Справа № 804/5988/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 р. Справа № 804/5988/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Тулянцевої І.В.

при секретарі
Шевцовій М.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Лівобережної об'єднаної Державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТК «КЛОЧКО» про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28.04.14 року Лівобережна об'єднана
Державна податкова інспекція
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулася
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТК «КЛОЧКО» про
стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТК «КЛОЧКО» має
заборгованість по орендній платі за
земельні ділянки державної і
комунальної власності, яка утворилася
внаслідок несплати Товариством
самостійно нарахованих податкових
зобов'язань визначених на підставі
поданої до контролюючого органу
податкової декларації з орендної
плати за земельні ділянки за 2012 рік №
1975 у розмірі 18124,97 грн., щомісячний
платіж складає 2587,76 грн. (червень 2012
року та грудень 2012 року), 2589,93 грн.
(липень 2012 року - листопад 2012 року). З
урахуванням часткової слати, станом на
15.04.2014 року заборгованість складає
18127,38 грн. Також, Товариством
самостійно нараховане податкове
зобов'язання з орендної плати за
земельні ділянки за 2013 рік визначених
на підставі поданої до контролюючого
органу податкової декларації №
від 20.02.2013 року у розмірі 31079,20 грн.,
щомісячний платіж складає з січня 2013
року по листопад 2013 року - 2589,93 грн., 2589,97
грн. у грудні. У добровільному порядку
заборгованість у розмірі 49206,58 грн. не
сплачена, тому податковий орган
звернувся до суду із позовом про
стягнення боргу.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності (а.с. 20). Позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним
чином про дату, час та місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явився, повістка про розгляд справи
повернулася на адресу відправника з
відміткою пошти «за закінченням строку
зберігання». Згідно з відомостями, що
містяться в позовній заяві та витязі з
ЄДРПОУ, місцезнаходженням відповідача
є адреса: 49000, м.Дніпропетровськ,
вул..Леніна, буд. 27, офіс 9, на цю ж адресу
направлена і судова повістка на ім'я
відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 33 КАС України, у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином (а.с. 26).

Згідно з ч.4, 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
огляду на наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТК «КЛОЧКО» () знаходиться на обліку в
Лівобережній об'єднаній Державній
податковій інспекції
м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області.

15.02.12 року Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТК «КЛОЧКО» до
Лівобережної ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області подано
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2012 рік № 1975
від 15.02.2012 року, згідно якої сума
податкового зобов'язання по платежу
«орендна плата за земельні ділянки» до
сплати складає 18124,97 грн., за рік,
щомісячний платіж складає 2589,93 грн.
(а.с. 21-22).

20.02.2013 року Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТК «КЛОЧКО» до
Лівобережної ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області подано
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2013 рік №
згідно якої сума податкового
зобов'язання по платежу «орендна плата
за земельні ділянки» до сплати складає
31079,20 грн., щомісячний платіж з січня 2013
року по листопад 2013 року складає 2589,93
грн., у грудні 2013 року - 2589,97 грн. (а.с. 6-8).

Зазначені дії відповідача
узгоджуються з вимогами розділу ХІІІ
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755 - VI (далі - ПК України). Між тим,
відповідачем щомісячні платежі зі
сплати земельного податку та орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності не
сплачувались внаслідок чого у
підприємства виникла недоїмка.

Так, згідно інтегрованих карток
платника податку станом на 15.04.2014 року
за відповідачем рахується податкових
борг в розмірі 49206,58 грн., який утворився
у зв'язку з несплатою самостійно
узгодженого податкового зобов'язання з
орендної плати за землю за 2012 рік в сумі
18127,38 грн. ( за червень-грудень 2012 року),
та в сумі 31079,20 грн. за 2013 рік ( за
січень-грудень 2013 року). (а.с.11-15).

У зв'язку з об лікуванням на картках
особових рахунків платника податків
переплати сума заборгованості складає
49206,58 грн. (а.с. 11, 12, 13-15).

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, повноваження і
обов'язки посадових осіб під час
здійснення податкового контролю, а
також відповідальність за порушення
податкового законодавства,
врегульовані нормами Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI.

Розділ ХІІІ Податкового кодексу
України регулює правовідносини щодо
плати за землю та орендної плати за
землі державної або комунальної
власності.

Відповідно п. 285.1. ст. 285 Податкового
кодексу України базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік.

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу
України визначено, що платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і до 1 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового
кодексу України податкові
зобов'язання щодо сплати за землю,
визначених у податковій декларації
на поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за поточний рік, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
наступають за останнім календарним
днем податкового (звітнього) місяця.

Згідно зі ст. 288 ПК України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки, .
Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та
порядок її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
ст. 285-287 цього розділу.

В ході розгляду справи було
встановлено, що відповідачем у
встановлені ст. 287 ПК України строки
самостійно нараховані суми податкових
зобов'язань з орендної плати за
земельні ділянки державної та/або
комунальної власності в розмірі 49206,58
грн. не сплачені, що призвело до
виникнення податкового боргу.

Доказів оплати відповідачем сум
грошових зобов'язань у розмірі 49206,58
грн. не надано.

П. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України
визначає, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п.54.2 ст. 54 Податкового
кодексу України грошове зобов'язання
щодо суми податкових зобов'язань з
податку, що підлягає утриманню та
сплаті (перерахуванню) до

бюджету в разі нарахування/виплати
доходу на користь платника податку -
фізичної особи, вважається узгодженим
податковим агентом або платником
податку, який отримує доходи не від
податкового агента, в момент
виникнення податкового зобов'язання,
який визначається за календарною
датою, встановленою розділом IV цього
Кодексу для граничного строку сплати
податку до відповідного бюджету.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковим боргом визнається сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Як свідчать матеріли справи, 05.03.2013 року
на адресу відповідача направлена
вимога № 789 від 31.07.2012 року на суму 2587,76
грн., яка отримана 10.08.2012 року особисто
директором підприємства Рогоза О.В.
(а.с. 10).

Судом встановлено, що за змістом,
формою та підставами винесення така
податкова вимога узгоджується з
компетенцією органів державної
податкової служби України,
встановленою Податковим кодексом
України та Порядком направлення
органами державної податкової служби
податкових вимог платникам податків,
затвердженим наказом ДПА України від
24.12.2010 року № 1037 (далі - Порядок).

Відповідно до п.4.6 вказаного Порядку,
податкова вимога вважається
надісланою (врученою) юридичній особі,
якщо її передано посадовій особі такої
юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення.

Доказів оскарження податкової вимоги
позивача відповідачем до суду не
надано, а судом в порядку ст. 11 КАС
України, не встановлено.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно до п.87.1 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у
тому числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема
корпоративних прав, отримані як
позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

В разі невиконання податкової вимоги
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу, зокрема шляхом
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків. Стягнення
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання органам
державної податкової служби, у розмірі
суми податкового боргу або його
частини (пп. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України).

В силу пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (пп. 95.2 cт. 95
Податкового кодексу України).

З огляду на те, що заборгованість
платника податку не погашена у
встановленому законом порядку, позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Лівобережної
об'єднаної Державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТК «КЛОЧКО» про
стягнення заборгованості у розмірі
49206,58 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТК «КЛОЧКО» (49000,
м.Дніпропетровськ, вул.Леніна, буд. 27,
офіс 9, ) на користь
бюджету заборгованість по орендній
платі з юридичних осіб у розмірі 49206,58
грн. (сорок дев'ять тисяч двісті шість
грн.. 58 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя І.В.
Тулянцева