Справа № 2а-40/08
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ Н/800/47/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого судді:
Васильченко Н.В.,

суддів:
Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання:
Наумцю О. В.,

за участю представників позивача:
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача:
ОСОБА_3,

третіх осіб:
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому
засідання заяву ОСОБА_10 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Вищого адміністративного суду України
від 30 травня 2013 року № К/800/3672/13 у справі
за позовом ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_6, ОСОБА_18, ОСОБА_19 до Київської
міської ради, за участю третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача: державного
підприємства «Житлоінбуд» при
Управлінні державної охорони України
(надалі також - державне підприємство),
за участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивачів: ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38
ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42,
ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46,
ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50,
ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54,
ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58,
ОСОБА_57, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61,
ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65,
ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69,
ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_17,
ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_18, ОСОБА_17,
ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78,
ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82,
ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85 ОСОБА_86,
ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90,
ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94,
ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98,
ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102,
ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106,
ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110,
ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114,
ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118,
ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122,
ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126,
ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130,
ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134,
ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138,
ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142,
ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146,
ОСОБА_147, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_794,
ОСОБА_150, ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153,
ОСОБА_154, ОСОБА_155, ОСОБА_156, ОСОБА_157,
ОСОБА_158, ОСОБА_159, ОСОБА_160, ОСОБА_161,
ОСОБА_162, ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165,
ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169,
ОСОБА_170, ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173,
ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177,
ОСОБА_178, ОСОБА_179, ОСОБА_180, ОСОБА_181,
ОСОБА_182, ОСОБА_183, ОСОБА_184, ОСОБА_185,
ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_188, ОСОБА_189,
ОСОБА_190, ОСОБА_191, ОСОБА_192, ОСОБА_193,
ОСОБА_194, ОСОБА_195, ОСОБА_196, ОСОБА_197,
ОСОБА_198, ОСОБА_199, ОСОБА_200, ОСОБА_201,
ОСОБА_202, ОСОБА_203, ОСОБА_204, ОСОБА_205,
ОСОБА_206, ОСОБА_207, ОСОБА_208, ОСОБА_209,
ОСОБА_210, ОСОБА_211, ОСОБА_212, ОСОБА_213,
ОСОБА_214, ОСОБА_215, ОСОБА_216, ОСОБА_217,
ОСОБА_218, ОСОБА_219,ОСОБА_220, ОСОБА_221,
ОСОБА_222, ОСОБА_223, ОСОБА_224, ОСОБА_225,
ОСОБА_226, ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229,
ОСОБА_230, ОСОБА_231, ОСОБА_232, ОСОБА_233,
ОСОБА_234, ОСОБА_235, ОСОБА_236, ОСОБА_237,
ОСОБА_238, ОСОБА_239, ОСОБА_240, ОСОБА_241,
ОСОБА_242, ОСОБА_243, ОСОБА_244, ОСОБА_245,
ОСОБА_246, ОСОБА_247, ОСОБА_248, ОСОБА_249,
ОСОБА_250, ОСОБА_251, ОСОБА_252, ОСОБА_253,
ОСОБА_254, ОСОБА_255, ОСОБА_256, ОСОБА_257,
ОСОБА_258, ОСОБА_259, ОСОБА_260, ОСОБА_261,
ОСОБА_262, ОСОБА_263, ОСОБА_264, ОСОБА_265,
ОСОБА_266, ОСОБА_267, ОСОБА_268, ОСОБА_265,
ОСОБА_269, ОСОБА_270, ОСОБА_271, ОСОБА_272,
ОСОБА_273, ОСОБА_274, ОСОБА_275, ОСОБА_276,
ОСОБА_277, ОСОБА_278, ОСОБА_279, ОСОБА_280,
ОСОБА_281, ОСОБА_282, ОСОБА_283, ОСОБА_284,
ОСОБА_285, ОСОБА_286, ОСОБА_287, ОСОБА_288,
ОСОБА_289, ОСОБА_290, ОСОБА_291, ОСОБА_292,
ОСОБА_293, ОСОБА_294, ОСОБА_295, ОСОБА_296,
ОСОБА_297, ОСОБА_298, ОСОБА_299, ОСОБА_300,
ОСОБА_301, ОСОБА_302, ОСОБА_303, ОСОБА_304,
ОСОБА_305, ОСОБА_306, ОСОБА_307, ОСОБА_308,
ОСОБА_309, ОСОБА_310, ОСОБА_311, ОСОБА_312,
ОСОБА_313, ОСОБА_314, ОСОБА_315, ОСОБА_316,
ОСОБА_317, ОСОБА_318, ОСОБА_319, ОСОБА_320,
ОСОБА_321, ОСОБА_322. ОСОБА_323, ОСОБА_324,
ОСОБА_325, ОСОБА_326, ОСОБА_327, ОСОБА_328,
ОСОБА_329, ОСОБА_330, ОСОБА_331, ОСОБА_332,
ОСОБА_333, ОСОБА_334, ОСОБА_335, ОСОБА_336,
ОСОБА_337, ОСОБА_338, ОСОБА_339, ОСОБА_340,
ОСОБА_341, ОСОБА_342, ОСОБА_343, ОСОБА_344,
ОСОБА_345, ОСОБА_346, ОСОБА_347, ОСОБА_348,
ОСОБА_349, ОСОБА_350, ОСОБА_351, ОСОБА_352,
ОСОБА_353, ОСОБА_354, ОСОБА_355, ОСОБА_356,
ОСОБА_357, ОСОБА_358, ОСОБА_359, ОСОБА_360,
ОСОБА_361, ОСОБА_362, ОСОБА_363, ОСОБА_364,
ОСОБА_365, ОСОБА_366, ОСОБА_367, ОСОБА_368,
ОСОБА_369, ОСОБА_370,ОСОБА_371, ОСОБА_372,
ОСОБА_373, ОСОБА_374, ОСОБА_375, ОСОБА_376,
