Справа № 820/17485/14
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зміївський машинобудівний завод" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області, з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зміївський машинобудівний завод", в якому просить суд, надати дозвіл Державній податковій інспекції у Зміївському районі ГУ Міндоходів у Харківській області на погашення суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Зміївський машинобудівний завод” у розмірі 144135,51 грн. за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Зміївський машинобудівний завод" перебуває на податковому обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області. На теперішній час за відповідачем лічиться заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість – 126224,41 грн., в т.ч. пеня 1676,36 грн., з орендної плати з юридичних осіб у сумі 423083,64 грн., в т. ч. пеня 122,59 грн., всього у сумі 144135,51 грн. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов’язку, щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. На думку податкового органу, невиконаний платником податків у добровільному порядку податковий обов’язок, має бути виконаний податковим органом за платника податків у примусовому порядку шляхом продажу майна, котре знаходиться під податковою заставою, що потребує отримання дозволу суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання повторно не з’явився , про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, причини неявки суду не повідомив, заперечень та клопотань не надав.

Розглянувши відомості про належне повідомлення сторін про час, дату та місце розгляду справи, заяву позивача про розгляд справи без його участі та повторну неявку відповідача, враховуючи положення ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом .( п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України)

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Постанови набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що відповідач має податковий борг у розмірі 144135,51 грн.

В силу приписів п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, орган державної податкової служби надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області 05.02.2014 року було вручено відповідачу податкову вимогу №6-25 від 04.02.2014 року, згідно підпису на корінці податкової вимоги.

Відповідно до п.87.2. ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.88.1. ст.87 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

З урахуванням п.89.2 положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п.89.2 статті 89 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що податковим керуючим складено акти опису майна № 1/25/25189895 від 18.02.2014 г. , №3/25 від 20.03.2014 року, №4/25 від 31.03.2014 року, №88/25 від 12.09.2014 року, № 55/25 від 16.07.2014 року про наявність майна що може бути описано у податкову заставу всього на суму 502982,25 грн.

Державною податковою інспекцією у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено реєстрацію податкової застави майна платника податків на підставі вказаних актів, що підтверджується витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, наявними в матеріалах справи.

Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги, що правовідносини з приводу погашення податковим органом за платника податків податкового боргу такого платника податків перед бюджетом унормовані ст.95 Податкового кодексу України, відповідно до якої п.95.1 якої орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 ст.95).

З положень наведеної норми закону чітко та однозначно слідує, що підставою для реалізації суб’єктом владних повноважень управлінської функції у спосіб заявлення до суду вимоги про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, є факт недостатності у такого платника власних коштів.

З інкасових доручень (розпоряджень) №984 від 29.09.2014 р., №958 від 24.09.2014 р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зміївський машинобудівний завод", вбачається, що вони повернуті без виконання, оскільки на кошти боржника накладено арешт для забезпечення виконання за іншим виконавчим документом, інші кошти відсутні.

Таким чином, з вказаних документів вбачається, що у відповідача недостатньо грошових коштів на розрахункових рахунках для погашення податкового боргу.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідач доказів на спростування вимог позивача суду не надав, податковий борг в сумі 144135,51 грн. не сплатив.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача про надання Державній податковій інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області на погашення суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зміївський машинобудівний завод" у розмірі 144135,51 грн. за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8-14, 35, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зміївський машинобудівний завод" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна - задовольнити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волошин Д.А.