Справа № 803/2167/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року м.
ЛуцькСправа № 803/2167/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого, судді
Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання
Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача та третьої
особи Янчук С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Старовижівської районної
державної адміністрації Волинської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Голова
Старовижівської районної державної
адміністрації Волинської області
Лавринюк Анатолій Петрович про
визнання протиправним та скасування
розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3,
начальник відділу освіти) звернулася в
суд з адміністративним позовом до
Старовижівської районної державної
адміністрації Волинської області (далі
- відповідач, Старовижівська РДА,
районна адміністрація), третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Голова Старовижівської районної
державної адміністрації Волинської
області Лавринюк Анатолій Петрович
(далі - третя особа) про визнання
протиправним та скасування
розпорядження від 19 вересня 2014 року
№36-к "Про застосування дисциплінарного
стягнення".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
розпорядженням голови Старовижівської
РДА від 19 вересня 2014 року №36-к позивачу,
яка працює на посаді начальника
відділу освіти адміністрації,
оголошено догану за порушення порядку
щодо заповнення вакантних посад, а
також перевищення службових
повноважень в частині збільшення
штатної чисельності працівників
загальноосвітніх шкіл району та
станції юних туристів без письмового
погодження з головою РДА.

З накладеним дисциплінарним
стягненням ОСОБА_3 не погоджується,
оскільки голова Старовижівської РДА
всупереч вимогам статті 149 Кодексу
законів про працю України не врахував
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну нею шкоду, а також обставини,
за яких вчинено проступок. Зокрема, не
була врахована пояснювальна записка
позивача, в якій з посиланням на
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України та Міністерства
освіти і науки України були зазначені
причини збільшення навантаження на
педагогічних працівників та введення
додаткових навчальних годин. Також
зазначає, що навчальні плани
розробляються безпосередньо
директорами шкіл з врахування
кількості класів, учнів та їх
наповненості, що і є в подальшому
підставою для нарахування та оплати
праці педагогічних працівників. Дані
навчальні плани спочатку погоджуються
на засіданнях ради відповідної школи, а
лише потім подаються на затвердження
начальнику відділу освіти. Не
затвердження цих планів було б грубим
порушенням законодавства про освіту з
боку позивача.

На підставі вищенаведеного вважає
накладене дисциплінарне стягнення
необґрунтованим, тому просить суд
визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Старовижівської
РДА від 19 вересня 2014 року №36-к "Про
застосування дисциплінарного
стягнення".

Позивач, в судовому засіданні 12
листопада 2014 року, а також її
представник, в судовому засіданні 13
листопада 2014 року, позовні вимоги
підтримали та просили суд їх
задовольнити. Додатково пояснили, що на
станції юних туристів додаткові 0,5
ставки методиста були введені за
рахунок виведення 0,5 ставки медичної
сестри, тобто, фактично штатний розпис
за своєю кількістю не змінився. З
приводу цього вона зверталася письмово
до голови райдержадміністрації з
доповідною запискою від 28 серпня 2014
року №596/01-11. На особистому прийомі
цього ж дня голова усно погодив
введення додаткової ставки, після
вивчення питання управлінням фінансів.

Щодо введення додаткових штатних
одиниць в мережу загальноосвітніх
навчальних закладів пояснила, що в
2014-2015 році у зв'язку зі збільшенням
кількості учнів було збільшено
кількість перших класів на чотири,
десятих класів на один, а тому
збільшилося навантаження на
педагогічних працівників. Крім того, в
третіх класах згідно нової програми,
яка затверджена Міністерством освіти і
науки України, збільшено кількість
годин інваріантної частини на 2 години,
в шостому класі на 4 години, у 10-11 класах
на 0,5 години, а також збільшено
кількість годин індивідуального
навчання на 18 годин. Фактично, нові
педагоги не працевлаштовувалися, однак
у зв'язку зі збільшенням навантаження
їм збільшилася оплата праці. Позивач
наголошувала на тому, що всі виплати
здійснювалися в межах наявного
кошторису і зайвих виплат вона не
допустила. Також зазначила, що з
розпорядженням Старовижівської РДА
від 03 квітня 2014 року №58, яке
передбачало обов'язкове письмове
погодження заповнення вакантних посад
та збільшення штатної чисельності
працівників, вона ознайомлена не була,
оскільки в період, коли розпорядження
надійшло на адресу відділу (08 квітня 2014
року) вона перебувала на лікарняному.

