Справа № 2а-3907/09/1370
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-3907/09/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів у складі:
Головуючої - судді Гулкевич І.З.
Суддів: Костів М.В.
при секретарі: Галійчук А.В.
представника позивача: ОСОБА_2
представників відповідачів: Коцан Н.Я.,
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Державна податкова
адміністрація в Львівській області
про про визнання протиправними дій ,
ОСОБА_5 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової адміністрації у Львівській
- визнання дій неправомірними в частині
невиплати пенсійних доплат, надбавок
за безперервну службу, надбавок в
розмірі 100% посадового окладу, окладу за
спеціальне звання і надбавок за
- зобов*язання нарахувати і виплатити
суму пенсійних доплат в розмірі 6 060, 02
- зобов*язання нарахувати і виплатити
суму надбавки за безперервну службу в
розмірі 97 253, 89 грн.;
- зобов*язання нарахувати і виплатити
суму надбавки відповідно до Указу
Президента України від 23.02.2002 року «Про
посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ»в розмірі 45 796, 67 грн.
28 жовтня 2009 року Ухвалою суду, за
клопотанням представника позивача, в
справу залучено другого відповідача
-Державну податкову адміністрацію
Також, 28.10.2009 року позивачем уточнено
позовні вимоги, а саме:
-зобов*язання нарахувати і
виплатити суму пенсійних доплат в
розмірі 6 060, 02 грн., згідно Постанови
Кабінету міністрів України «Про умови
оплати праці працівників державної
податкової служби» № 1592 від 31 грудня 1996
-зобов*язання нарахувати і виплатити
суму надбавки за безперервну службу в
розмірі 97 253, 89 грн., згідно Указу
Президента України № 595 від 12.07.2003 року
«Про поширення чинності Указу
Президента України від 24.04.2003 року №
370»на осіб начальницького складу
податкової міліції»;
- зобов*язання нарахувати і виплатити
суму надбавки відповідно до Указу
Президента України від 23.02.2002 року «Про
посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ»в розмірі 45 796, 67 грн. і
втратив чинність 18.12.2007 року.
18 грудня 2009 року через канцелярію
суду, за підписом представника
подано заяву про уточнення позовних
- зобов*язання нарахувати і
виплатити пенсійну надбавку згідно
Постанови Кабінету міністрів України
«Про умови оплати праці працівників
державної податкової служби» № 1592 від
31 грудня 1996 року за період з 01.01.2004 по
- зобов*язання нарахувати і
виплатити суму надбавки за безперервну
службу в розмірі 97 253, 89 грн., згідно
Указу Президента України № 595 від 12.07.2003
року «Про поширення чинності Указу
Президента України від 24.04.2003 року №
370»на осіб начальницького складу
податкової міліції»;
- - зобов*язання нарахувати і
виплатити суму надбавки відповідно до
Указу Президента України від 23.02.2002
року «Про посилення соціального
захисту військовослужбовців та осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ»в розмірі 45
- зробити перерахунок вихідної
допомоги та сплатити недоплачену
Відповідно до заяви про уточнення
позовних вимог від 11 травня 2010 року
1) зобов'язати Відповідача нарахувати
та виплатити пенсійну надбавку згідно
Постанови КМ України "Про умови оплати
праці працівників органів державної
податкової служби" №1592 від 31 грудня 1996
року за період з 01.01.04 по 02.06.08;
2) Зобов'язати Відповідача нарахувати і
виплатити суму набавки за безперервну
Президента України №595 від 12.07.03 "Про
поширення чинності Указу Президента
України від 24.04.03 №370 на осіб
начальницького складу податкової
3) Зобов'язати Відповідача нарахувати і
виплатити ОСОБА_5 суми надбавки
відповідно до Указу Президента України
від 23.02.02 "Про посилення соціального
захисту військовослужбовців та осіб
начальницького складу органів
внутрішніх справ" в розмірі 45 796,67;
4) У зв'язку з тим, що у вихідній допомозі
не були враховані всі види
вищезгаданого грошового забезпечення
прошу зробити перерахунок вихідної
допомоги, та сплатити недоплачену
Представник позивача в судовому
засіданні просив позов задоволити в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві . Додатково зазначив, що
в органах податкової міліції позивач
ОСОБА_5 працював на посаді начальника
чергової частини міжрегіонального
управління із оперативного
документування Управління податкової
міліції ДПА у Львівській області.
Спеціальне звання - підполковник
податкової міліції. Згідно наказу ДПА
України №0042-о/д від 23.05.2008 року
звільнений з податкової міліції у
відставку за п.65 пп. "б" згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 30.10.1998
року №1716 та Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ. Вважає, що
посадові особи ДПА у Львівській
області так і ДПА України під час
проходження його служби в органах
податкової міліції виплачували йому
грошове забезпечення з порушенням норм
законодавства, які регулюють
встановлення, нарахування та виплату
грошового утримання працівникам
Представники відповідачів в судовому
засіданні позов не визнали з підстав,
викладених у письмових запереченнях на
адміністративний позов. Додатково
зазначили, що встановлення доплати до
пенсії та надбавки за безперервну
службу, їх встановлення є правом
керівника ДПА України, а не його
обов'язком. Вважають, що позивач
пропустив строк звернення до суду з
адміністративним позовом, а тому
наполягають на відмові у задоволенні
позову у зв'язку з пропуском звернення
до суду без поважних причин.
Заслухавши думку представників сторін,
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, дослідивши докази, якими
вони обґрунтовуються, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити,
мотивуючи це наступним.
Згідно ст. 24 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
від 04.12.1990 року № 509-ХІІ, особи
начальницького складу податкової
міліції проходять службу у порядку,
встановленому законодавством для осіб
начальницького складу органів
внутрішніх справ.
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ.
порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ Української
РСР, їх права та права та обов'язки,
регламентується "Положенням про
порядок проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ" затвердженим
Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що наказом ДПА
України № 010-о/д від 01.03.2002 року майору
податкової міліції ОСОБА_5
-оперуповноваженому диспетчерської
групи Міжрегіонального управління
податкової міліції по оперативному
документуванню в Львівській області
відповідно до підпункту "г" пункту 5
постанови Кабінету Міністрів України
від 31.12.1996 року № 1592 "Про умови оплати
праці працівників Державної
податкової служби" встановлено
щомісячну доплату у розмірі 25
відсотків від суми пенсії, яка б могла
бути нарахована, з 01 лютого 2002 року.
Наказом ДПА України № 005-о/д від 06.02.2004
року (пункт 3) відмінено надбавки за
особливі умови праці, за високі
досягнення у праці, за роботу в умовах
режимних обмежень та щомісячну доплату
від належної суми пенсії, які були
встановлені наказами ДПА України і
діяли до 01.01.2004 року.
Щодо вимоги позивача про визнання
незаконним наказу ДПА України від
06.02.2004 року № 005 о/д в частині скасування
з 01.01.2004 року наказу ДПА України від
01.03.2002 року № 010 о/д щодо встановлення
ОСОБА_6 з 01.02.2002 року доплати від суми
пенсії в розмірі 25% та зобов'язання
посадових осіб ДПА України виплатити
йому цю доплату за відповідний період,
то суд зазначає що п.п. "г" п. .5 постанови
Кабінету Міністрів України від 31.12.1996
року № 1592 "Про умови оплати праці
працівників органів державної
податкової служби", керівникам органів
державної податкової служби у межах
установлених фондів оплати праці та
граничної чисельності працюючих
надано право встановлювати особам
рядового і начальницького складу
податкової міліції, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із
законодавством і залишені за їхньою
згодою та в інтересах справи на службі,
щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50
відсотків суми пенсії, яка б могла бути
Вимога позивача про визнання
незаконною бездіяльності посадових
осіб ДПА у Львівській області, ДПА
України щодо не підготовки наказу про
встановлення ОСОБА_6 надбавки за
безперервну службу з 01.01.2004 року по день
звільнення та зобов'язання посадових
осіб ДПА України встановити йому за
відповідний період та виплатити
зазначену надбавку та інші види
грошового забезпечення, які із цього
випливають не підлягає до задоволення,
оскільки відповідно до указу
Президента України від 24.04.2003 року №
370/2003 "Про надбавки військовослужбовцям
Служби безпеки України та працівникам
органів внутрішніх справ України за
безперервну службу" (втратив чинність),
чинність якого було поширено на осіб
начальницького складу податкової
міліції згідно указу Президента
України від 12.07.2003 року № 595/2003, з метою
підвищення рівня соціального захисту
військовослужбовців Служби безпеки
України та працівників органів
внутрішніх справ України, Голові
Служби безпеки України та Міністрові
внутрішніх справ України надано право
встановлювати відповідно
військовослужбовцям Служби безпеки
України і працівникам органів
внутрішніх справ України щомісячні
надбавки за безперервну службу в
органах безпеки і органах внутрішніх
справ у відсотках до грошового
забезпечення, які мають високі
результати у службовій діяльності,
залежно від стажу служби в таких
розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10
років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20
років - до 70; понад 25 років - до 90
відсотків. Порядок і умови виплати
зазначених надбавок визначався
Головою Служби безпеки України та
Міністром внутрішніх справ України.
Разом з тим Указом Президента України
від 12.07.2003 року № 595/2003 "Про поширення
чинності указу Президента України від
24.04.2003 року № 370 на осіб начальницького
складу податкової міліції",
передбачено поширити чинність указу
Президента України від 24 квітня 2003 року
№ 370 "Про надбавки військовослужбовцям
Служби безпеки України та працівникам
органів внутрішніх справ України за
безперервну службу" на осіб
начальницького складу податкової
міліції та зобов'язано виплачувати
особам начальницького складу
податкової міліції надбавки
відповідно до цього Указу з 1 липня 2003
року за рахунок коштів, визначених
законом про Державний бюджет України
на утримання Державної податкової
адміністрації України.
Наказом ДПА України №71 від 04.02.2004 р. "Про
заходи щодо виконання Указу Президента
України від 12.07.2003 р. №595" відповідно до
Указів Президента України від 12.07.2003 р.
№595 та від 24.04.2003 р, №370 надано право
головам державних податкових
адміністрацій в АР Крим, областях,
містах Києві та Севастополі
встановлювати особам начальницького
складу податкової міліції за високі
результати у службовій діяльності
щомісячні надбавки за безперервну
службу у відсотках до грошового
забезпечення залежно від стажу служби,
зокрема, понад 10 р. - до 30%, понад 15 р. - до
50%. При цьому, відповідно, до п. п. З.З., 3.5.
наказу рішення про встановлення особам
начальницького складу податкової
міліції зазначених надбавок приймати
за поданням їх прямих і безпосередніх
керівників та оголошувати наказом.
Накази про встановлення або скасування
зазначеної надбавки готувати
підрозділам по роботі з персоналом за
поданням керівників підрозділів, в
яких проходять службу працівники
податкової міліції, з обов'язковим
узгодженням з фінансовими
Однак протягом періоду чинності
зазначених норм щодо позивача подання
прямого безпосереднього керівника не
подавалось, наказ про призначення
надбавки не готувався, не погоджувався
з фінансовим підрозділом та не
Наказом ДПА України-№115 від 17.03.2005 р.
"Про внесення змін та доповнень до
наказу ДПА України від 04.02.2004 р. №71" було
викладено у новій редакції п. 1,
внаслідок чого голова ДПА України
залишив за собою право встановлювати
(скасовувати) наказом ДПА України
особам начальницького складу
податкової міліції за високі
результати у службовій діяльності
щомісячні надбавки за безперервну
службу у відсотках до грошового
забезпечення залежно від стажу роботи
у відповідних розмірах, а п. п. З.З., 3.5.
Протягом періоду дії цих норм, щодо
позивача наказ голови ДПА України про
встановлення надбавки не видавався.
Станом на дату розгляду справи судом
Указ Президента України №370/2003 від
24.04.2003 р. "Про надбавки
військовослужбовцям Служби безпеки
України та працівникам органів
внутрішніх справ України за
безперервну службу" втратив чинність
на підставі Указу Президента України
від 18.12.2007 р. №1234/2007 "Про внесення зміни
до Указу Президента України від 14
квітня 1999 року N 379 та визнання такими,
що втратили чинність деяких указів
Президента України".
Як вбачається зі змісту зазначених
нормативних актів, якими передбачено
право керівництва встановлювати
доплату та надбавку, ними не
встановлено чіткого розміру доплати і
надбавки, а зазначено лише граничні їх
розміри. Конкретний розмір доплати і
надбавки встановлюється керівником у
кожному конкретному випадку в межах
фондів оплати праці (коштів на
утримання ДПА). Посилання позивача
на те, що іншим особам такі доплата і
надбавка встановлювались, не
стосується суті справи та не
заслуговує на увагу, зокрема,
враховуючи встановлення наказом ДПА
України №71 від 04.02.2004 р. процедури, що
передує виданню наказу про
встановлення надбавки. Крім того,
доказів звернень позивача під час
служби за їх призначенням до
керівництва суду не надано.
Постановою Кабінету Міністрів України
№1592 від 31.12.1996 р., Указом Президента
України №370/2003 від 24.04.2003 р. передбачено,
що встановлення доплати і надбавки є
правом, а не обов'язком керівника
податкового органу. Тому при вирішенні
справи суд виходить з буквального і
недвозначного розуміння зазначених
норм. Твердження позивача про те, що
відповідачі були зобов'язані
скористатись своїм правом щодо нього і
встановити йому доплату і надбавку,
суперечить закону. Жодного доказу
наявності у відповідачів обов'язку, а
не права, встановити позивачеві
надбавку чи доплату, навіть за умови
фінансової можливості їх встановити,
суду не надано. Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення.
Не реалізація відповідачами свого
права, передбаченого законодавством,
на встановлення доплати і надбавки, не
може визнаватись незаконною їх
бездіяльністю, оскільки у
відповідності до ст. 19 Конституції
України використання чи
невикористання свого права
здійснюється на підставі та у межах
повноважень, наданих законодавством.
Крім того, станом на дату розгляду
справи судом Указ Президента України
№370/2003 від 24.04.2003 р. "Про надбавки
військовослужбовцям Служби безпеки
України та працівникам органів
внутрішніх справ України за
безперервну службу" втратив чинність, а
відтак не може служити підставою для
встановлення доплати.
Таким чином суд приходить до
переконання, що керівникам Державних
податкових адміністрацій областей, а
згодом - Голові ДПА України, надано
право, а не покладено обов'язок,
установлювати особам начальницького
складу податкової міліції
вищезазначені надбавки в межах коштів,
передбачених у Державному бюджеті на
утримання Державної податкової
адміністрації України. Суд
погоджується з покликанням
представника відповідача про те, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів, який обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про таке, є обґрунтованим,
виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Якщо законом
встановлена можливість досудового
порядку вирішення спору і позивач
скористався цим порядком, то
обчислення строку звернення до
адміністративного суду починається з
дня, коли позивач дізнався про рішення
суб'єкта владних повноважень за
результатами розгляду його скарги на
рішення, дії або бездіяльність суб'єкта
владних повноважень.

Пропущення строку звернення до
адміністративного суду, згідно із ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України, є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін. Якщо суд визнає причину
пропущення строку звернення до суду
поважною, адміністративна справа
розглядається і вирішується в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Наказ Державної податкової
адміністрації України № 0042-о/д, яким
звільнено ОСОБА_5, виданий 23.05.2008 року,
проте позивач звернувся з зазначеним
позовом до суду 05 червня 2009 року.
Доказів поважності причин пропуску
строку звернення до суду позивачем не
представлено.

Враховуючи вищенаведене, суд
вважає, що в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 до ДПА у Львівській області, ДПА
України про визнання неправомірними
дій та стягнення додаткових видів
грошового забезпечення слід відмовити
.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7- 14,17, 18, 21, 49, 51, 69, 70,
71, 86, 99,100, 128, 158, 160 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У позові відмовити .

2. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в
строк, встановлений цим Кодексом,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи. Якщо
строк апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

3. Заява про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається в строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуюча суддя
Гулкевич І.З.

Судді:
Костів М.В.

Шинкар Т.І.

Повний текст постанови виготовлено
21.06.2010 року.