Справа № 1423/2370/2011
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
1423/2370/2011

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Центрального районного суду
м. Миколаєва від 21 березня 2012 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Центральному районі м.
Миколаєва про захист права на пенсійне
забезпечення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва.

У позові, що був підтриманий та
уточнений ним під час судового
розгляду справи, зазначив, що отримує
пенсію в порядку Закону України «Про
державну службу». Востаннє його пенсія
була перерахована у 2008 році, після чого
перерахунок пенсії йому не
здійснювався. При цьому, під час
обрахування його пенсії відповідачем
всупереч вимог діючого законодавства
пенсія була обрахована виходячи з
розміру надбавки за вислугу років на
державній службі у розмірі 25%
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг, хоча він має право
отримувати таку надбавку у розмірі 30%
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг. До того ж, під час
перерахунку його пенсії у 2008 році
заробіток, що враховувався для
призначення пенсії був обмежений сумою
у 15 розмірів встановленої на той час
мінімальної пенсії за віком - сумою 9495
грн. Після того розмір мінімальної
пенсії за віком підвищувався
неодноразово, але сума його заробітку,
що враховується для обчислення пенсії,
залишалась незмінною. Таке, на думку
позивача, суперечить закону та порушує
його права.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 21 березня 2012 року
заявлений адміністративний позов
залишений без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить вищезазначену
постанову скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення його позовних
вимог. В обґрунтування скарги апелянт
зазначив, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
розгляду, позивач проходив державну
службу в органах Державної податкової
адміністрації України, з державної
служби був звільнений та отримує
пенсію на підставі Закону України «Про
державну службу».

01 лютого 2008 року його пенсія була
востаннє перерахована.

Під час здійснення перерахунку
відповідач виходив з даних, що
містяться у довідці № 998/10/05-050 від 10
квітня 2008 року, та обрахував пенсію
таким чином: для визначення суми
заробітку були враховані такі складові
заробітної плати: оклад - 2901
грн.; надбавка за спеціальне звання - 145
грн.; надбавка за вислугу років за стаж
державної служби - 761,50 грн.; надбавка за
почесне звання «заслужений» -
145,05 грн.; надбавка за роботу з таємними
документами - 435,15 грн.; надбавка за
високі досягнення у праці - 1979,90 грн.;
премія - 3991,43 грн., а загалом - сума
заробітку у розмірі 10359,03 грн.; з метою
визначення розміру пенсія ця сума була
зменшена до розміру граничної суми, на
яку нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, станом
на момент здійснення перерахунку ця
сума становила 9495 грн.; з суми - 9495 грн. -
позивачеві була обрахована основна
пенсія у розмірі 86% від 9495 грн. - у сумі
8165,7 грн.

Матеріали справи, також, свідчать, що
після цього пенсія позивачеві не
перераховувалась.

Позивач стверджує, що, діючи у такий
спосіб, відповідач порушив вимоги
діючого законодавства, а також - його
права.

Зокрема, на думку позивача, відповідач
мав: здійснювати перерахунок його
пенсії, зокрема, у період з 13 листопада
2010 року, з урахуванням підвищення
розміру мінімальної пенсії за віком
відповідно до вимог діючого
законодавства; при визначенні суми
заробітку виходити з розміру надбавки
за вислугою років за стаж державної
служби - 30% від його посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг.

Вирішуючи спірне питання, суд першої
інстанції відхилив зазначені доводи
позивача, дійшовши висновку щодо
відсутності підстав для перерахунку
пенсії позивача.

Колегія суддів частково погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на викладене.

Згідно вимог статті 37 Закону України
«Про державну службу» (чинного та в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» (чинного та в редакції
на момент виникнення спірних відносин)
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

При цьому, згідно вимог частини 7 цієї ж
статті умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання визначений
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 вересня 1997 року № 1013.

Згідно вимог п. 2 зазначеної Постанови
винагорода за вислугу років
виплачується посадовим особам органів
державної податкової служби у таких
розмірах: при стажі роботи від 15 до 20
років - 30%.

При цьому, відповідно до п. 3 вказаної
Постанови винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Крім того, згідно вимог п. 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 21
травня 2000 року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
враховуються в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що
винагорода за вислугу років є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, виплачується за рахунок та у
межах фонду оплати праці, враховується
при обчисленні середнього заробітку,
на неї нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії в тому розмірі, який отримувався
вказаною особою під час перебування на
службі.

Це означає, що відповідач повинен був
виходити з отримуваної позивачем суми
заробітної плати, у тому числі,
винагороди за вислугу років, а
врахування лише «правильної», на його
думку, надбавки за вислугу років є
порушенням компетенції, оскільки
чинним законодавством пенсійний орган
не наділений повноваженнями
самостійно визначати структуру
заробітної плати державного службовця
та оцінювати обґрунтованість розміру
виплачуваних винагород.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме довідки Державної податкової
адміністрації у Миколаївській області,
надбавка позивача за вислугу років
складає 30%.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що відповідачем було
безпідставно здійснено нарахування
пенсії позивача з урахуванням надбавки
за вислугу років у розмірі 25%.

Колегія суддів вважає, що в даному
випадку відповідачем та судом першої
інстанції не було враховано, що стаття
33 Закону України «Про державну службу»
визначає умови оплати праці державних
службовців, а не умови їх пенсійного
забезпечення, а тому, оскільки позивач
отримував винагороду (надбавку) за
вислугу років у розмірі 30% до
посадового окладу, то саме зазначений
розмір цієї винагороди (надбавки)
повинен бути врахований і при
обчисленні його пенсії.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення заявлених вимог позивача
та перерахунку його пенсії з
урахуванням підвищення розміру
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог діючого законодавства,
оскільки, як вірно зазначено судом
першої інстанції, порядок та підстави
перерахунку пенсії державним
службовцям є вичерпно врегульованими
статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу», відповідно до якої
пенсія державним службовцям
перераховується лише у випадках:
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям; із
набуттям особою права на пенсію
державного службовця.

Інших підстав для перерахунку пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про державну службу», зокрема,
в зв'язку із збільшенням розміру
мінімальної пенсії за віком - діюче
законодавство не передбачає.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що підстави для
задоволення зазначених вимог позивача
та перерахунку пенсії позивача у
зв'язку із збільшенням розміру
мінімальної пенсії за віком відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судове рішення в частині
відмови у задоволенні вимог позивача
про визнання протиправними дій
відповідача щодо зменшення суми
середньомісячної заробітної плати
позивача для призначення (перерахунку)
пенсії за рахунок зменшення складової
винагорода за вислугу років з 30% до 25% та
зобов'язання відповідача перерахувати
та виплати позивачу недоотриману
основну пенсію за період з 13 листопада
2010 року з урахуванням складової
винагорода за вислугу років в розмірі
30%, відповідно до вимог п. 4 ч. 1
ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню
з прийняттям по справі нової постанови
про задоволення вказаних позовних
вимог, а в іншій частині залишенню без
змін

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21 березня 2012 року -
задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 21 березня 2012 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Центральному районі м.
Миколаєва в частині відмови у
задоволенні вимог про визнання
протиправними дій Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва щодо
зменшення суми середньомісячної
заробітної плати ОСОБА_2 для
призначення (перерахунку) пенсії за
рахунок зменшення складової
винагорода за вислугу років з 30% до 25% та
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Центральному районі м.
Миколаєва перерахувати та виплати
ОСОБА_2 недоотриману основну пенсію за
період з 13 листопада 2010 року з
урахуванням складової винагорода за
вислугу років в розмірі 30% - скасувати.

Прийняти у вказаній частині нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Центральному районі м.
Миколаєва про визнання протиправними
дій Управління Пенсійного фонду
України у Центральному районі м.
Миколаєва щодо зменшення суми
середньомісячної заробітної плати
ОСОБА_2 для призначення (перерахунку)
пенсії за рахунок зменшення складової
винагорода за вислугу років з 30% до 25% та
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Центральному районі м.
Миколаєва перерахувати та виплати
ОСОБА_2 недоотриману основну пенсію за
період з 13 листопада 2010 року з
урахуванням складової винагорода за
вислугу років в розмірі 30% -
задовольнити.

Визнати протиправними дій Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва щодо
зменшення суми середньомісячної
заробітної плати ОСОБА_2 для
призначення (перерахунку) його пенсії
за рахунок зменшення складової
винагорода за вислугу років з 30% до 25%.

Зобов'язати ОСОБА_2 здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням надбавки за вислугу років
у розмірі 30% від посадового окладу з 13
листопада 2010 року.

В іншій частині постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 21
березня 2012 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/