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, в письмових запереченнях
від 03 листопада 2014 року №1432/21/2-14 (а.с.27-29)
та його представник у судовому
засіданні, яка також є представником
третьої особи, заперечували проти
задоволення позову з тих підстав, що
розпорядженням Старовижівської РДА
від 03 квітня 2014 року №58 було
передбачено обов'язкове письмове
погодження голови РДА щодо заповнення
вакантних посад та збільшення штатної
чисельності працівників. Оскільки
ОСОБА_3 не отримала такого погодження,
вона, на думку адміністрації, вчинила
дисциплінарний проступок. Додатково,
на питання суду, підтвердила, що голова
РДА має право скасовувати незаконні
накази начальника відділу освіти,
однак рішення позивача про
затвердження штатної чисельності
загальноосвітніх шкіл скасовані не
були. Також зазначила, що Прокуратурою
Старовижівського району Волинської
області внесено відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального
правопорушення передбаченого частиною
другою статті 191 Кримінального кодексу
України. З наведених підстав просить
суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що адміністративний позов слід
задовольнити повністю, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням
Старовижівської районної державної
адміністрації Волинської області від 14
квітня 2011 року №16-ос, ОСОБА_3 призначено
на посаду начальника відділу освіти
Старовижівської РДА. Присягу
державного службовця прийняла 14 квітня
2014 року (а.с.56, 57). Відповідно до даних
особової справи, за час роботи тричі
притягалася до дисциплінарної
відповідальності (а.с.33).

На виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 1 березня 2014 року
№65 «Про економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету»,
розпорядження голови обласної
державної адміністрації від 26 березня
2014 року №82 «Про заходи щодо економного
і раціонального використання
бюджетних коштів та збалансування
місцевих бюджетів у 2014 році в процесі
їх виконання» видано розпорядження
першого заступника голови районної
державної адміністрації від 03 квітня
2014 року №58 «Про заходи щодо економного
і раціонального використання
бюджетних коштів та збалансування
місцевих бюджетів у 2014 році в процесі
їх виконання» у підпункті 2 пункту 2
якого зобов'язано головних
розпорядників коштів бюджету в
установленому законодавством порядку
забезпечити заповнення вакантних
посад та збільшення штатної
чисельності працівників комунальних
бюджетних закладів, у разі виникнення
обґрунтованої необхідності, виключно
за письмовим погодженням голови
райдержадміністрації (а.с.34-39).

Вищенаведене розпорядженням було
направлено в структурні підрозділи
адміністрації, в тому числі у відділ
освіти, 08 квітня 2014 року засобами
електронного документообігу АСКОД
(а.с.45-46). При цьому, в судовому засіданні
позивач не заперечувала, що всі
розпорядження керівництва РДА дійсно
доставляються засобами електронного
документообігу. Однак суд критично
ставиться до пояснення ОСОБА_3, що на
момент отримання розпорядження (08
квітня 2014 року) вона перебувала на
лікарняному, оскільки зазначені
обставини не перешкоджали їй
ознайомитись зі всіма вхідними
документами після виходу на роботу і це
є прямим обов'язком зазначеним в
Положенні про відділ освіти
Старовижівської районної
держадміністрації.

Про обізнаність щодо розпорядження від
03 квітня 2014 року №58 свідчить також лист
від 28 серпня 2014 року №596/01-11 в якому
ОСОБА_3 просить голову РДА погодити
введення 0,5 ставки методиста в
Старовижівську станцію юних туристів.
Під час судового розгляду позивач
пояснила, що на прийомі у голови
адміністрації отримала усне
погодження щодо даного питання. На
примірнику листа, який наданий у судове
засідання проставлена резолюція
начальнику управління фінансів
«вивчити дане питання та доповісти»
(а.с.136). Листом від 02 вересня 2014 року
№631/02-05/214 управління фінансів
Старовижівської РДА повідомило про
недоцільність введення 0,5 ставки
методиста в Старовижівську станцію
юних туристів (а.с.137).