ОСОБА_377, ОСОБА_226, ОСОБА_378, ОСОБА_379,
ОСОБА_380, ОСОБА_381, ОСОБА_382, ОСОБА_383,
ОСОБА_384, ОСОБА_385, ОСОБА_386, ОСОБА_387,
ОСОБА_388, ОСОБА_389, ОСОБА_390, ОСОБА_391,
ОСОБА_392, ОСОБА_393, ОСОБА_394, ОСОБА_395,
ОСОБА_396, ОСОБА_397, ОСОБА_795, ОСОБА_398,
ОСОБА_399, ОСОБА_400, ОСОБА_401, ОСОБА_402,
ОСОБА_403, ОСОБА_404, ОСОБА_405. ОСОБА_406,
ОСОБА_407, ОСОБА_408, ОСОБА_409, ОСОБА_410,
ОСОБА_411, ОСОБА_412, ОСОБА_413, ОСОБА_414,
ОСОБА_415, ОСОБА_416, ОСОБА_417, ОСОБА_418,
ОСОБА_419, ОСОБА_420, ОСОБА_421, ОСОБА_422,
ОСОБА_423, ОСОБА_151, ОСОБА_424, ОСОБА_425,
ОСОБА_426, ОСОБА_427, ОСОБА_428, ОСОБА_429,
ОСОБА_430, ОСОБА_431, ОСОБА_432, ОСОБА_433,
ОСОБА_5, ОСОБА_434, ОСОБА_435, ОСОБА_436,
ОСОБА_437, ОСОБА_224, ОСОБА_438, ОСОБА_439,
ОСОБА_440, ОСОБА_441, ОСОБА_442, ОСОБА_10,
ОСОБА_443, ОСОБА_444, ОСОБА_445, ОСОБА_446,
ОСОБА_447, ОСОБА_448, ОСОБА_449, ОСОБА_450,
ОСОБА_451, ОСОБА_796, ОСОБА_452, ОСОБА_453,
ОСОБА_454, ОСОБА_455, ОСОБА_456, ОСОБА_457,
ОСОБА_458, ОСОБА_459, ОСОБА_460, ОСОБА_461,
ОСОБА_462, ОСОБА_463, ОСОБА_464, ОСОБА_465,
ОСОБА_466, ОСОБА_467, ОСОБА_468, ОСОБА_469,
ОСОБА_470, ОСОБА_471, ОСОБА_472, ОСОБА_473,
ОСОБА_474, ОСОБА_475, ОСОБА_476, ОСОБА_797,
ОСОБА_477, ОСОБА_478, ОСОБА_479, ОСОБА_480,
ОСОБА_481, ОСОБА_482, ОСОБА_483, ОСОБА_484,
ОСОБА_485, ОСОБА_486, ОСОБА_487, ОСОБА_488,
ОСОБА_489, ОСОБА_490, ОСОБА_491, ОСОБА_492,
ОСОБА_493, ОСОБА_494, ОСОБА_495, ОСОБА_496,
ОСОБА_497, ОСОБА_498, ОСОБА_499, ОСОБА_798,
ОСОБА_501, ОСОБА_502, ОСОБА_503, ОСОБА_504,
ОСОБА_505, ОСОБА_506, ОСОБА_507, ОСОБА_508,
ОСОБА_509, ОСОБА_510, ОСОБА_511, ОСОБА_512,
ОСОБА_513, ОСОБА_514, ОСОБА_515, ОСОБА_516,
ОСОБА_517, ОСОБА_19, ОСОБА_518, ОСОБА_519,
ОСОБА_520, ОСОБА_521, ОСОБА_522, ОСОБА_523,
ОСОБА_524, ОСОБА_525, ОСОБА_526, ОСОБА_527,
ОСОБА_528, ОСОБА_529, ОСОБА_530, ОСОБА_531,
ОСОБА_532, ОСОБА_533, ОСОБА_534, ОСОБА_6,
ОСОБА_535, ОСОБА_536, ОСОБА_537, ОСОБА_538,
ОСОБА_539, ОСОБА_540, ОСОБА_541, ОСОБА_542,
ОСОБА_543, ОСОБА_544, ОСОБА_545, ОСОБА_546,
ОСОБА_547, ОСОБА_548, ОСОБА_549, ОСОБА_550,
ОСОБА_18, ОСОБА_551, ОСОБА_552, ОСОБА_553,
ОСОБА_554, ОСОБА_555, ОСОБА_556, ОСОБА_557,
ОСОБА_558, ОСОБА_559, ОСОБА_560, ОСОБА_561,
ОСОБА_562, ОСОБА_563, ОСОБА_511, ОСОБА_564,
ОСОБА_565, ОСОБА_566, ОСОБА_567, ОСОБА_568,
ОСОБА_569, ОСОБА_570, ОСОБА_571, ОСОБА_572,
ОСОБА_573, ОСОБА_574, ОСОБА_575, ОСОБА_576,
ОСОБА_577, ОСОБА_578, ОСОБА_579, ОСОБА_580,
ОСОБА_581, ОСОБА_582, ОСОБА_583, ОСОБА_584,
ОСОБА_585, ОСОБА_586, ОСОБА_587, ОСОБА_588,
ОСОБА_589, ОСОБА_590, ОСОБА_591, ОСОБА_592,
ОСОБА_593, ОСОБА_594, ОСОБА_595, ОСОБА_596,
ОСОБА_597, ОСОБА_598, ОСОБА_599, ОСОБА_600,
ОСОБА_601, ОСОБА_602. ОСОБА_603, ОСОБА_604,
ОСОБА_605, ОСОБА_606, ОСОБА_607, ОСОБА_608,
