Справа № 826/12940/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2014 року 09:35
№ 826/12940/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Амельохіна В.В., суддів: Аблова Є.В.,
Шулежко В.П. розглянувши в письмовому
провадженні адміністративну справу

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до
треті особиДержавної фіскальної
служби України Міністерство фінансів
України, Національне агентство України
з питань державної служби провизнання
незаконними дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся з позовом до Державної
фіскальної служби України (далі по
тексту - відповідач) за участі третіх
осіб - Міністерства фінансів України та
Національного агентства України з
питань державної служби з урахуванням
уточнених позовних вимог про:

- визнання незаконними дії відповідача
щодо не призначення та не проведення
конкурсу на заміщення вакантних
керівних посад територіальних органів
Державної фіскальної служби в порядку
статей 15, 27 Закону України «Про
державну службу» та «Порядку
проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад державних службовців»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 15.02.2002р. №169;

- визнання незаконними дії відповідача
щодо проведення відбору та оцінювання
кандидатів на керівні посади в органах
Державної фіскальної служби всупереч
вимогам статей 15, 27 Закону України «Про
державну службу»;

- зобов'язати відповідача призначити та
провести конкурс на заміщення
вакантних керівних посад
територіальних органів Державної
фіскальної служби в порядку статей 15, 27
Закону України «Про державну службу»
та «Порядку проведення конкурсу на
заміщення вакантних посад державних
службовців», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.02.2002р.
№169;

- зобов'язати відповідача опублікувати
і поширити через засоби масової
інформації, веб - сайті Державної
фіскальної служби дані про вакантні
посади керівників територіальних
органів Державної фіскальної служби,
порядок та умови проходження конкурсу
на їх заміщення не пізніше ніж за
місяць до його початку;

- зобов'язати відповідача затвердити
наказом Державної фіскальної служби
умови і порядок проведення конкурсу на
заміщення вакантних керівних посад
територіальних органів Державної
фіскальної служби;

- зобов'язати відповідача затвердити
наказом Державної фіскальної служби
порядок проведення іспиту як складової
процедури конкурсу на заміщення
вакантних керівних посад
територіальних органів Державної
фіскальної служби;

- зобов'язати відповідача
утворити наказом Державної фіскальної
служби конкурсну комісію у складі
голови - заступника Голови Державної
фіскальної служби, секретаря, членів
комісії. До складу конкурсної комісії
включити представників кадрової та
юридичної служб Державної фіскальної
служби України;

- визнати незаконними дії
відповідача щодо призначення на
керівні посади в територіальних
органах Державної фіскальної служби
осіб без проведення конкурсу;

- скасувати накази
відповідача про призначення на керівні
посади в територіальних органів
Державної фіскальної служби осіб без
проведення конкурсу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем незаконно не
проведено та не призначено конкурсу на
заміщення вакантних керівних посад
територіальних органів Державної
фіскальної служби в порядку статей 15, 27
Закону України «Про державну службу»
та «Порядку проведення конкурсу на
заміщення вакантних посад державних
службовців», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.02.2002р.
№169.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти заявленого позову
заперечив з підстав відсутності на
даний час з боку ДФС порушень
законодавства щодо проведення
конкурсу на заміщення вакантних посад
та прийняття на державну службу,
оскільки територіальні органи ДФС як
юридичні особи публічного права на
сьогодні не зареєстровані.

Треті особи проти задоволення позову
заперечили з тих підстав, що й
відповідач.

В судовому засіданні 05.11.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 22.08.1997р. працює в органах
державної податкової служби України.

З 2008 року працює на посаді першого
заступника начальника державної
податкової інспекції у Фрунзенському
районі м. Харкова.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ним 13.08.2014р. на веб-сайті
Державної фіскальної служби України
знайдено оголошення від 06.08.2014р. «Рада з
кадрових питань ДФС оголошує про
прийом документів від кандидатів на
керівні посади в територіальних
органах». Зміст даного оголошення -
Рада з кадрових питань ДФС розпочинає
прийом документів від кандидатів, які
мають бажання зайняти посади
начальників головних управлінь та
митниць в областях, м. Києві ДФС.

На підставі даного оголошення від
06.08.2014р. позивачем подано заяву про
згоду на участь у відборі на посаду
керівника територіального органу ДФС
(начальника Головного управління ДФС у
Харківській області) з додатковими
документами.

На підставі оголошення від 26.08.2014р. за
результатами відбору Радою з кадрових
питань визначенні кандидати, до числа
яких кандидатура позивача не включена.

На думку позивача Державною
фіскальною службою України в порушення
статей 15, 27 Закону України «Про
державну службу» та «Порядку
проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад державних службовців»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 15.02.2002р. №169 не
проводився конкурсний відбір
кандидатів на заміщення вакантних
посад керівників територіальних
органів ДФС.