З наведених підстав суд вважає, що
позивач, як начальник відділу освіти
Старовижівської РДА, була належним
чином проінформована про вимоги
розпорядження адміністрації від 03
квітня 2014 року №58, в тому числі щодо
необхідності письмового погодження
заповнення вакантних посад та
збільшення штатної чисельності
працівників.

В подальшому, наказом відділу освіти
Старовижівської РДА від 29 серпня 2014
року №172 виведено зі штатного розпису
0,5 ставки медичної сестри ЗОШ І-ІІІ
ступеня с. Сереховичі та введено 0,5
ставки методиста в станцію юних
туристів (а.с.131). Вказані обставини
також підтверджується штатним
розписом від 01 вересня 2014 року (а.с.126).
При цьому, суд зазначає, що фактична
кількість працівників у даному закладі
не збільшилася, а навпаки, зменшилася в
порівнянні з початком 2014 року (станом 01
січня 2014 року - 26 працівників, а станом
на 01 вересня 2014 року - 23), що
підтверджується довідковою
інформацією, яка надана відділом
освіти (а.с.122).

Також, як слідує з наданих у судове
засідання штатних розписів (а.с.110-113) та
пояснювальної записки ОСОБА_3 (а.с.8), у
зв'язку із збільшенням у 2014-2015
навчальному році перших класів на 4,
десятих класів на 1, а також у зв'язку зі
збільшенням в третіх класах згідно
нової програми, яка затверджена
Міністерством освіти і науки України,
кількості годин інваріантної частини
на 2 години, в шостому класі на 4 години,
у 10-11 класах на 0,5 години, кількості
годин індивідуального навчання на 18
годин, були додані додаткові 18,22 ставки
по мережі загальноосвітніх шкіл
району. При цьому, згідно інформації,
яка надана відділом освіти, фактична
кількість працюючих працівників в
навчальних закладах в порівнянні з
2013-2014 навчальним роком не збільшилась,
а зменшилась на 1 (а.с.114).

В судовому засіданні встановлено та не
заперечувалось сторонами, що
письмового погодження з головою РДА
щодо збільшення штатної чисельності в
загальноосвітніх навчальних закладах
та станції юних туристів ОСОБА_3 не
здійснювала, окрім листа від 28 серпня
2014 року №596/01-11, у відповідь на який вона
також не отримала письмового
погодження (а.с.136).

За невиконання вимог підпункту 2 пункту
2 розпорядження від 03 квітня 2014 року №58,
а саме збільшення штатної чисельності
в загальноосвітніх навчальних
закладах та станції юних туристів без
письмового погодження з головою РДА,
розпорядженням Старовижівської
районної державної адміністрації
Волинської області від 19 вересня 2014
року №36-к оголошено догану ОСОБА_3
(а.с.7).

Надаючи правову оцінку вищенаведеному
розпорядженню районної адміністрації,
суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 147
Кодексу законів про працю України, за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана; звільнення.

При цьому, за правилами частини третьої
статті 149 Кодексу законів про працю
України, при обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

З аналізу вищенаведених норм трудового
законодавства можливо дійти висновку,
що роботодавець при накладенні
дисциплінарного стягнення повинен
врахувати ступінь тяжкості проступку
працівника і заподіяну ним шкоду. При
цьому, відповідно до загальноправового
визначання юридичної
відповідальності, дисциплінарний
проступок працівника повинен містити
чотири обов'язкових елемента:
протиправні дії (бездіяльність), шкода,
зв'язок між завданою шкодою та
протиправними діями (бездіяльністю), а
також вина.

У розглядуваному випадку єдиною
підставою для притягнення ОСОБА_3 до
дисциплінарної відповідальності було
збільшення штатної чисельності
працівників загальноосвітніх
навчальних закладів та станції юних
туристів Старовижівського району
Волинського району без письмового
погодження с головою
райдержадміністрації, тобто всупереч
вимогам підпункту 2 пункту 2
розпорядження від 03 квітня 2014 року №58
«Про заходи щодо економного і
раціонального використання бюджетних
коштів та збалансування місцевих
бюджетів у 2014 році в процесі їх
виконання».

Однак, відповідачем при притягненні до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_3 не було досліджено, чи заподіяв
її проступок матеріальну шкоду, а також
з яких мотивів діяла позивач.