ОСОБА_609, ОСОБА_610, ОСОБА_611, ОСОБА_612,
ОСОБА_613, ОСОБА_614, ОСОБА_615, ОСОБА_616,
ОСОБА_617, ОСОБА_618, ОСОБА_619, ОСОБА_620,
ОСОБА_621, ОСОБА_622, ОСОБА_623, ОСОБА_624,
ОСОБА_625, ОСОБА_626, ОСОБА_627, ОСОБА_628,
ОСОБА_629, ОСОБА_630, ОСОБА_631, ОСОБА_9,
ОСОБА_632, ОСОБА_633, ОСОБА_634, ОСОБА_635,
ОСОБА_636, ОСОБА_637, ОСОБА_638, ОСОБА_639,
ОСОБА_640, ОСОБА_641, ОСОБА_642, ОСОБА_643,
ОСОБА_7, ОСОБА_644, ОСОБА_645, ОСОБА_646,
ОСОБА_647, ОСОБА_648, ОСОБА_649, ОСОБА_650,
ОСОБА_651, ОСОБА_652 ОСОБА_653, ОСОБА_654,
ОСОБА_655, ОСОБА_656, ОСОБА_657, ОСОБА_658
ОСОБА_39, ОСОБА_659, ОСОБА_660, ОСОБА_661,
ОСОБА_662, ОСОБА_663, ОСОБА_664, ОСОБА_665,
ОСОБА_666, ОСОБА_667, ОСОБА_668, ОСОБА_669,
ОСОБА_670, ОСОБА_671, ОСОБА_672, ОСОБА_673,
ОСОБА_674, ОСОБА_4, ОСОБА_675, ОСОБА_676,
ОСОБА_677, ОСОБА_678, ОСОБА_679, ОСОБА_680,
ОСОБА_681, ОСОБА_682, ОСОБА_683, ОСОБА_684,
ОСОБА_685, ОСОБА_686, ОСОБА_687, ОСОБА_688,
ОСОБА_689, ОСОБА_690, ОСОБА_691, ОСОБА_692,
ОСОБА_693, ОСОБА_694, ОСОБА_695, ОСОБА_696,
ОСОБА_697, ОСОБА_698, ОСОБА_699, ОСОБА_700,
ОСОБА_701, ОСОБА_702, ОСОБА_703, ОСОБА_704,
ОСОБА_705, ОСОБА_706, ОСОБА_707, ОСОБА_708,
ОСОБА_709, ОСОБА_710, ОСОБА_711, ОСОБА_712,
ОСОБА_713, ОСОБА_714, ОСОБА_715, ОСОБА_716,
ОСОБА_717, ОСОБА_718, ОСОБА_719, ОСОБА_720,
ОСОБА_721, ОСОБА_722, ОСОБА_723, ОСОБА_724,
ОСОБА_725, ОСОБА_726, ОСОБА_727, ОСОБА_728,
ОСОБА_729, ОСОБА_730, ОСОБА_731, ОСОБА_732,
ОСОБА_733, ОСОБА_734, ОСОБА_735, ОСОБА_736,
ОСОБА_737, ОСОБА_738, ОСОБА_739, ОСОБА_740,
ОСОБА_741, ОСОБА_742, ОСОБА_743, ОСОБА_744,
ОСОБА_745, ОСОБА_746, ОСОБА_747, ОСОБА_748,
ОСОБА_749, ОСОБА_750, ОСОБА_751, ОСОБА_752,
ОСОБА_753, ОСОБА_754, ОСОБА_755, ОСОБА_756,
ОСОБА_757, ОСОБА_758, ОСОБА_759, ОСОБА_8,
ОСОБА_16, ОСОБА_760, ОСОБА_761, ОСОБА_762,
ОСОБА_763, ОСОБА_764, ОСОБА_765, ОСОБА_766,
ОСОБА_767, ОСОБА_768, ОСОБА_769, ОСОБА_770,
ОСОБА_771, ОСОБА_772, ОСОБА_773, ОСОБА_774,
ОСОБА_775, ОСОБА_776, ОСОБА_777, ОСОБА_778,
ОСОБА_779, ОСОБА_780, ОСОБА_781, ОСОБА_782,
ОСОБА_783, ОСОБА_784, ОСОБА_785, ОСОБА_786,
ОСОБА_787, ОСОБА_598, ОСОБА_788, ОСОБА_789,
ОСОБА_790, ОСОБА_791, ОСОБА_564, ОСОБА_618,
ОСОБА_792, ОСОБА_793, про визнання
незаконним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2007 року ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_6, ОСОБА_18 та ОСОБА_19
звернулись до суду з позовами,
об'єднаними в одне провадження, про
визнання незаконним та скасування
рішення Київської міської ради №481/2942
від 24.11.2005 року «Про передачу земельної
ділянки державному підприємству
«Житлоінбуд» для будівництва
житлового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
громадського призначення та підземним
багатоповерховим паркінгом на АДРЕСА_1