Крім того, на думку позивача,
відповідачем незаконно призначено
осіб на керівні посади територіальних
органів ДФС без проведення конкурсу, а
саме: наказами від 09.09.2014р. на посаду
начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській
області ОСОБА_4; на посаду начальника ГУ
ДФС у Херсонській області ОСОБА_5;
наказами від 11.09.2014р. на посаду
начальника ГУ ДФС у Закарпатській
області ОСОБА_6; начальника ГУ ДФС у
Запорізькій області ОСОБА_7; начальника
ГУ ДФС у Кіровоградській області
ОСОБА_8; начальника ГУ ДФС у Черкаській
області ОСОБА_9; начальника ГУ ДФС у
Чернівецькій області ОСОБА_10; наказами
від 12.09.2014р. на посаду начальника ГУ ДФС
у Чернігівській області ОСОБА_11;
начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській
області ОСОБА_12; начальника ГУ ДФС у
Миколаївській області ОСОБА_13;
наказами від 15.09.2014р. на посаду
начальника ГУ ДФС у Одеській області
ОСОБА_14; начальника ГУ ДФС у Київській
області ОСОБА_15; наказами від 18.092014р. на
посаду начальника ГУ ДФС у Вінницькій
області ОСОБА_16

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну
фіскальну службу України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 травня 2014 року
№ 236 (надалі - Положення) Державна
фіскальна служба України (ДФС) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України і який реалізує державну
податкову політику, державну політику
у сфері державної митної справи,
державну політику з адміністрування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок), державну політику у
сфері боротьби з правопорушеннями під
час застосування податкового, митного
законодавства, а також законодавства з
питань сплати єдиного внеску.

Пунктом 11 Положення встановлено, що
Голова Державної фіскальної служби
призначає в установленому порядку на
посаду за погодженням з Міністром
фінансів та головами відповідних
місцевих держадміністрацій та
звільняє з посади керівників
територіальних органів ДФС.

Згідно з пунктом 4 Порядку призначення
на посади та звільнення з посад
керівників територіальних органів
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.01.2012 № 45 у разі
коли діяльність центрального органу
виконавчої влади спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через відповідного міністра,
керівник такого органу подає
відповідному міністру за формою згідно
з додатком 1 пропозицію щодо погодження
призначення на посаду, звільнення з
посади керівника територіального
органу для розгляду. Така пропозиція
розглядається міністром у
десятиденний строк з дня її
надходження.

У разі непогодження міністром
зазначеної пропозиції керівник
центрального органу виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через відповідного міністра,
обирає згідно з пунктом 3 цього Порядку
іншого кандидата на посаду.

У разі погодження зазначеної
пропозиції міністром, через якого
спрямовується та координується
Кабінетом Міністрів України
діяльність центрального органу
виконавчої влади, керівник
центрального органу виконавчої влади
подає протягом двох тижнів Голові Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
голові відповідної місцевої
держадміністрації пропозицію щодо
погодження призначення на посаду,
звільнення з посади керівника
територіального органу.

Стаття 15 Закону України від 16.12.1993 №
3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон
№ 3723) визначає, що прийняття на
державну службу на посади третьої -
сьомої категорій, здійснюється на
конкурсній основі, крім випадків, коли
інше встановлено законами України.
Порядок проведення конкурсу для вступу
на державну службу регулюється
Положенням, що затверджується
Кабінетом Міністрів України (постанова
Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 №
169 «Про затвердження Порядку
проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад державних
службовців»).

Разом з тим, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 17.06.1994 №
423 «Про деякі питання застосування
статей 4, 15 і 27 Закону України «Про
державну службу»» установлено, що
просування по службі державного
службовця, який зарахований до
кадрового резерву чи пройшов
стажування, а також прийняття на роботу
державного службовця, який припинив
державну службу у зв'язку з відставкою,
може здійснюватися за рішенням
керівника відповідного державного
органу без конкурсного відбору. Без
конкурсного відбору або стажування
можуть також прийматися: а) державні
службовці на посади керівників, які
згідно із законодавством обираються
або затверджуються колегіальним
органом; керівників, які призначаються
міністрами, керівниками інших
центральних органів державної
виконавчої влади за погодженням з
керівниками місцевих органів
державної виконавчої влади;
спеціалістів при переміщенні їх в
межах одного державного органу на
рівнозначну або нижчу посаду з
дотриманням вимог законодавства про
працю; б) державні службовці, які
перебували на відповідних посадах у
державних органах та виконавчих
органах Рад, у тому числі в тих, що
ліквідуються, до новостворених органів
державної виконавчої влади і місцевого
самоврядування; в) на державну службу -
випускники Української Академії
державного управління при
Президентові України та її філіалів у
державні органи, які направляли їх на
навчання.

З метою забезпечення комплектування
керівних посад територіальних органів
фіскальної служби професійно
підготовленими кадрами, встановлення
прозорої процедури призначення за
участі представників громадськості та
бізнесу, керуючись дорученням
Прем'єр-міністра України від 18.07.2014
№27376/0/1-14, наказом ДФС від 30.07.2014 №21
утворено Раду з кадрових питань ДФС
України (далі - Рада) як допоміжний
дорадчий орган.

