Справа № 2а-10360/08/1370
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року м.
Київ К/800/484/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства «Львівський
хлібозавод № 1» та Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013

та постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2010

у справі № 2а-10360/08/1370

за позовом Філії «Фірмова торгівля»
Відкритого акціонерного товариства
«Львівський хлібозавод № 1»

до Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Філія «Фірмова торгівля» Відкритого
акціонерного товариства «Львівський
хлібозавод № 1» звернулась до суду з
позовом, з урахуванням уточнення
позовних вимог, про скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова від 28.11.2008
№ /1/35615 та № /1/35616.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2010, яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05.12.2013, позов задоволено частково;
скасовано податкове
повідомлення-рішення №
/1/35615 від 28.11.2008 в частині
визначення податкового зобов'язання з
податку на прибуток на суму 51 625 грн., з
яких 35 000 грн. основного платежу та 16 625
грн. штрафних (фінансових) санкцій;
скасовано податкове
повідомлення-рішення № /1/35616 від
28.11.2008 в частині визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 1 000,50 грн., з яких 667 грн.
основного платежу та 333,50 грн. штрафних
(фінансових) санкцій; в іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Позивач в касаційній скарзі просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій в частині
відмови в задоволенні позовних вимог;
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій в частині
задоволення позовних вимог та прийняти
в цій частині нове рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Крім того, в касаційній скарзі
відповідачем заявлено клопотання про
заміну відповідача, у зв'язку із
реорганізацією, з Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова на правонаступника Державну
податкову інспекцію у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
вони були б обов'язкові для особи, яку
він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
заявлене клопотання, дійшов висновку
про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної виїзної планової перевірки
Філії «Фірмова торгівля» ВАТ
«Львівський хлібозавод № 1» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 12.03.2007 по 31.03.2008, складено акт №
1505/23-3/34943017 від 15.08.2008, в якому
зафіксовано порушення: п. п. 1.23, 1.32 ст. 1,
пп. пп. 4.1.1, 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2,
пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8, пп. 11.3.1
п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та п. 1.4 ст. 1, пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1
ст. 4, п. 4.2 ст. 4, пп. пп. 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість».

На підставі результатів проведеної
перевірки та процедури
адміністративного оскарження, 28.11.2008
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- № /1/35615 про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 88 857,70 грн., в т.ч.: 65 511
грн. основного платежу та 23 346,70 грн.
штрафних (фінансових) санкцій;

- № /1/35616 про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 18 826,50 грн., в
т.ч.: 12 551 грн. основного платежу та 6 275,50
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Щодо підстав прийняття податкового
повідомлення-рішення від 28.11.2008
№ /1/35615, слід зазначити наступне.

Згідно з п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
валовий доход - загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 цього
Закону валовий доход включає загальні
доходи від продажу товарів (робіт,
послуг), у тому числі допоміжних та
обслуговуючих виробництв, що не мають
статусу юридичної особи, а також доходи
від продажу цінних паперів,
деривативів, іпотечних сертифікатів
участі, іпотечних сертифікатів з
фіксованою дохідністю, сертифікатів
фондів операцій з нерухомістю (за
винятком операцій з їх первинного
випуску (розміщення), операцій з їх
кінцевого погашення (ліквідації) та
операцій з консолідованим іпотечним
боргом відповідно до закону).

В ході проведеної перевірки
встановлено, що за даними податкового
обліку за 4 квартал 2007 року дохід Філії
від реалізації товарів по
безготівковому рахунку становить 63 166
грн., що відображено у рядку 01.1 «Доходи
від продажу товарів (робіт, послуг)»
декларації з податку на прибуток
підприємств за 2007 рік». Проте, дохід
Філії за 4 квартал 2007 року по даним
бухгалтерського обліку становить 84 722,11
грн.: дохід від операцій з
відвантаження товарів, що відображений
по дебету рахунку 36 «Розрахунки з
вітчизняними покупцями» в сумі 33 446,25
грн.; дохід від одержаної попередньої
оплати, що відображений по кредиту
рахунку 36 «Розрахунки з вітчизняними
покупцями» в сумі 42 500 грн.; дохід по
компенсації втрат по хлібобулочних
виробах в сумі 7 915,71 грн.; дохід від
операцій з національною лотереєю в
сумі 860,15 грн.

Будь-яких доказів на спростування
викладених в акті перевірки фактів
щодо не відображення в повному обсязі
одержаної попередньої оплати
представниками позивача на вимогу
судів попередніх інстанцій надано не
було, тому суди обох інстанцій
правомірно зазначили, що висновки акту
перевірки про заниження скоригованого
валового доходу Філії за 4 квартал 2007
року в сумі 21 556 грн. є обґрунтованими.