Постановою Святошинського районного
суду міста Києва від 18 серпня 2008 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09 лютого 2012 року, позовні вимоги
задоволено. Оскаржуване рішення
Київської міської ради №481/2942 від 24.11.2005
року визнано незаконним та скасовано.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 30 травня 2013 року
вказані рішення судів попередніх
інстанцій скасовано, прийнято нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

В квітні 2014 року ОСОБА_10 звернувся до
Вищого адміністративного суду України
із заявою про перегляд зазначеної
постанови суду касаційної інстанції за
нововиявленими обставинами, в якій
просить цю постанову скасувати та
відмовити ДП «Жилобуд» у перегляді
судових рішень в порядку касаційного
провадження.

Заслухавши доповідача, вивчивши доводи
заяви, зважаючи на пояснення присутніх
в судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі, колегія суддів не
знаходить підстави до задоволення
заяви, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту Глави 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами є окремою
процесуальною формою судового процесу,
яка визначається юридичною природою
цих обставин. До нововиявлених
обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Необхідними ознаками
нововиявлених обставин є, по-перше, їх
наявність на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи.

Статтею 245 КАС України встановлені
вичерпний перелік підстав для
провадження за нововиявленими
обставинами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 245 Кодексу
підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є:

· істотні для справи обставини, що
не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи (п. 1);

· встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдивих показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення (п. 2);

· встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення (п. 3);

· скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути (п. 4);

· встановлення Конституційним
Судом України неконституційності
закону, іншого правового акта чи їх
окремого положення, застосованого
судом при вирішенні справи, якщо
рішення суду ще не виконано (п. 5).

Відповідно до частини 1 статті 249
Кодексу адміністративного судочинства
України заява про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
подається до суду тієї інстанції, який
першим допустив помилку при вирішенні
справи внаслідок незнання про
існування цієї обставини.

За змістом зазначеної норми
переглядати рішення за нововиявленими
обставинами можуть суди, які наділені
правом встановлювати обставини у
справі. Оскільки згідно із правилами
частини 1 статті 220 КАС суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, то переглядати судові
рішення за нововиявленими обставинами
повноважні лише суди першої та
апеляційної інстанцій. Касаційний суд
може переглянути свої рішення за
нововиявленими обставинами тільки з
підстав, передбачених пунктами 3 і 5
частини 2 статті 245 КАС.

Вказана позиція узгоджується із
позицією Верховного Суду України, що
викладена в постанові від 13 жовтня 2009
року.

Рішенням Київської міської ради №481/2942
від 24.11.2005 року, правомірність якого
була предметом позову, затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки Державному
підприємству «Житлоінбуд» для
будівництва житлового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
громадського призначення та підземним
багатоповерховим паркінгом на АДРЕСА_1
та передано короткострокову оренду на
п'ять років земельну ділянку прощею 1,82
га для будівництва житлового
комплексу з вбудовано-прибудованими
приміщеннями громадського призначення
та підземним багатоповерховим
паркінгом за рахунок земель запасу
житлової та громадської забудови.

Як вбачається із заяви про перегляд
постанови Вищого адміністративного
суду України від 30 травня 2013 року за
нововиявленими обставинами, ОСОБА_10
посилається на рішення Київської
міської Ради від 28 лютого 2013 року за
№93/9150 «Про відмову в поновленні і
припинення договорів оренди земельних
ділянок та визначення переліку
земельних ділянок для опрацювання
можливості їх продажу на земельних
торгах», яким ДП «Житлобуд» відмовлено
у поновленні оренди спірної земельної
ділянки, а також визнано таким, що
втратило чинність рішення КМР №481/2942
від 24.11.2005 року.

Заявник вказує, що на момент відкриття
касаційного провадження (04 березня 2013
року), а також на момент винесення
постанови Вищим адміністративним
судом України, ДП «Житлоінбуд» не мало
будь-яких прав на спірну земельну
ділянку, а тому не мало ніяких законних
підстав подавати касаційну скаргу, а
відповідно - ВАСУ не мав законних
підстав її розглядати.

Колегія суддів не погоджується з
такими доводами заявника, оскільки
наведені позивачем в заяві обставини
не існували на час судового розгляду
справи та не могли бути досліджені
судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно - суд касаційної
інстанції, згідно з ч. 1 ст. 220 КАС
України, не міг брати до уваги такі
обставини при перевірці правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла думки, що заява ОСОБА_10 про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Вищого
адміністративного суду України від 30
травня 2013 року № К/800/3672/13 є
необґрунтованою, а підстави для її
задоволення відсутні.

У відповідності до ч. 1 ст. 253 КАС України
суд може скасувати постанову чи ухвалу
у справі і прийняти нову постанову чи
ухвалу або залишити заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 221, 230, 231, 245, 252, 253 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_10 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Вищого адміністративного суду України
від 30 травня 2013 року № К/800/3672/13 залишити
без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: