Справа № 826/14543/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 жовтня 2014 року 15:34 №
826/14543/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі Головуючого судді
Погрібніченка І.М., суддів Іщука І.О.,
Шулежка В.П., при секретарі судового
засідання Іконніковій О.Ю. за участю
представників: позивача - ОСОБА_1,
відповідача - Волосовича С.К., третьої
особи - Скрипченка Є.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справуза позовом
ОСОБА_4 до Антимонопольного комітету
України третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк
«Укргазбанк»провизнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні діїНа підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 28 жовтня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного
суду міста Києва звернувся ОСОБА_4 (далі
- позивач) з адміністративним позовом
до Антимонопольного комітету України
про:

- визнання протиправною
бездіяльності Антимонопольного
комітету України щодо відмови у
розгляді заяви позивача про порушення
Публічним акціонерним товариством
Акціонерний банк «Укргазбанк»
законодавства про захист економічної
конкуренції;

- зобов'язання Антимонопольного
комітету України:

Ш прийняти розпорядження про
початок розгляду справи на підставі
заяви про порушення Публічним
акціонерним товариством Акціонерний
банк «Укргазбанк» законодавства про
захист економічної конкуренції;

Ш визнати факт вчинення
антиконкурентних узгоджених дій та
схиляння до вчинення таких дій інших
суб'єктів господарювання з боку
Публічного акціонерного товариства
Акціонерний банк «Укргазбанк»;

Ш припинити антиконкурентні
узгоджені дії Публічного акціонерного
товариства Акціонерний банк
«Укргазбанк» та схиляння до вчинення
таких дій інших суб'єктів
осподарювання;

Ш накласти на порушників
законодавства про захист економічної
конкуренції штрафи, передбачені
законом; прийняти відповідне рішення.

В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_4 зазначає, що відповідачем було
неправомірно відмовлено у розгляді
заяви позивача від 29 серпня 2014 року,
оскільки зазначена заява оформлена із
дотриманням вимог чинного
законодавства.

А тому, на думку позивача,
відповідач зобов'язаний вжити заходів
щодо розгляду вказаної заяви, а також
вчинення відповідних дій за наслідками
такого розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач просив суд в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_4 повністю відмовити, оскільки
залишаючи подану позивачем заяву без
руху, Антимонопольний комітет України
діяв в рамках чинного законодавства
України.

Представник третьої особи -
Публічного акціонерного товариства
Акціонерний банк «Укргазбанк» просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2014 року позивач
звернувся до Антимонопольного
комітету України із заявою № 29-08/14 про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції.

За результатами розгляду
вказаної заяви, відповідачем залишено
її без розгляду, про що позивача
повідомлено листом від 09 вересня 2014
року № 129-29/04-8169.

Незгода позивача з діями
відповідача обумовила позивача
звернутися до адміністративного суду з
позовом.

Оцінивши за правилами статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України надані сторонами докази та
пояснення, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини, суд
не погоджується з доводами ОСОБА_4,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19
Конституції України правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Особливості порядку розгляду
заяв, справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, у тому числі про захист
від недобросовісної конкуренції (далі -
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, порушення)
органами Антимонопольного комітету
України відповідно до Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції», Закону
України «Про Антимонопольний комітет
України» визначають Правила розгляду
заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, затверджені
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 19.04.1994 № 5 (в
редакції розпорядження
Антимонопольного комітету України від
29.06.1998 № 169-р), зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за
№ 90/299 (далі - Правила).

Розгляд справ здійснюється на
засадах рівності сторін перед законом
та органами Антимонопольного комітету
України (далі - Комітет), які
розглядають справи (пункт 2 Правил).

Повноваження посадових осіб,
передбачені цими Правилами, можуть
виконуватись посадовими особами, що їх
заміщають (заступають) в установленому
порядку.

Органи Комітету, які розглядають
справи, а також підвідомчість справ
визначені розділом II Правил,
відповідно до пункту 4 якого справи про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції у межах
компетенції розглядаються органами
Комітету:

- Комітетом;

- Постійно діючою
адміністративною колегією Комітету;

- тимчасовою адміністративною
колегією Комітету;

- державним уповноваженим
Комітету;

- адміністративною колегією
територіального відділення Комітету.