Зокрема, як встановлено під час
судового засідання, збільшення штатної
чисельності працівників
загальноосвітніх навчальних закладів
Старовижівського району було
зумовлено об'єктивними обставинами -
збільшенням кількості класів, а також
затвердженням наказом Міністерства
освіти і науки України від 29 травня 2014
року №657 змін до Типових навчальних
планів загальноосвітніх навчальних
закладів ІІІ ступеню (а.с.9). При цьому,
кількість навчальних класів
визначається не самостійно позивачем,
як начальником відділу освіти, а
затверджується відповідним
розпорядженням голови районної
державної адміністрації (а.с.64-67).

Тобто, у зв'язку з об'єктивним
збільшенням навантаження на
педагогічних працівників, ОСОБА_3 була
змушена ввести додаткові штатні посади
в мережу загальноосвітніх шкіл, що, на
думку суду, свідчить про відсутність
протиправних дій або злого умислу у
позивача.

Також, збільшення штатної чисельності
по мережі загальноосвітніх закладів не
призвело до шкоди районному бюджету,
оскільки відповідно до додатку №3-1 до
рішення Старовижівської районної ради
від 08 лютого 2014 року №34/14 «Про районний
бюджет на 2014 рік» по бюджетній програмі
1011020 «Надання загальної середньої
освіти загальноосвітніми навчальними
закладами, спеціалізованими школами,
ліцеями, гімназіями, колегіумами»
відділу освіти, як головному
розпоряднику коштів, виділено всього 29
149 210,00 грн на оплату праці (а.с.69).

Натомість, затверджений начальником
відділу освіти штатний розпис
загальноосвітніх шкіл з 01 вересня 2014
року передбачає місячний фонд оплати
праці у розмірі 2 111 850,91 грн (а.с.113). З
цього слідує, що за 12 календарних
місяців фонд оплати праці становить 25
342 210,92 грн, тобто менше ніж виділено з
районного бюджету, а тому ОСОБА_3 своїми
діями не спричинила матеріальної
шкоди.

Аналогічно, на діяльність закладів
фізичної культури і спорту в районному
бюджеті було передбачено 313 430,00 грн на
оплату праці (а.с.70). Затверджений
штатний розпис станції юних туристів з
01 вересня 2014 року передбачає
щомісячний фонд оплати праці в розмірі
19 271,97 грн, що з розрахунку на 12 місяців
становить 231 263,64 грн, тобто також в
межах кошторису (а.с.126).

Слід зазначити, що не зважаючи на
збільшення штатного розпису
загальноосвітніх навчальних закладів
та по станції юних туристів, фактично
нові працівники не
працевлаштовувалися, що
підтверджується довідками, які надані
відділом освіти (а.с.114, 122).

Як наслідок, в діях ОСОБА_3 щодо
збільшення штатного розпису
загальноосвітніх навчальних закладів
та станції юних туристів, відсутні
будь-які негативні наслідки для
бюджету Старовижівського району
Волинської області.

Щодо виправданості притягнення ОСОБА_3
до дисциплінарної відповідальності за
формальне не виконання вимог
розпорядження від 03 квітня 2014 року №58
щодо письмового погодження з головою
РДА збільшення штатної чисельності
працівників бюджетних установ, суд
зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи,
розпорядження Старовижівської РДА від
03 квітня 2014 року №58 «Про заходи щодо
економного і раціонального
використання бюджетних коштів та
збалансування місцевих бюджетів у 2014
році в процесі їх виконання» було
прийняте на виконання та на підставі
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету» від 01
березня 2014 року № 65 (а.с.34).

Однак, у вищенаведеній Постанові
Кабінету Міністрів України не
передбачено обов'язкового письмового
погодження збільшення штатної
чисельності працівників
підпорядкованих установ, так само як не
надається право головам місцевих
державних адміністрацій самостійно
запроваджувати додаткові умови для
такого збільшення.

З врахування принципу пріоритетності
правових актів за юридичною силою, який
передбачений у частині четвертій
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, адміністративний
суд при прийнятті рішення повинен
керуватися нормами Постанови Кабінету
Міністрів України від 01 березня 2014 року
№ 65, а тому вважає необґрунтованим
введений відповідачем на власний
розсуд обов'язок щодо письмового
погодження збільшення штатної
чисельності працівників бюджетних
установ.

