Справа № 496/4618/14-а
Суддя: Калінюк Р. Б.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/4618/14-а
У Х В А Л А

30.10.2014 року Біляївський районний суд
Одеської області

у складі: головуючого - судді Калінюка
Р.Б.,

при секретарі - Радош А.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Біляївка
подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про встановлення або
заміну способу і порядку виконання
рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
звернувся до суду із поданням в якому
просить суд змінити спосіб і порядок
виконання рішення Біляївського
районного суду Одеської області від
12.04.2011року.

Подання мотивоване тим, що 23.08.2011 року
Біляївським районним судом Одеської
області було розглянуто
адміністративну справу № 2-а-255/11року за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Біляївському районі Одеської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії. По
вищезазначеній адміністративній
справі, було винесено постанову, якою
будо зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України у Біляївському районні
Одеської області з 01.09.2010 року
здійснити перерахунок та виплачувати
ОСОБА_1 поточні пенсії з урахуванням
фактично здійснених виплат у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, по 2 групі
інвалідності, відповідно до ет.49, ст.50.
ч.4 ст.54, ч.3 ст.61, ст.71 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Заперечення мотивовано тим, що згідно
статті 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» №796-XII визначено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.72 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р.
№1058-IV кошти Пенсійного фонду не
включаються до складу Державного
бюджету України.

В силу ч.2 ст.73 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV
забороняється нецільове використання
коштів Пенсійного фонду.

Законами України «Про Державний
бюджет» на відповідні роки було
визначено розміри видатків для
проведення виплат пенсій. Таким чином,
кошти, які виплачуються пенсіонерам за
рішенням суду є складовою частиною
Державного бюджету, а не бюджету
Пенсійного фонду. Управління не має
права здійснювати виплату підвищення
до пенсії у розмірах, що перевищують
встановлені Державним бюджетом. А
згідно ч.2 ст.17 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Державний виконавць відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області до судового засідання
не з'явився, але в поданні просив суд
розглядати справу за його відсутності
(а.с.44).

Представник Управління Пенсійного
фонду України у Біляївському районі
Одеської області до судового засідання
не з'явився, але судом про час, місце і
дату був повідомлений належним чином,
від нього не надходило клопотань про
перенесення розгляду справи.

Дослідивши подання, та матеріали
адміністративної справи, суд приходить
до висновку, що в поданні старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про заміну способу і
порядку виконання виконавчого листа,
слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
12.04.2011 року Біляївський районний суд
Одеської області виніс постанову по
адміністративній справі №2-а-255/11року
за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Біляївському районі Одеської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, в якій
позовні вимоги позивача було
задоволені частково, а саме: було
зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України у Біляївському районні
Одеської області з 01.09.2010 року
здійснити перерахунок та виплачувати
ОСОБА_1 поточні пенсії з урахуванням
фактично здійснених виплат у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, по 2 групі
інвалідності, відповідно до ет.49, ст.50.
ч.4 ст.54, ч.3 ст.61, ст.71 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

12.06.2014 року по вищезазначеній постанові
було видано виконавчий лист (а.с.40).

27.02.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
на підставі ст.17, ст.19, ст. 20, ст.25, ст.75
Закону України "Про виконавче
провадження", було відкрито виконавче
провадження (а.с.45).

Статтею 263 КАС України встановлено, що
суд може відстрочити, розстрочити
виконання, змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання судового
рішення за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду. Суд розглядає
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду. У разі прийняття
рішення про відстрочення чи
розстрочення виконання постанови в
адміністративній справі суд змінює
строк подання суб'єктом владних
повноважень звіту про виконання такої
постанови.

Вищевказана стаття КАС України містить
виключний перелік обставин, за яких суд
може відстрочити, розстрочити
виконання, змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання судового
рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, в
поданні державного виконавця не
міститься підстав, за наявності яких
суд згідно закону може встановити або
змінити спосіб і порядок виконання
судового рішення від 12.04.2011 року. Також
у поданні державного виконавця в
зазначених вимогах не міститься
прохання про зміну способу і порядку
виконання рішення, а містять прохання
про фактичну зміну резолютивної
частини рішення суду. Тобто, державний
виконавець в поданні просить суд,
стягнути з УПФ у Біляївському районі
Одеської області 55077,76 гривень, а в
резолютивній частині постанови від
12.04.2011 року зазначено: зобов'язати
відповідача з 01.09.2010 року здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1
поточні пенсії з урахуванням фактично
здійснених виплат у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, по 2 групі
інвалідності, відповідно до ет.49, ст.50.
ч.4 ст.54, ч.3 ст.61, ст.71 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене та тай факт,
що заявник в поданні просить суд
фактично змінити зміст резолютивної
частини постанови, суд прийшов до
висновку відмовити у задоволені
подання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.263 КАС України суд,-

У Х В А Л И
В:

Старшому державному виконавцю відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Одеській області в
задоволенні подання про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 12.04.2011 року по справі
№2-а-255/2011року - відмовити в повному
обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області

Р.Б.Калінюк

року Біляївський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого - судді Калінюка
Р.Б.,

при секретарі - Радош А.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Біляївка
подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про встановлення або
заміну способу і порядку виконання
рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
звернувся до суду із поданням в якому
просить суд змінити спосіб і порядок
виконання рішення Біляївського
районного суду Одеської області від
12.04.2011року.

Подання мотивоване тим, що 23.08.2011 року
Біляївським районним судом Одеської
області було розглянуто
адміністративну справу № 2-а-255/11року за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Біляївському районі Одеської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії. По
вищезазначеній адміністративній
справі, було винесено постанову, якою
будо зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України у Біляївському районні
Одеської області з 01.09.2010 року
здійснити перерахунок та виплачувати
ОСОБА_1 поточні пенсії з урахуванням
фактично здійснених виплат у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, по 2 групі
інвалідності, відповідно до ет.49, ст.50.
ч.4 ст.54, ч.3 ст.61, ст.71 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Заперечення мотивовано тим, що згідно
статті 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» №796-XII визначено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.72 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р.
№1058-IV кошти Пенсійного фонду не
включаються до складу Державного
бюджету України.

В силу ч.2 ст.73 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV
забороняється нецільове використання
коштів Пенсійного фонду.

Законами України «Про Державний
бюджет» на відповідні роки було
визначено розміри видатків для
проведення виплат пенсій. Таким чином,
кошти, які виплачуються пенсіонерам за
рішенням суду є складовою частиною
Державного бюджету, а не бюджету
Пенсійного фонду. Управління не має
права здійснювати виплату підвищення
до пенсії у розмірах, що перевищують
встановлені Державним бюджетом. А
згідно ч.2 ст.17 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Державний виконавць відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області до судового засідання
не з'явився, але в поданні просив суд
розглядати справу за його відсутності
(а.с.44).

Представник Управління Пенсійного
фонду України у Біляївському районі
Одеської області до судового засідання
не з'явився, але судом про час, місце і
дату був повідомлений належним чином,
від нього не надходило клопотань про
перенесення розгляду справи.

Дослідивши подання, та матеріали
адміністративної справи, суд приходить
до висновку, що в поданні старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про заміну способу і
порядку виконання виконавчого листа,
слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
12.04.2011 року Біляївський районний суд
Одеської області виніс постанову по
адміністративній справі №2-а-255/11року
за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Біляївському районі Одеської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, в якій
позовні вимоги позивача було
задоволені частково, а саме: було
зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України у Біляївському районні
Одеської області з 01.09.2010 року
здійснити перерахунок та виплачувати
ОСОБА_1 поточні пенсії з урахуванням
фактично здійснених виплат у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, по 2 групі
інвалідності, відповідно до ет.49, ст.50.
ч.4 ст.54, ч.3 ст.61, ст.71 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

12.06.2014 року по вищезазначеній постанові
було видано виконавчий лист (а.с.40).

27.02.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
на підставі ст.17, ст.19, ст. 20, ст.25, ст.75
Закону України "Про виконавче
провадження", було відкрито виконавче
провадження (а.с.45).

Статтею 263 КАС України встановлено, що
суд може відстрочити, розстрочити
виконання, змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання судового
рішення за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду. Суд розглядає
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду. У разі прийняття
рішення про відстрочення чи
розстрочення виконання постанови в
адміністративній справі суд змінює
строк подання суб'єктом владних
повноважень звіту про виконання такої
постанови.

Вищевказана стаття КАС України містить
виключний перелік обставин, за яких суд
може відстрочити, розстрочити
виконання, змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання судового
рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, в
поданні державного виконавця не
міститься підстав, за наявності яких
суд згідно закону може встановити або
змінити спосіб і порядок виконання
судового рішення від 12.04.2011 року. Також
у поданні державного виконавця в
зазначених вимогах не міститься
прохання про зміну способу і порядку
виконання рішення, а містять прохання
про фактичну зміну резолютивної
частини рішення суду. Тобто, державний
виконавець в поданні просить суд,
стягнути з УПФ у Біляївському районі
Одеської області 55077,76 гривень, а в
резолютивній частині постанови від
12.04.2011 року зазначено: зобов'язати
відповідача з 01.09.2010 року здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1
поточні пенсії з урахуванням фактично
здійснених виплат у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, по 2 групі
інвалідності, відповідно до ет.49, ст.50.
ч.4 ст.54, ч.3 ст.61, ст.71 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене та тай факт,
що заявник в поданні просить суд
фактично змінити зміст резолютивної
частини постанови, суд прийшов до
висновку відмовити у задоволені
подання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.263 КАС України суд,-

У Х В А Л И
В:

Старшому державному виконавцю відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Одеській області в
задоволенні подання про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 12.04.2011 року по справі
№2-а-255/2011року - відмовити в повному
обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області

Р.Б.Калінюк