Для здійснення господарської
діяльності філія використовує магазин,
розташований за адресою АДРЕСА_1. Даний
об'єкт нерухомості використовувався у
періоді з квітня 2007 року по березень 2008
року, проте податковий орган зазначив,
що послуги по оренді надавались лише за
грудень 2007 року в сумі 20 000 грн. та за
лютий 2008 року в сумі 15 000 грн.

Однак, вказану обставину спростували
досліджені судами попередніх
інстанцій матеріали справи, а саме:
договір купівлі-продажу від 20.11.2007,
укладений між ОСОБА_2 (продавець) та ВАТ
«Концерн «Хлібопром», предметом якого
є магазин, розташований за адресою:
АДРЕСА_1; договором оренди № 94-1 від
01.04.2007, згідно якого ВАТ «Львівський
хлібозавод № 1» (орендодавець) та Філія
«Фірмова торгівля» ВАТ «Львівський
хлібозавод № 1» (орендар), предметом
якого є нежитлове приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, строк дії до 31.12.2010,
актами на виконання робіт (надання
послуг) на оренду приміщення за
квітень-жовтень 2007 року.

Відповідно до пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 «Про
оподаткування прибутку підприємств»
валовий доход включає доходи з інших
джерел, у тому числі, але не виключно, у
вигляді сум безповоротної фінансової
допомоги, отриманої платником податку
у звітному періоді, вартості товарів
(робіт, послуг), безоплатно наданих
платнику податку у звітному періоді,
крім їх надання неприбутковим
організаціям згідно з пунктом 7.11
статті 7 цього Закону та у межах таких
операцій між платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи, крім
випадків, визначених у частині
четвертій статті 3 Закону України «Про
списання вартості несплачених обсягів
природного газу».

Відповідно до актів здачі-приймання
робіт від 31.01 та 31.03.2008 щодо оренди
нерухомості згідно договору №1/1-5-201107/468
від 20.11.2007, який укладено між ВАТ
«Концерн «Хлібопром» (орендодавець) та
ВАТ «Львівський хлібозавод № 1» в особі
Директора Філії «Фірмова торгівля» ВАТ
«Львівський хлібозавод №1» (орендар),
предметом якого є строкове (дванадцять
місяців) платне (18 000 грн.) володіння та
користування на умовах оренди майном
(магазин за адресою АДРЕСА_1), яке було
отримане Філією в квітні-травні 2008
року. Проте, коригування валових витрат
по факту отримання актів
здачі-приймання робіт від 31.01 та 31.03.2008
не здійснено, тому судами вірно
зазначено, що працівники контролюючого
органу правомірно прийшли до висновку,
про безоплатно одержані послуги Філією
по оренді нерухомого майна у розмірі 35
000 грн. за січень та березень 2008 року.

В акті зазначено, що у ІІ кварталі 2007
року Філією проведена виплата
працівникам компенсацій за
невикористані відпустки на загальну
суму 15 843,83 грн. Оскільки вказані
працівники прийняті на роботу на Філію
в порядку переведення з ДП «Фірмова
торгівля» ВАТ «Львівський хлібозавод
№1», Філією відображено вказані
виплати в сумі 15 843,83 грн. у складі
дебіторської заборгованості по
розрахунках вказаним ДП по
бухгалтерському рахунку 68 «Розрахунки
за іншими операціями». В наступних
податкових періодах ДП «Фірмова
торгівля» ВАТ «Львівський хлібозавод
№1» перерахування коштів на
розрахунковий рахунок Філії для виплат
компенсації працівникам не
здійснювало в порушення вимог ч. 3 ст. 9,
ст. 24 Закону України «Про відпустки».

Дебіторська заборгованість в сумі 15
843,83 грн. протягом 3 кварталу 2007 року
згідно даних бухгалтерського обліку
була зарахована при розрахунках між
Філією та ДП «Фірмова торгівля» ВАТ
«Львівський хлібозавод №1», вказана
обставина не була спростована
позивачем, тому податковим органом
правомірно встановлено порушення пп.
4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п. п. 1.31, 1.23 ст. 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» продаж товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими цивільно-правовими
договорами, які передбачають передачу
прав власності на такі товари за плату
або компенсацію, незалежно від строків
її надання, а також операції з
безоплатного надання товарів. Не
вважаються продажем операції з надання
товарів у межах договорів комісії,
схову (відповідального зберігання),
доручення, інших цивільно-правових
договорів, які не передбачають
передачу прав власності на такі товари.
Безоплатно надані товари (роботи,
послуги) - це: товари, що надаються
платником податку згідно з договорами
дарування, іншими договорами, які не
передбачають грошової або іншої
компенсації вартості таких
матеріальних цінностей і
нематеріальних активів чи їх
повернення, або без укладення таких
угод; роботи та послуги, які надаються
платником податку без вимоги про
компенсацію їх вартості; товари,
передані юридичній чи фізичній особі
на відповідальне зберігання і
використані нею в її виробничому або
господарському обороті.

Оскільки, матеріалами справи
встановлено, що філією було придбано
пакувальні матеріали без логотипу
Філії, в які упаковувався реалізований
товар, та які не продавались, а
безоплатно роздавались при реалізації
товару, тому платником податку
неправомірно занижено скоригований
валовий дохід від операцій з
безоплатного надання пакувальних
матеріалів на суму 18 932,1 грн.

Для забезпечення діяльності Філії, ВАТ
«Львівський хлібозавод №1» надано у
користування Філії 13 магазинів, які
перебувають в оренді, на підставі
договорів, укладених із Управлінням
комунального майна Департаменту
економічної політики та ресурсів
Львівської міської ради. Згідно даних
бухгалтерського обліку за період 2007
рік - І квартал 2008 року, ВАТ «Львівський
хлібозавод №1» виставлено на Філію
відшкодування витрат по ремонту
магазинів на загальну суму 6 480,75 грн., що
відображено у складі валових витрат
згідно актів виконаних робіт. Згідно
Додатку К1 поданої Філією Декларації з
податку на прибуток за 2007 рік балансова
вартість основних засобів на початок
звітного періоду відсутня.

Користування Філією 13 магазинами в
період 2007 року - 1 квартал 2008 року не
припинялось, тому Філією безпідставно
віднесено до складу валових витрат
витрати по ремонтах основних засобів у
2007 році на суму 6 480,75 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що
за період 2007 року - 1 квартал 2008 року у
Філії не перебували у власності,
користуванні чи в оренді транспортні
засоби, станом на момент проведення
перевірки транспортні засоби у Філії
відсутні, проте, у 4 кварталі 2007 року, у
відповідності до накладної № 54 від
01.11.2007 до складу валових витрат Філії
віднесено витрати на придбання
запчастин до легкового автомобіля в
сумі 1 968 грн. (без ПДВ).

Також до складу валових витрат Філії у 4
кварталі 2007 року віднесено витрати на
придбання нафтопродуктів у розмірі 3
333,33 грн. по накладній від 03.12.2007 від ЛФ
«Концерн «Галнафтогаз».

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 зазначеного
Закону до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

З урахуванням того, що нафтопродукти та
запчастини до легкового автомобіля, як
встановлено судами попередніх
інстанцій, придбавалися не в межах
господарської діяльності платника
податків, тому Філією безпідставно
віднесено до складу валових витрат
витрати, що не пов'язані з
господарською діяльністю на суму 5 301,33
грн.

Крім того, за перевірений період,
Філією проводилось придбання у ТОВ
«ВТП «Орбіта-Плюс» пакувальних
матеріалів (пакетів фасувальних),
згідно даних бухгалтерського обліку
Філії; прихід пакувальних матеріалів
за період з 2007 року по І квартал 2008 року
відображено по дебету рахунку 209 «Інші
матеріали» на загальну суму 18 932,1 грн.
без ПДВ., в тому числі: 3 квартал 2007 року -
2 450,48 грн., 4 квартал 2007 року - 7 951,07 грн., І
квартал 2008 року - 8 530,55 грн. По даним
податкового обліку, вказані матеріали
відображено у складі валових витрат та
податкового кредиту підприємства з
метою використання на безоплатну
роздачу при реалізації товарів. Станом
на 31.03.2008 по даним обліку залишки
пакувальних матеріалів відсутні.

Зважаючи на те, що при безоплатній
передачі товарів (робіт, послуг)
валових витрат у зв'язку з їх
придбанням (отриманням) не виникає,
адже не виконується головна умова для
права на валові витрати - «зв'язок із
господарською діяльністю», тому
позивачем завищено валові витрати від
придбання товарів, які в подальшому не
використовуються у власній
господарській діяльності на суму 18 932,1
грн.

Щодо підстав прийняття податкового
повідомлення-рішення від 28.11.2008
№ /1/35616, слід зазначити наступне.

Під час проведення перевірки,
податковим органом встановлено, що за
даними податкового обліку з податку на
додану вартість Філії за листопад 2007
року, податкові зобов'язання з
одержаної від ДП «Фірмова торгівля»
ВАТ «Львівський хлібозавод №1»
попередньої оплати становлять 4 188,80
грн., що відображено у реєстрі виданих
податкових накладних за листопад 2007
року. По даним бухгалтерського обліку
підприємства, попередня оплата від ДП
«Фірмова торгівля» ВАТ «Львівський
хлібозавод №1» за продтовари одержана
09.11.2007 р. в розмірі 51 000,00 грн., в тому
числі ПДВ 8 500 грн., що проведено по
кредиту рахунку 36 «Розрахунки з
вітчизняними покупцями» у листопаді 2007
року.

