Справа № 759/7682/14-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/7682/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Чала
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Департаменту соціальної політики
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання дій
неправомірними та стягнення суми
недоплаченої разової грошової
допомоги до 5 травня,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Святошинського
районного суду м. Києва з позовом до
Департаменту соціальної політики
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання дій щодо
виплати йому разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірі, меншому ніж
передбачено ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», неправомірними;
стягнення недоплаченої разової
грошової допомоги до 5 травня в сумі 4 623
грн.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
оскаржуване рішення прийняте судом з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та просить
скасувати постанову Святошинського
районного суду м. Києва від 29 травня 2014
року та ухвалити нову постанову, якою
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом війни ІІІ групи, що
підтверджується посвідченням Серії
НОМЕР_1 від 03.12.2013р. і має право на
пільги встановлені Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Проте, позивач зазначає, що йому
повинна виплачуватися щорічна разова
грошова допомога до 5 травня в розмірі 7
мінімальних пенсій за віком, але даний
вид допомоги в 2014р. виплачений йому в
меншому розмірі, ніж передбачено
законом, в зв'язку з чим він звернувся
до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржувані дії відповідача
відповідають вимогам Закону.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції, з огляду на таке.

Закон України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
від 22 жовтня 1993 року №3551-XII визначає
правовий статус ветеранів війни,
забезпечує створення належних умов для
їх життєзабезпечення, сприяє
формуванню в суспільстві шанобливого
ставлення до них. Стаття 13 наведеного
закону передбачає пільги інвалідам
війни.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» - щорічно до
5-го травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірах: інвалідам І групи - десять
мінімальних пенсій за віком; ІІ групи -
вісім мінімальних пенсій; ІІІ групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 статті 17-1 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» встановленою,
що щорічна виплата разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону,
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі, який визначається КМ України в
межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Статтею 1 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 03.04.2014
року, затверджений відповідний розмір
доходів та видатків в 2014 році,
відповідно до якого здійснюється
розподіл коштів державного бюджету, в
тому числі і на виплату державних
допомог.

Згідно п. 8 ст. 7 Бюджетного кодексу
України, бюджетні кошти
використовуються тільки на цілі,
визначені бюджетними призначеннями та
бюджетними асигнуваннями, та
відповідно до ч. 1 ст. 23 цього Кодексу,
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету здійснюються лише за
наявності відповідного бюджетного
призначення.

Пунктами 2 та 3 рішення Конституційного
Суду України № 3-рп/2012 від 13.01.2012
вирішено, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України».

Частиною 1 пункту 1 Постанови КМ України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» № 102 від
16.04.2014 установлено, що виплата разової
грошової допомоги здійснюватиметься у
таких розмірах: інвалідам війни та
колишнім малолітнім (яким на момент
ув'язнення не виповнилось 14 років)
в'язням концентраційних таборів, гетто,
інших місць примусового тримання,
визнаним інвалідами від загального
захворювання, трудового каліцтва та з
інших причин: інвалідам ІІІ групи - 2 020,00
грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
відповідачем правомірно нарахована та
виплачена позивачу щорічна одноразова
допомога до 5-го травня за 2014 у розмірі 2
020,00 грн.

Оскільки рішення суду першої інстанції
ухвалене відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, а доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують,
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1832, 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 29 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та подальшому оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Ю.А. Ісаєнко

Судді:

І.В. Федотов

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.