Адміністративній колегії
територіального відділення Комітету,
відповідно до пункту 5 Правил,
підвідомчі справи про порушення у
вигляді:

- зловживання монопольним
(домінуючим) становищем,
антиконкурентних узгоджених дій, якщо
наслідки порушення мають місце на
регіональному ринку;

- недобросовісної конкуренції,
якщо заявник і відповідач знаходяться
в одному регіоні;

- антиконкурентних дій органів
влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, крім тих, що
підвідомчі Постійно діючій
адміністративній колегії Комітету;

- делегування повноважень органів
влади чи органів місцевого
самоврядування, крім тих, що підвідомчі
Постійно діючій адміністративній
колегії Комітету;

- схилення до порушень, створення
умов для вчинення таких порушень чи їх
легітимація органами влади, органами
місцевого самоврядування, органами
адміністративно-господарського
управління та контролю, крім тих, що
підвідомчі Постійно діючій
адміністративній колегії Комітету;

- обмежувальної та
дискримінаційної діяльності суб'єктів
господарювання, об'єднань,
передбаченої частинами першою та
другою статті 18, статтями 19, 20 та 21
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», крім тих, що підвідомчі
державному уповноваженому Комітету;

- неподання, подання інформації в
неповному обсязі територіальному
відділенню у встановлені головою
територіального відділення,
адміністративною колегією
територіального відділення Комітету
чи нормативно-правовими актами строки
або подання недостовірної інформації
територіальному відділенню;

- створення перешкод працівникам
територіального відділення Комітету в
проведенні перевірок, огляду, у
вилученні чи накладенні арешту на
майно, документи, предмети чи інші
носії інформації;

- надання рекомендацій суб'єктами
господарювання, об'єднаннями, органами
влади, органами місцевого
самоврядування, органами
адміністративно-господарського
управління та контролю, що схиляють до
вчинення порушень законодавства про
захист економічної конкуренції чи
сприяють учиненню таких порушень,
окрім тих, що підвідомчі Постійно
діючій адміністративній колегії
Комітету.

Справи, підвідомчі
адміністративній колегії
територіального відділення Комітету,
розглядаються у територіальному
відділенні за місцем вчинення
порушення або за місцезнаходженням
відповідача, або за місцем настання
наслідків порушення.

Державному уповноваженому
Комітету, згідно із пунктом 6 Правил,
підвідомчі справи про порушення у
вигляді:

- зловживання монопольним
(домінуючим) становищем,
антиконкурентних узгоджених дій, якщо
наслідки порушення мають місце на
ринку, що охоплює декілька реґіонів, чи
на загальнодержавному ринку;

- недобросовісної конкуренції,
якщо заявник і відповідач знаходяться
у різних регіонах;

- обмежувальної та
дискримінаційної діяльності суб'єктів
господарювання, об'єднань,
передбаченої частинами першою та
другою статті 18, статтями 19, 20 та 21
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», якщо наслідки порушення
мають місце на загальнодержавному
ринку;

- неподання, подання інформації в
неповному обсязі Комітету в
установлені державним уповноваженим
Комітету, адміністративною колегією
Комітету, Комітетом чи
нормативно-правовими актами строки або
подання недостовірної інформації
Комітету;

- створення перешкод працівникам
Комітету в проведенні перевірок,
огляду, вилученні чи накладенні арешту
на майно, документи, предмети чи інші
носії інформації.

Тимчасова адміністративна
колегія Комітету може бути утворена
для розгляду будь-якої справи (пункт 7
Правил).

Як передбачено пунктом 8 Правил,
постійно діючій адміністративній
колегії Комітету підвідомчі справи про
порушення у вигляді:

- антиконкурентних дій органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, діяльність
яких поширюється на всю територію
України;

- делегування повноважень
центральних органів виконавчої влади,
обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій, органів місцевого
самоврядування відповідного рівня;

- схилення до порушень, створення
умов для вчинення таких порушень чи їх
леґітимація центральними органами
виконавчої влади, обласними, Київською
та Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органами
місцевого самоврядування відповідного
рівня;

- надання рекомендацій
центральними органами виконавчої
влади, обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями, органами місцевого
самоврядування відповідного рівня, що
схиляють до вчинення порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції чи сприяють учиненню таких
порушень.

Постійно діюча адміністративна
колегія Комітету за дорученням Голови
Комітету може розглянути будь-яку
справу, окрім тих, що підвідомчі
Комітету.

Комітету, відповідно до пункту 9
Правил, підвідомчі:

- справи про порушення у вигляді
антиконкурентних дій центральних
органів виконавчої влади, обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрації, органів
місцевого самоврядування відповідного
рівня;

- справи, матеріали яких пов'язані
із забезпеченням національної безпеки,
оборони, суспільних інтересів або
містять державну таємницю, або якщо
відповідачем у справі є Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим.

Комітет може прийняти до свого
провадження і розглянути будь-яку
справу.

Справи про порушення, передбачені
пунктами 5, 10, 11, 12 та 19 статті 50 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», підвідомчі відповідним
органам Комітету, до компетенції яких
відноситься вирішення питань про
надання дозволу на вчинення цих дій
(пункт 10 Правил).

Справи про порушення у вигляді
обмеження в господарській діяльності
суб'єкта господарювання у відповідь на
те, що він звернувся до Комітету або
його територіального відділення із
заявою про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
підвідомчі тим органам Комітету, яким
підвідомча справа, що має розглядатися
за такою заявою (пункт 101 Правил).

Справи про порушення у вигляді
невиконання рішення, попереднього
рішення органів Комітету або їх
виконання не в повному обсязі
розглядаються органами Комітету, які
прийняли відповідне попереднє рішення
або рішення (пункт 102 Правил).

Згідно із пунктом 11 Правил голова
Комітету має право за клопотанням осіб,
які беруть участь у справі, за поданням
державного уповноваженого Комітету,
керівника структурного підрозділу
Комітету, голови територіального
відділення або з власної ініціативи
будь-які матеріали, що є в провадженні
органу чи посадової особи,
уповноважених на їх розгляд, передати
на розгляд іншого органу чи посадової
особи.

Відповідно до пункту 12 Правил
доказами у справі можуть бути будь-які
фактичні дані, які дають можливість
визначити наявність або відсутність
порушення.

Ці дані встановлюються такими
засобами: поясненнями сторін і третіх
осіб, поясненнями службових осіб та
громадян, письмовими доказами,
речовими доказами і висновками
експертів.

Згідно із пунктом 13 Правил збір
доказів здійснюється органами чи
посадовими особами Комітету,
відділення незалежно від місця
знаходження доказів.

Підстави для початку розгляду
справ містяться в розділі IV Правил,
відповідно до пункту 14 якого органи
Комітету розпочинають розгляд справи
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції за підставами,
визначеними статтями 36 і 37 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», а саме:

- за заявами суб'єктів
господарювання, громадян, об'єднань,
установ, організацій про порушення їх
прав внаслідок дій чи бездіяльності,
визначених цим Законом як порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції;

- за поданнями органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції;

- власною ініціативою органів
Антимонопольного комітету України.

Особи, які беруть участь у справі,
відповідно до статті 39 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
визнаються сторони, треті особи, їх
представники.

Сторонами у справі є відповідач і
заявник (у разі якщо справу розпочато
за відповідною заявою).

Заявником є особа, яка подала
заяву, подання про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Відповідачем є особа, щодо якої
здійснюється розгляд справи про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції.

Третьою особою є особа, залучена
до участі у справі у зв'язку з тим, що
рішення може суттєво зачепити її права
та інтереси, охоронювані цим Законом.
Про визнання третьою особою органами
Антимонопольного комітету України
приймається розпорядження, про що
повідомляються особи, які беруть
участь у справі.

Особи, які беруть (брали) участь у
справі, згідно з пунктом 16 правил, мають
право ознайомлюватися з матеріалами
справи (за винятком інформації з
обмеженим доступом, а також інформації,
визначеної відповідним державним
уповноваженим, головою відділення,
розголошення якої може завдати шкоди
інтересам інших осіб, які беруть (брали)
участь у справі, або перешкодити
подальшому розгляду справи) після
одержання копії подання з попередніми
висновками в справі (витягу з нього
відповідно до пункту 26 цих Правил), а
також мають право наводити докази,
подавати клопотання, усні й письмові
пояснення, одержувати копії рішень у
справі (витяги з них, за винятком
інформації з обмеженим доступом, а
також інформації, визначеної
відповідним державним уповноваженим,
головою відділення, розголошення якої
може завдати шкоди інтересам інших
осіб, які брали участь у справі),
подавати свої міркування та
заперечення, оскаржувати рішення в
порядку, визначеному законодавством.

Порядок подання заяви та її
розгляду передбачений розділом VI
Правил, відповідно до пункту 17 якого
заяви про порушення у справах,
підвідомчих адміністративній колегії
територіального відділення Комітету,
подаються до відділення за місцем
вчинення порушення або за місцем
знаходження відповідача, або за місцем
настання наслідків порушення. Заяви
про порушення в інших справах
подаються до Комітету.

Заява, подана з порушенням правил
підвідомчості, повертається
заявникові або передається до
належного територіального відділення
Комітету чи до Комітету протягом
десяти днів з дня її одержання.
Передання заяви від одного
територіального відділення до іншого
здійснюється за погодженням із
заступником Голови Комітету,
відповідальним за координацію
діяльності територіальних відділень.
Перебіг строку розгляду заяви
починається з дня її одержання
Комітетом чи належним територіальним
відділенням Комітету.

Особами, які мають право подавати
заяву відповідно до абзацу другого
частини першої статті 36 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
або частини першої статті 28 Закону
України «Про захист від
недобросовісної конкуренції», є
суб'єкти господарювання - конкуренти,
постачальники чи покупці відповідача
та інші фізичні та юридичні особи, які
можуть підтвердити, що дії чи
бездіяльність відповідача, визначені
зазначеними законами як порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, можуть безпосередньо і
негативно вплинути на їхні права. Такі
заяви мають відповідати вимогам,
викладеним у пункті 18 цих Правил.

Так, пунктом 18 Правил визначено,
що заява подається в письмовій формі й
повинна містити:

- найменування органу, до якого
подається заява (Комітет чи відповідне
територіальне відділення Комітету);

- найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по-батькові для фізичних осіб) сторін
(заявника і відповідача), їхнє
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), інші реквізити сторін, зокрема
поштову адресу, а також, якщо такі є,
номер засобу зв'язку (телефон, факс
тощо), адресу електронної пошти;

- ім'я контактної особи (для
юридичних осіб), номер засобу зв'язку
(телефон, факс тощо), а також, якщо така
є, адресу електронної пошти;

- зміст вимог, зокрема очікувані
заявником від органів Комітету
рішення;

- виклад обставин, якими заявник
обґрунтовує свої вимоги, обґрунтування
того, яким чином права заявника
порушуються внаслідок дій чи
бездіяльності відповідача, визначених
законом як порушення законодавства про
захист економічної конкуренції;

- інформацію стосовно звернення
до будь-якого іншого органу державної
влади, зокрема до суду, з питань,
порушених у заяві;

- перелік документів та інших
матеріалів, що додаються до заяви.

Заява підписується повноважною
посадовою особою заявника - юридичної
особи або його представником,
заявником - фізичною особою або його
представником.

До заяви додаються наявні у
заявника документи та інші матеріали,
що підтверджують викладені у заяві
обставини.

Якщо заява подається
представником, у ній зазначаються
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та
по-батькові для фізичних осіб)
представника, його поштова адреса, а
також, якщо такі є, номер засобу зв'язку
(телефон, факс тощо), адреса електронної
пошти. Одночасно із заявою подається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує повноваження
представника. Довіреності або інші
документи, які підтверджують
повноваження представника і були
посвідчені в інших державах, повинні
бути легалізовані в установленому
законодавством порядку, якщо інше не
встановлено міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

У разі подання заяви про
порушення, доведення якого потребує
дослідження ринку, заявник - суб'єкт
господарювання у заяві висловлює
міркування стосовно товарних і
територіальних (географічних) меж
відповідного ринку, становища
суб'єктів господарювання на цьому
ринку. Заявник також подає відому йому
інформацію про осіб, пов'язаних із
відповідачем (відповідачами)
відносинами контролю відповідно
статті 1 Закону України «Про захист
економічної конкуренції».

У заяві можуть бути вказані й інші
відомості, якщо вони можуть мати
значення для розгляду заяви, зокрема
ім'я (найменування) й інші відомі
заявнику реквізити осіб, які можуть
підтвердити обставини, з приводу яких
подається заява чи які можуть надати
додаткову інформацію, що має значення
для розгляду заяви.

У разі необхідності заявник
одночасно з поданням заяви може подати
мотивоване клопотання про початок
розгляду справи за власною ініціативою
органів Комітету через можливість
настання негативних для заявника
наслідків, пов'язаних із поданням заяви
відповідно до абзацу четвертого
частини першої статті 36 Закону України
«Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до пункту 19 Правил
заява про порушення розглядається
протягом 30 календарних днів, а у разі
потреби одержання додаткової
інформації, яка не може бути надана
заявником, строк розгляду заяви може
бути подовжений державним
уповноваженим, головою відділення на 60
календарних днів, про що письмово
повідомляється заявнику.

