Справа № 2а-4449.1/11/0170/16
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/28389/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі міста
Сімферополя на ухвалу Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01 вересня 2011 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 14 березня 2012 року в справі за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі міста
Сімферополя до орендного підприємства
«Сімферопольська виробничо-комерційна
фірма «Фотон» про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року позивач звернувся в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що 14 квітня 2006 року орендним
підприємством «Сімферопольська
виробничо-комерційна фірма «Фотон»
було надано ОСОБА_4 довідку про
заробітну плату на підставі якої з 01
травня 2006 року по 31 січня 2007 року
проведено перерахунок пенсії. Актом
перевірки достовірності даних про
заробітну плату (стаж) від 16 січня 2007
року було встановлено, що надана
довідка від 14 квітня 2006 року недійсна, а
вказана сума заробітку не відповідає
дійсності.

У зв'язку з неправомірними діями
відповідача управлінням Пенсійного
фонду України в Центральному районі
міста Сімферополя здійснено переплату
пенсійного забезпечення ОСОБА_4 на суму
2 633,66 грн., яку позивач просив стягнути.

Також просив поновити строк звернення
до суду, посилаючись на досудовий
порядок вирішення спірного питання
шляхом виклику пенсіонера до
управління Пенсійного фонду України
для погашення спірної переплати.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 01
вересня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 14 березня 2012 року, позовну заяву
залишено без розгляду.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права, позивач ставить питання про
скасування судових рішень та
направлення справи для продовження
розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
окружний суд виходив з того, що
позивачем не було надано достатньо
доказів щодо поважності причин
пропуску строку звернення до суду, до
відповідача в порядку досудового
вирішення спору позивач не звертався, а
надсилав листи пенсіонеру, проте не
надав підтвердження з цього питання.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним судом норм процесуального
права колегія суддів приходить до
висновку про те, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Отже, адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

За встановлених судами обставин
відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав організацією,
установою, яка мала надати документи,
необхідні для перерахунку пенсії
органами, що призначають пенсії.

Відповідно до статті 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Оскільки спір у справі виник між
юридичними особами поза межами
публічно-правового спору, то справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, що
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
закриття провадження у справі.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 18
червня 2013 року по справі №21-204а13.

Дану справу належало розглядати у
порядку господарського судочинства.

Суддя першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про необхідність
перевірки дотримання позивачем строку
звернення до суду та залишив без
розгляду позовну заяву, а апеляційний
суд не виправив дану процесуальну
помилку.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Сімферополя
задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 01
вересня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2012 року скасувати, а провадження у
адміністративній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/