Пунктом 13 Положення про Державну
фіскальну службу України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 травня 2014 року
№ 236 (далі - Положення), передбачено, що
для розгляду наукових рекомендацій та
проведення фахових консультацій з
основних питань діяльності у ДФС
можуть утворюватися постійні або
тимчасові консультативні, дорадчі та
інші допоміжні органи.

Рішення про утворення чи ліквідацію
колегії, інших постійних або
тимчасових консультативних, дорадчих
та інших допоміжних органів приймає
Голова ДФС. Кількісний та персональний
склад колегії, інших постійних або
тимчасових консультативних, дорадчих
та інших допоміжних органів також
визначає Голова ДФС.

Таким чином, наказом ДФС від 30.07.2014 №21 з
дотриманням пункту 13 Положення
утворено допоміжний консультативний
орган, який за участі громадськості
покликаний оцінити спроможність
кандидатів забезпечити виконання
функцій територіальними органами ДФС з
урахуванням прав платників податків та
думки громадськості.

Рішенням Ради з кадрових питань
Державної фіскальної служби України
(далі - Рада) від 01.08.2014 затверджено
Положення про Раду з кадрових питань
Державної фіскальної служби України,
яким визначено, що Рада є
консультативно-дорадчим органом і
утворена для підготовки рекомендацій
щодо кадрового забезпечення
територіальних органів ДФС України.
Рішення Ради носять рекомендаційний
характер.

Рада не підміняє і не заміняє конкурсну
комісію, яка утворюється в державному
органі відповідно до вимог Порядку
проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад державних службовців,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 15.02.2002 № 169.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що територіальні
органи ДФС як юридичні особи
публічного права на сьогодні не
зареєстровані, штатні розписи не
затверджені, відповідно рішень про
проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад не приймалось.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
в діях відповідача порушень діючого
законодавства щодо проведення
конкурсу на заміщення вакантних посад
та прийняття на державну службу, а тому
позовні вимоги щодо визнання
незаконними дії відповідача щодо не
призначення та не проведення конкурсу
на заміщення вакантних керівних посад
територіальних органів Державної
фіскальної служби в порядку статей 15, 27
Закону України «Про державну службу»
та «Порядку проведення конкурсу на
заміщення вакантних посад державних
службовців», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.02.2002р.
№169 та визнання незаконними дії
відповідача щодо проведення відбору та
оцінювання кандидатів на керівні
посади в органах Державної фіскальної
служби всупереч вимогам статей 15, 27
Закону України «Про державну службу»,
задоволенню не підлягають.

В частині позовних вимог щодо
зобов'язати відповідача призначити та
провести конкурс на заміщення
вакантних керівних посад
територіальних органів Державної
фіскальної служби в порядку статей 15, 27
Закону України «Про державну службу»
та «Порядку проведення конкурсу на
заміщення вакантних посад державних
службовців», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.02.2002р.
№169; зобов'язати відповідача
опублікувати і поширити через засоби
масової інформації, веб - сайті
Державної фіскальної служби дані про
вакантні посади керівників
територіальних органів Державної
фіскальної служби, порядок та умови
проходження конкурсу на їх заміщення
не пізніше ніж за місяць до його
початку; зобов'язати відповідача
затвердити наказом Державної
фіскальної служби умови і порядок
проведення конкурсу на заміщення
вакантних керівних посад
територіальних органів Державної
фіскальної служби; зобов'язати
відповідача затвердити наказом
Державної фіскальної служби порядок
проведення іспиту як складової
процедури конкурсу на заміщення
вакантних керівних посад
територіальних органів Державної
фіскальної служби; зобов'язати
відповідача утворити наказом
Державної фіскальної служби конкурсну
комісію у складі голови - заступника
Голови Державної фіскальної служби,
секретаря, членів комісії. До складу
конкурсної комісії включити
представників кадрової та юридичної
служб Державної фіскальної служби
України. колегія суддів зазначає, що
вони є похідними вимогами від
первинних.

Крім того, адміністративний суд,
перевіряючи рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень на відповідність
встановленим частиною третьою статті 2
КАС України критеріям, не втручається у
дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за такими критеріями.
Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Отже, адміністративний суд не
наділений повноваженнями втручатися у
вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за критеріями визначеними
статтею 2 КАС України.

Відтак, вказані вище вимоги, суперечить
повноваженням адміністративного суду.

Щодо позовних вимог про визнання
незаконними дії відповідача щодо
призначення на керівні посади в
територіальних органах Державної
фіскальної служби осіб без проведення
конкурсу та скасування наказів
відповідача про призначення на керівні
посади в територіальних органів
Державної фіскальної служби осіб без
проведення конкурсу, суд зазначає, що
вони задоволенню не підлягають,
оскільки є похідними вимогами від
первинних та не доведені позивачем,
яким саме чином порушують його права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів приходить до висновку, що в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 має
бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
13.11.2014р.

Головуючий суддя
В.В. Амельохін

Судді:
Є.В. Аблов

В.П. Шулежко