Встановивши, що заяву подано без
додержання вимог, викладених у пункті 18
цих Правил, і це перешкоджає розгляду
заяви, державний уповноважений, голова
відділення залишає заяву без руху, про
що письмово повідомляє заявника і
надає йому строк для усунення
недоліків.

Час залишення заяви без руху не
зараховується у строк розгляду заяви.

У разі невиконання зазначених
вимог у встановлений строк заява може
бути залишена без розгляду, про що
письмово повідомляється заявнику.

Як вбачається із матеріалів
справи, адвокатом ОСОБА_6 було подано до
Антимонопольного комітету України
заяву від 29 серпня 2014 року № 29-08/14 про
порушення Публічним акціонерним
товариством Акціонерний банк
«Укргазбанк» законодавства про захист
економічної конкуренції.

До вказаної заяви позивачем було
додано копію свідоцтва про право на
зайняття адвокатською діяльністю та
роздруківку інформації із сайту ПАТ АБ
«Укргазбанк» під назвою FinMaidan:
Укргазбанк ініціював початок масової
боротьби з проблемними позичальниками.

Втім, як вбачається з вказаної
заяви та було встановлено під час
розгляду вказаної справи, до неї не
додано документів на підтвердження
викладених обставин.

Також, відсутні копії заяв від
юридичних осіб (із зазначенням їх
реквізитів), права яких порушені
(можуть бути порушені) внаслідок дій
Публічного акціонерного товариства
Акціонерний банк «Укргазбанк».

Крім того, не додано копії листів,
довіреностей або інших документів, які
підтверджують повноваження адвоката
ОСОБА_6 на звернення до Комітету із
заявою.

Відтак, відповідач, встановивши,
що заява від 29 серпня 2014 року № 29-08/14
оформлена без додержання вимог,
викладених у пункті 18 Правил розгляду
заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, правомірно залишив її без
руху до отримання зазначених
документів, про що було повідомлено
позивача листом від 09 вересня 2014 року №
129-29/04-8169.

Крім того, листом від 07 жовтня 2014
року № 129-29/04-9043 відповідачем надано
позивачу двадцятиденний термін з дня
отримання листа для подання
відповідної інформації та копій
документів.

Водночас, станом на дату
прийняття рішення по даній справі
недоліки поданої заяви позивачем не
усунуті.

Відтак, у відповідача відсутні
підстави для прийняття такої заяви до
розгляду.

При цьому, виходячи з визначення
поняття бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, бездіяльність - це пасивна
поведінка суб'єкта владних
повноважень, яка може мати вплив на
реалізацію прав, свобод, інтересів
фізичної чи юридичної особи (наприклад,
неприйняття рішення за заявою особи,
ненадання допомоги працівниками
міліції, неоприлюднення
нормативно-правового акта тощо).

Таким чином, за вказаних вище обставин,
вимога про визнання протиправною
бездіяльності Антимонопольного
комітету України щодо відмови у
розгляді заяви позивача про порушення
Публічним акціонерним товариством
Акціонерний банк «Укргазбанк»
законодавства про захист економічної
конкуренції задоволена бути не може.

Також за вказаних обставин відсутні
підстави для задоволення вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
прийняти розпорядження про початок
розгляду справи на підставі заяви про
порушення Публічним акціонерним
товариством Акціонерний банк
«Укргазбанк» законодавства про захист
економічної конкуренції.

При цьому, щодо вимог про зобов'язання
відповідача визнати факт вчинення
антиконкурентних узгоджених дій та
схиляння до вчинення таких дій інших
суб'єктів господарювання з боку
Публічного акціонерного товариства
Акціонерний банк «Укргазбанк»,
припинити антиконкурентні узгоджені
дії Публічного акціонерного
товариства Акціонерний банк
«Укргазбанк» та схиляння до вчинення
таких дій інших суб'єктів
осподарювання; накласти на порушників
законодавства про захист економічної
конкуренції штрафи, передбачені
законом, прийняти відповідне рішення,
суд назначає, що вони є наслідком
реалізації Антимонопольним комітетом
України своїх повноважень під час
провадження у справах про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції.

А тому, приймаючи до уваги те, що
розгляд справи на підставі заяви
позивача Антимонопольним комітетом
України не здійснювався, підстави для
задоволення відповідних вимог ОСОБА_4 у
суду відсутні.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини першої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого: суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які
беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини першої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими статтею 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими, у
зв'язку із чим в задоволені
адміністративного позову слід
відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Головуючий суддя І.М.
ПогрібніченкоСудді: І.О. Іщук В.П.
Шулежко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 03.11.2014 р.