він суперечить
наявним в матеріалах справи доказам, з
чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або
вартість товарів, обчислена відповідно
до ст. 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідачем не доведена неможливість
визначення митної вартості товарів за
основним методом, а також не доведена
заборона оформлення митної вартості
товару за ціною нижчою, ніж ціна, по
якій подібний товар завозився раніше
іншими імпортерами.

Аналізуючи наведене в сукупності,
судова колегія приходить до висновку,
що оскільки позивачем подано
Миколаївській митниці достатній пакет
документів, передбачений ст. 53 МК
України, на підтвердження кількісних
та вартісних показників імпортованого
товару, повноти і достовірності митної
вартості товару, заявленої позивачем
за основним методом, відсутні підстави
для коригування митним органом митної
вартості товару.

Судова колегія звертає увагу на те, що
контроль за правильністю обчислення
декларантом митної вартості товару,
який належить до виключної компетенції
відповідача, полягає не в тому, щоб
скоригувати митну вартість товару в
бік збільшення, а визначити реальну
ціну товару, що ввозиться на територію
України.

За обставинами справи, митним органом
не взята до уваги вартість товару за
ціною контракту, яка може не
відповідати рівню митної вартості на
аналогічні та подібні товари. Митним
органом не доведена неможливість
визначення митної вартості товарів за
основним методом.

Формально нижчий рівень митної
вартості імпортованого позивачем
товару від рівня митної вартості
іншого митного оформлення, не може
розцінюватися як заниження позивачем
митної вартості, не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару і не
може бути достатньою підставою для
відмови у здійсненні митного
оформлення товару за першим методом
визначення його митної вартості.

Оскільки переконливих аргументів, які
б викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною контракту, апелянтом не наведено,
а інших обставин, які б впливали на
рівень задекларованої позивачем
митної вартості товару, не встановлено,
то суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку наявність
правових підстав для скасування картки
відмови та рішення про коригування
митної вартості товарів.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївської
Митниці Міндоходів залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі
(після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв