Справа № 815/4600/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4600/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м.Одеса

10год.50хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора до виконавчого комітету
Новоцаричанської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, Новоцаричанської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії

встановив:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора, в якій позивач просить суд
визнати неправомірними дії
виконавчого комітету Новоцаричанської
сільської ради
Білгород-Дністровського району щодо
неоформлення документів на
експлуатацію полігону твердих
побутових відходів згідно вимог
чинного законодавства, зобов'язати
виконавчий комітет Новоцаричанської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
отримати документи, що посвідчують
користування або володіння земельною
ділянкою під розміщення полігону
твердих побутових відходів,
зобов'язати виконавчий комітет
Новоцаричанської сільської ради
Білгород-Дністровського району
отримати спеціальний паспорт на місце
видалення твердих побутових відходів.

В обґрунтування своєї правової позиції
прокурор зазначив, що проведено
перевіркою встановлено не виконання
виконавчим комітетом Новоцаричанської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області вимог ст.21 «Про
відходи», а саме, відповідачем не
оформлено документів на експлуатацію
полігону твердих побутових відходів
згідно вимог чинного законодавства та
не отримано документів, що посвідчують
користування або володіння земельною
ділянкою під розміщення полігону
твердих побутових відходів.

Представники відповідачів /виконавчий
комітет Новоцаричанської сільської
ради Білгород-Дністровського району
Одеської області та Новоцаричанська
сільська рада Білгород-Дністровського
району/ в судове засідання не з'явилися,
про дату, час та місце судового
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Від Виконавчого комітету
Новоцаричанської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області 19.09.2014 року надійшло
клопотання про розгляд справи за
відсутності його представника.

Крім того, 18.08.2014 року від Виконавчого
комітету Новоцаричанської сільської
ради Білгород-Дністровського району
Одеської області надійшли письмові
заперечення проти позову, в яких
відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог заступнику
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора. В обґрунтування своєї
правової позиції зазначив, що
Новоцаричанською сільською радою
Білгород-Дністровського району
Одеської області були вчиненні всі
необхідні заходи для оформлення
необхідних документів. Так 02.10.2012 року
голові Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації було
направлено клопотання про виділення
земельної ділянки площею 0, 70 га, яка
знаходиться за межами населеного
пункту с. Нова Царичанка із земель
сільськогосподарського призначення
для розміщення звалища твердих
побутових відходів. На вказаний запит
була отримання відповідь про розгляд
клопотання та направлення запиту до
відділу Держземагентства у
Білгород-Дністровському районі. 02.10.2014
року відповідачем направлено до
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації обґрунтування
необхідності відведення земельної
ділянки для розміщення звалища твердих
побутових відходів, за межами
населеного пункту. 28.12.2012 року
відповідачем отримана відповідь, де
вказано, що схема планування
Білгород-Дністровського району
розроблена та затверджена у 2012 році.

Таким чином, можливість розташування
звалища побутових відходів на
території Новоцаричанської сільської
ради визначається на підставі
містобудівної документації щодо
планування і забудови території. 01.06.2013
року було направлено лист на ім'я
голови Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації про
ініціювання розробки детального плану
території за межами населеного пункту
щодо розміщення полігону побутових та
твердих відходів на території с. Нова
Царичанка. Так в.о. голови
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації було прийнято
розпорядження «Щодо розробки
містобудівної документації»,
відповідно до якого розроблено
детальний план території за межами с.
Нова Царичанка, для розміщення
полігону побутових та твердих
відходів.

При цьому, у зв'язку з тим, що місце
видалення відходів знаходиться за
межами населеного пункту с. Нова
Царичанка, відповідач не вправі
розпоряджатися земельною ділянкою на
якій розташоване сміттєзвалище,
оскільки це відноситься до компетенції
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації.

В судовому засіданні 05.11.2014р. судом
протокольно ухвалено рішення про
розгляд справи у порядку письмового
провадження. Представник прокуратури
не заперечував проти розгляду справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, заслухавши пояснення
представника прокуратури, суд дійшов
наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі
постанови №20 заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора від 24 лютого 2014 року
прокуратурою проведено перевірку в
порядку нагляду за додержанням та
застосуванням законів в
Новоцаричанській сільській раді.

Так, на Вимогу заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора (надалі - прокурор)
№16-2746-14вих. від 18.03.2014р. щодо стану
законності в сфері поводження з
відходами, Новоцаричанська сільська
рада направила на адресу прокурора
копію розпорядження
Білгород-Дністровської РДА про надання
згоди на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на
розміщення сміттєзвалища, копію схеми
санітарної очистки населених пунктів
та копію рішення про затвердження
схеми санітарної очистки населених
пунктів. Крім того відповідачем
зазначено, що паспорт на сміттєзвалище,
яке розташоване на території
Новоцаричанської сільської ради
знаходиться в стані розробки
Білгород-Дністровською РДА тому, що
земельна ділянка, на якій розташоване
сміттєзвалище, знаходиться за межами
населеного пункту.

Прокурор стверджує, що Сільрадою не
оформлені документи на експлуатацію
полігону твердих побутових відходів
згідно вимог чинного законодавства, не
отримано документи, що посвідчують
користування або володіння земельною
ділянкою під розміщення полігону
твердих побутових відходів, не
отримано спеціального паспорту на
місце видалення твердих побутових
відходів, що є протиправною
бездіяльністю відповідача виходячи із
його повноважень відповідно до
ст.ст.26,30,33 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.21 ЗУ «Про
відходи».

Таку позицію суд вважає помилковою
виходячи із наступного.

Відповідно до пп.6 та пп.15 п. "а" ч.1 ст.30
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
вирішення питань збирання,
транспортування, утилізації та
знешкодження побутових відходів,
знешкодження та захоронення трупів
тварин; затвердження схем санітарного
очищення населених пунктів та
впровадження систем роздільного
збирання побутових відходів.

В матеріалах справи відсутні докази, як
і посилання прокурора на те, що
Сільрада не вирішує відповідно до
компетенції свого виконавчого органу
питання збирання, транспортування,
утилізації та знешкодження побутових
відходів та інші питання згідно із п.п.6,
15 п. «а» ч. 1 ст.30 Закону №280/97.

Відповідно до пунктів 38, 54, 55 ч.1 ст.26 ЗУ
«Про місцеве самоврядування в Україні»
(надалі - Закон №280/97) до виключної
компетенції сільських, селищних,
міських рад відноситься, зокрема,
надання відповідно до законодавства
згоди на розміщення на території села,
селища, міста нових об'єктів, у тому
числі місць чи об'єктів для розміщення
відходів, сфера екологічного впливу
діяльності яких згідно з діючими
нормативами включає відповідну
територію; вирішення питань у сфері
поводження з небезпечними відходами
відповідно до законодавства;
визначення на конкурсних засадах
юридичних осіб, які здійснюють у межах
певної території збирання та
перевезення побутових відходів
спеціально обладнаними для цього
транспортними засобами.

Як убачається із матеріалів справи,
заявлені до Сільради позовні вимоги не
обумовлені бездіяльністю відповідача,
пов'язаною з порушенням або
нереалізацією його компетенції,
визначеної наведеними нормами ст.26
Закону №280/97. Докази такої
бездіяльності в матеріалах справи
відсутні.

Згідно з пп. 2 п. «а» ч. 1 ст. 33 вказаного
Закону, до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить підготовка і подання на
затвердження ради проектів місцевих
програм охорони довкілля, участь у
підготовці загальнодержавних і
регіональних програм охорони довкілля.

Правові, економічні та соціальні
основи організації охорони
навколишнього природного середовища
передбачені Законом України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» № 1264-ХІІ від 25.06.1991 року (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Відповідно до статті 55 вказаного
Закону, розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання як вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людей.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України
визначено, що право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті
26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від
21.05.1997 року (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад відносяться
питання щодо надання відповідно до
законодавства згоди на розміщення на
території села, селища, міста нових
об'єктів, у тому числі місць чи об'єктів
для розміщення відходів, сфера
екологічного впливу діяльності яких
згідно з діючими нормативами включає
відповідну територію.

Пунктом 6 пункту «б» частини 1 статті 33
вказаного Закону визначено, що до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
визначення території для розміщення
відходів відповідно до законодавства.

Відповідно до вимог цього ж Закону
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, ним та іншими законами до їх
відання.

У преамбулі Закону України «Про
відходи» № 187/98-ВР від 05 березня 1998 року
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) визначені
правові, організаційні та економічні
засади діяльності, пов'язаної із
запобіганням або зменшенням обсягів
утворення відходів, їх збиранням,
перевезенням, зберіганням,
сортуванням, обробленням, утилізацією
та видаленням, знешкодженням та
захороненням, а також з відверненням
негативного впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини на території.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про відходи», органи місцевого
самоврядування у сфері поводження з
відходами забезпечують: а) виконання
вимог законодавства про відходи; б)
розроблення та затвердження схем
санітарного очищення населених
пунктів; в) організацію збирання і
видалення побутових відходів, у тому
числі відходів дрібних виробників,
створення полігонів для їх
захоронення, а також організацію
роздільного збирання корисних
компонентів цих відходів; г)
затвердження місцевих і регіональних
програм поводження з відходами та
контроль за їх виконанням; д) вжиття
заходів для стимулювання суб'єктів
господарювання, які здійснюють
діяльність у сфері поводження з
відходами; е) вирішення питань щодо
розміщення на своїй території об'єктів
поводження з відходами; є) координацію
діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності, що знаходяться на їх
території, в межах компетенції; з)
здійснення контролю за раціональним
використанням та безпечним
поводженням з відходами на своїй
території; и) ліквідацію
несанкціонованих і неконтрольованих
звалищ відходів; і) сприяння
роз'ясненню законодавства про відходи
серед населення, створення необхідних
умов для стимулювання залучення
населення до збирання і заготівлі
окремих видів відходів як вторинної
сировини; ї) здійснення інших
повноважень відповідно до законів
України; й) надання згоди на розміщення
на території села, селища, міста місць
чи об'єктів для зберігання та
захоронення відходів, сфера
екологічного впливу функціонування
яких згідно з діючими нормативами
включає відповідну
адміністративно-територіальну
одиницю; к) надання дозволів на
будівництво або реконструкцію об'єкта
поводження з відходами на відповідній
території селища або міста у порядку,
визначеному законом; л) надання
дозволів на експлуатацію об'єкта
поводження з небезпечними відходами на
відповідній території селища або міста
у порядку, визначеному законом; м)
здійснення контролю за додержанням
юридичними та фізичними особами вимог
у сфері поводження з виробничими та
побутовими відходами відповідно до
закону та розгляд справ про
адміністративні правопорушення або
передача їх матеріалів на розгляд
інших державних органів у разі
порушення законодавства про відходи.

Органи місцевого самоврядування
приймають рішення про відвід земельних
ділянок для розміщення відходів і
будівництва об'єктів поводження з
відходами.

Згідно з статтею 33 Закону України «Про
відходи», зберігання та видалення
відходів здійснюються відповідно до
вимог екологічної безпеки та
способами, що забезпечують максимальне
використання відходів чи передачу їх
іншим споживачам (за винятком
захоронення).

На кожне місце чи об'єкт зберігання або
видалення відходів складається
спеціальний паспорт, в якому
зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів.