Згідно з пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України
«Про податок на додану вартість»
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з поставки товарів
та послуг, місце надання яких
знаходиться на митній території
України, в тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору) для
погашення заборгованості
заставодавця, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу у
користування лізингоотримувачу
(орендарю).

Пунктом 4.1 ст. 4 зазначеного Закону
встановлено, що база оподаткування
операції з поставки товарів (послуг)
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, визначеної за
вільними цінами, але не нижче за
звичайні ціни, з урахуванням акцизного
збору, ввізного мита, інших
загальнодержавних податків та зборів
(обов'язкових платежів), згідно із
законами України з питань
оподаткування (за винятком податку на
додану вартість, а також збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку, що включається до
ціни товарів (послуг)).

Відповідно до пп. 7.3.1 п. 7.3. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку.

Матеріалами справи встановлено, що
позивачем частково відображено у
складі податкових зобов'язань з
податку на додану вартість із суми
попередньої оплати по
взаємовідносинам з ДП «ФТ ВАТ
«Львівський хлібозавод № 1», що
спричинило заниження податкових
зобов'язань на суму 4 311,20 грн. за
листопад 2007 року.

Щодо правомірності віднесення у грудні
2007 року до складу податкового кредиту
податку на додану вартість по вартості
нафтопродуктів, одержаних від ЛФ
«Концерн Талнафтогаз» у розмірі 666,67
грн., оскільки податкові накладні по
цих паливно-мастильних матеріаалах не
відшкодовувалися, дана обставина
підтверджується декларацією по ПДВ,
реєстром отриманих та виданих
податкових накладних за грудень 2007
року, тому висновки податкового органу
щодо безпідставності віднесення до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість з вартості
придбаних нафтопродуктів у розмірі 667
грн. є необґрунтованими.

Згідно даних податкового обліку Філії
з податку на додану вартість до складу
податкового кредиту віднесено податок
на додану вартість по придбаних
пакувальних матеріалах ТОВ «ВТП
«Орбіта-Плюс» на загальну суму 3 786,4
грн., в тому числі: вересень 2007 року - 490,08
грн., жовтень 2007 року - 555,91 грн., листопад
2007 року - 522,36 грн., грудень 2007 року - 511,94
грн., січень 2008 року - 1 706,11 грн.

У відповідності до п. 1.4 ст. 1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» поставка товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими цивільно-правовими
договорами, які передбачають передачу
прав власності на такі товари за
компенсацію незалежно від строків її
надання, а також операції з безоплатної
поставки товарів (результатів робіт) та
операції з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря
(лізингоотримувача) згідно з
договорами фінансової оренди (лізингу)
або поставки майна згідно з будь-якими
іншими договорами, умови яких
передбачають відстрочення оплати та
передачу права власності на таке майно
не пізніше дати останнього платежу.

Згідно з п. 4.2 ст. 4 цього Закону у разі
поставки товарів (робіт, послуг) без
оплати або з частковою оплатою їх
вартості коштами у межах бартерних
(товарообмінних) операцій, здійснення
операцій з безоплатної передачі
товарів (робіт, послуг), натуральних
виплат у рахунок оплати праці фізичним
особам, що перебувають у трудових
відносинах з платником податку,
передачі товарів (робіт, послуг) у межах
балансу платника податку для
невиробничого використання, витрати на
яке не відносяться до валових витрат
виробництва (обігу) і не підлягають
амортизації, а також пов'язаній з
продавцем особі чи суб'єкту
підприємницької діяльності, який не
зареєстрований як платник податку,
база оподаткування визначається
виходячи з фактичної ціни операції, але
не нижчої за звичайні ціни.

Відповідно до пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» якщо платник податку
придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

Таким чином, внаслідок придбання
товарно-матеріальних цінностей з
подальшою безоплатною передачею,
Філією «Фірмова торгівля» ВАТ
«Львівський хлібозавод №1» занижено
податкові зобов'язання у розмірі 3 786,40
грн. та завищено податковий кредит у
розмірі 3 786,40 грн., що призвело до
заниження податку на додану вартість
на суму 7 573 грн., з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій.

За вказаних обставин, відсутності
порушень норм матеріального та
процесуального права, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій про
часткове задоволення позовних вимог є
вірним, а касаційні скарги позивача та
відповідача - необґрунтованою та такою,
що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі
відповідача - Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова її правонаступником - Державною
податковою інспекцією у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області.

Касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства «Львівський
хлібозавод №1» та Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013 та
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2010
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.І. Степашко