Видалення відходів здійснюється
відповідно до встановлених
законодавством вимог екологічної
безпеки з обов'язковим забезпеченням
можливості утилізації чи захоронення
залишкових продуктів за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

Зберігання та видалення відходів
здійснюються в місцях, визначених
органами місцевого самоврядування з
врахуванням вимог земельного та
природоохоронного законодавства, за
наявності спеціальних дозволів, у яких
визначені види та кількість відходів,
загальні технічні вимоги, заходи
безпеки, відомості щодо утворення,
призначення, методів оброблення
відповідно до встановлених лімітів та
умови їх зберігання.

Визначені для зберігання та видалення
відходів місця чи об'єкти повинні
використовуватися лише для заявлених
на одержання дозволу відходів.

Забороняється змішування чи
захоронення відходів, для утилізації
яких в Україні існує відповідна
технологія.

Забороняється несанкціоноване
скидання і розміщення відходів у тому
числі побутових у підземних
горизонтах, на території міст та інших
населених пунктів, на територіях
природно-заповідного фонду, на землях
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення, в межах водоохоронних зон
та зон санітарної охорони водних
об'єктів, у інших місцях, що може
створювати небезпеку для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людини. Захоронення
відходів у надрах допускається у
виняткових випадках за результатами
спеціальних досліджень з дотриманням
стандартів, норм і правил, передбачених
законодавством України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення
державного обліку та паспортизації
відходів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 2034 від 01
листопада 1999 року, паспортизація
відходів - процес послідовного
збирання, узагальнення та зберігання
відомостей про кожний конкретний вид
відходів, їх походження, технічні,
фізико-хімічні, технологічні,
екологічні, санітарні, економічні та
інші показники, методи їх вимірювання і
контролю, а також про технології їх
збирання, перевезення, зберігання,
оброблення, утилізації, видалення,
знешкодження і захоронення.

Згідно з пунктом 19 Порядку ведення
реєстру місць видалення відходів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 1998 року
№ 1216, щорічно паспорти місць видалення
відходів підлягають перегляду за
результатами спостережень,
контрольних замірів, додаткових робіт
тощо і погоджуються Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими держадміністраціями. У разі
необхідності за рішенням місцевих
державних адміністрацій може
здійснюватися позачергове уточнення
даних паспортів місць видалення
відходів.

Пунктом 1.8 Правил експлуатації
полігонів побутових відходів,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства № 435 від 01 грудня 2010 року
та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 22 грудня 2010 року №
1307/18602, передбачено, що відповідно до
ДБН В.2.4-2-2005 «Полігони твердих
побутових відходів. Основи
проектування» на кожен полігон
побутових відходів має бути
розроблений, погоджений та
затверджений проект, що включає
санітарно-технічний паспорт. Роботи на
полігонах побутових відходів
виконуються відповідно до
затвердженого проекту.

Системний аналіз вищезазначених норм
дозволяє зробити висновок, що
розміщення відходів дозволяється лише
за наявності спеціального дозволу на
визначених місцевими радами
територіях за наявності
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку у межах установлених
лімітів, з додержанням санітарних і
екологічних норм та способом, що
забезпечує можливість їх подальшого
використання як вторинної сировини і
безпеку для навколишнього природного
середовища та здоров'я людей

Як вбачається з матеріалів справи з
метою отримання всіх необхідних
документів, Новоцаричанська сільрада
02.10.2012 р. звернулася до голови
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації з клопотанням
про виділення земе льної ділянки
площею 0,70 га , яка знаходиться за межами
населеного пункту с. Нова Царичанка із
земель сільськогосподарського
призначення для розміщення звалища
твердих побутових відходів.

Згідно відповіді
Білгород-Дністровської РДА від 08.11.2012
року за №3240/40-19/1/6813 вказане клопотання
було розглянута та з метою недопущення
порушення законодавства України
районною державною адміністрацією
направлено запит до відділу
Держземагентства у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області.

02.10.2012 р. відповідачем направлено до
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації обґрунтування
необхідності відведення земельної
ділянки для розміщення звалища твердих
побутових відходів, за межами
населеного пункту с. Нова Царичанка.

На вказане звернення Сільрада отримала
28.12.2012 р. відповідь від
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації, в якій
зазначено, що визначення і раціональне
взаємне розташування зон рекреаційних
, природоохоронних, оздоровчих,
історико-культурних та інших зон і
об'єктів , планування територій на
регіональному рівні здійснюється
шляхом розроблення схем планування
областей та районів. При цьому, схема
планування Білгород-Дністровського
району розроблена та затверджена у 2012
році. Таким чином, можливість
розташування звалища побутових
відходів на тери торії
Новоцаричанської сільської ради
визначається на підставі
містобудівної документації щодо
планування і забудови територій,
затвердженої у встанов леному законом
порядку .

01.06.2013р. Сільрадою було направлено лист
на ім'я голови Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації про
ініціювання розробки детального плану
території за межами населеного пункту
щодо розміщення полігону побутових та
твердих відходів на території с. Нова
Царичанка .

В.о.голови районної державної
адміністрації було прийнято
розпорядження .N 266/А - 2013 від 14.06.2013 року
„Щодо розробки містобудівної
документації", згідно якого Білгород -
Дністровська районна рада вирішила:

- розробити детальний план території за
межами с. Нова Царичанка, для
розміщення полігону побутових та
твердих відходів;

- начальника відділу містобудування та
архітектури районної державної
адміністрації (Абусерідзе С.Є.)
зобов'язано забезпечити організацію
розробки детального плану території
згідно діючого законодавства .

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.122 Земельного
кодексу України сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб. Районні державні
адміністрації на їхній території
передають земельні ділянки із земель
державної власності, крім випадків,
визначених частинами четвертою і
восьмою цієї статті, у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для: а)
ведення водного господарства; б)
будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті; в) індивідуального дачного
будівництва.

У разі, коли звалище твердих побутових
відходів знаходиться за межами с.Нова
Царичанка, у Новоцаричанської
сільської ради відсутні повноваження
на розпорядження відповідною
земельною ділянкою за межами
населеного пункту, яка не належить до
земель комунальної власності.

За цих обставин безпідставними слід
визнати ствердження прокурора, що
Сільрада допустила протиправну
бездіяльність у вигляді неоформлення
документів на експлуатацію полігону
твердих побутових відходів, а також
неоформлення документів на земельну
ділянку під розміщення полігону
твердих побутових відходів.

Відповідно до ст.35-1 ЗУ «Про відходи»
Поводження з побутовими відходами
здійснюється відповідно до державних
норм, стандартів і правил. Власники або
наймачі, користувачі, у тому числі
орендарі, джерел утворення побутових
відходів, земельних ділянок укладають
договори з юридичною особою, яка
визначена виконавцем послуг на
вивезення побутових відходів,
здійснюють оплату таких послуг та
забезпечують роздільне збирання
твердих побутових відходів. Збирання
та вивезення побутових відходів у
межах певної території здійснюються
юридичною особою, яка уповноважена на
це органом місцевого самоврядування на
конкурсних засадах у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, спеціально обладнаними для
цього транспортними засобами. Під час
проектування житлових будинків,
громадських, виробничих, складських та
інших споруд передбачаються
будівництво та облаштування
контейнерних майданчиків для
роздільного збирання і зберігання
побутових відходів, урн для побутових
відходів. Житлові масиви і
внутрішньодворові території, дороги
загального користування та інші
об'єкти благоустрою населених пунктів,
а також місця проведення масових
заходів обладнуються контейнерними
майданчиками, урнами для побутових
відходів. Роздільне збирання побутових
відходів здійснюється їх власниками
згідно з методикою роздільного
збирання побутових відходів, яка
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства.
Великогабаритні та ремонтні відходи у
складі побутових відходів мають
збиратися окремо від інших видів
побутових відходів. Небезпечні відходи
у складі побутових відходів збираються
окремо від інших видів побутових
відходів, а також мають
відокремлюватися на етапі збирання чи
сортування та передаватися
спеціалізованим підприємствам, що
одержали ліцензії на здійснення
операцій у сфері поводження з
небезпечними відходами. Перевезення
побутових відходів здійснюється
спеціально обладнаними транспортними
засобами. Орган місцевого
самоврядування на конкурсних засадах
визначає виконавця послуг з
перевезення побутових відходів з
певної території населеного пункту.
Захоронення побутових відходів
дозволяється тільки на спеціально
обладнаних для цього
полігонах/звалищах. Під час обрання
органами місцевого самоврядування або
місцевими державними адміністраціями
схеми санітарного очищення перевага
надається пропозиціям, що передбачають
більший ступінь перероблення чи
утилізації побутових відходів.
Термічне оброблення (спалювання)
побутових відходів дозволяється лише
на спеціально призначених для цього
підприємствах чи об'єктах. Спалювання
побутових відходів дозволяється лише
на енергетичні цілі з метою одержання
теплової та/або електричної енергії.
Забороняється проектування,
будівництво та експлуатація полігонів
побутових відходів без оснащення
системами захисту ґрунтових вод,
вилучення та знешкодження біогазу та
фільтрату.

Суд не погоджується з позицією
прокурора, з якої випливає, що кожне
село та селище повинно виділити
земельну ділянку, збудувати та
розмістити на ній саме полігон твердих
побутових відходів, що суперечить
вимогам ст.35-1 ЗУ «Про відходи» та ст.1
цього Закону, оскільки остання
передбачає серед переліку відведених
місць чи об'єктів, крім полігонів,й інші
місця та об'єкти, зокрема, місця
розміщення відходів, а ст.35-1 Закону не
встановлює для органу місцевого
самоврядування такого обов'язку у
сфері поводження з твердими побутовими
відходами.

Відповідно до ч.2 ст.33 ЗУ «Про відходи»
на кожне місце чи об'єкт зберігання або
видалення відходів складається
спеціальний паспорт, в якому
зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів.

Згідно з абз.1,2 розділу 1 Інструкції про
зміст і складання паспорта місць
видалення відходів, затвердженої
Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
та ядерної безпеки України від 14.01.1999р.
№12, Інструкція про зміст і складання
паспорта місць видалення відходів
(далі - Інструкція) розроблена
Міністерством охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України (далі - Мінекобезпеки)
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 1998 р. N1216
"Про затвердження Порядку ведення
реєстру місць видалення відходів" і
встановлює вимоги до змісту і
складання паспорта місця видалення
відходів (додаток 1). Спеціальний
паспорт місця видалення відходів (далі
- МВВ) складається власником МВВ
відповідно до цієї Інструкції. Дані
паспорта МВВ, після його затвердження і
присвоєння реєстраційного номера,
вносяться до реєстру місць видалення
відходів відповідно до Порядку ведення
реєстру місць видалення відходів.

Новоцаричанська сільська рада не є
власником місця видалення відходів
(МВВ), або власником місця видалення
твердих побутових відходів, тому
підстави для зобов'язання відповідача
вжити заходів з виготовлення паспорту
МВВ не мають ані фактичних, ані
нормативних (законодавчих) підстав, як
і інші зобов'язальні по відношенню до
відповідача вимоги позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, суд
відмовляє повністю у задоволенні
позовних вимог заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора за його позовом до
виконавчого комітету Новоцаричанської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, Новоцаричанської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області у зв'язку з їх
безпідставністю та невідповідністю
вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора до виконавчого комітету
Новоцаричанської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, Новоцаричанської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.М. Аракелян

В задоволенні адміністративного
позову заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора до виконавчого комітету
Новоцаричанської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, Новоцаричанської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії відмовити.