Крім того, відповідно до частини
четвертої статті 43 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»,
накази керівників структурних
підрозділів місцевої державної
адміністрації, що суперечать
Конституції України, іншим актам
законодавства, рішенням
Конституційного Суду України та
актам міністерств, інших центральних
органів виконавчої влади, можуть бути
скасовані головою місцевої
державної адміністрації. Аналогічні
положення передбачені і в підпункті 11
пункту 9 Положення про відділ освіти
Старовижівської районної державної
адміністрації, яке затверджено
розпорядженням від 30 січня 2013 року №22
(а.с.87).

Однак в даному випадку, відповідач
стверджуючи про протиправність дій
ОСОБА_3 щодо збільшення штатної
чисельності працівників
загальноосвітніх навчальних закладів
та станції юних туристів, не
скористався своїм правом на скасування
відповідних наказів позивача.

На думку суду, вказані обставини
свідчать про упереджене та
необґрунтоване притягнення до
дисциплінарної відповідальності з
боку відповідача, оскільки його дії
фактично не були спрямовані на
забезпечення трудової дисципліни, як
це передбачено у статті 140 Кодексу
законів про працю України.

Суд не приймає посилання представника
відповідача на те, що Прокуратурою
Старовижівського району Волинської
області внесено відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального
правопорушення передбаченого частиною
другою статті 191 Кримінального кодексу
України, оскільки сам по собі факт
проведення досудового розслідування,
без відповідного вироку суду, не
свідчить про протиправність дій з боку
позивача (а.с.106).

Одночасно, слід зазначити, що у випадку
притягнення ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності та набранням
законної сили вироком суду, вказані
обставини можуть бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами у
відповідності до пункту 2 частини
другої статті 245 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов
висновку, що в діях ОСОБА_3 щодо
збільшення штатної чисельності
працівників загальноосвітніх
навчальних закладів та станції юних
туристів без письмового погодження з
головою районної державної
адміністрації відсутні два обов'язкові
елементи для притягнення до
дисциплінарної відповідальності, а
саме: протиправності дій
(бездіяльності) та завдання шкоди. З
наведених підстав розпорядження
Старовижівської РДА від 19 вересня 2014
року №36-к про оголошення догани ОСОБА_3
є протиправним та підлягає скасуванню.

За правилами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, не в повній мірі довів
суду обґрунтованість свого рішення -
розпорядження від 19 вересня 2014 року
№36-к про застосування дисциплінарного
стягнення у вигляді догани до ОСОБА_3

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оцінивши розпорядження
Старовижівської районної державної
адміністрації Волинської області від 19
вересня 2014 року №36-к "Про застосування
дисциплінарного стягнення" суд дійшов
висновку, що воно не відповідає
положенням частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, зокрема винесене не на
підставі Конституції та Кодексу
законів про працю України, без
врахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, тобто
необґрунтовано, а також упереджено.

Оскільки ОСОБА_3, як начальник відділу
освіти Старовижівської районної
державної адміністрації Волинської
області, обґрунтовано, правомірно та в
межах затвердженого кошторису
районного бюджету збільшила штатну
чисельність працівників
загальноосвітніх навчальних закладів
та станції юних туристів, враховуючи,
що відповідач на власний розсуд та
всупереч приписам Постанови Кабінету
Міністрів України «Про економію
державних коштів та недопущення втрат
бюджету» від 01 березня 2014 року № 65 ввів
обов'язок щодо письмового погодження
збільшення штатної чисельності
бюджетних установ, а сама лише
відсутність такого погодження, на
думку суду, не є достатньої підставою
для притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності, тому
суд дійшов висновку, що розпорядження
Старовижівської районної державної
адміністрації Волинської області від 19
вересня 2014 року №36-к "Про застосування
дисциплінарного стягнення" є
протиправним та підлягає скасуванню. З
наведених підстав позов слід
задовольнити повністю.

Суд вважає необхідним роз'яснити
позивачу, що за подання даного позову
квитанцією від 22 жовтня 2014 року №103/154
нею було помилково сплачено судовий
збір у розмірі 73,08 грн, який за
правилами Закону України «Про судовий
збір» у відносинах стосовно публічної
служби не повинен сплачуватися. Для
його повернення ОСОБА_3 необхідно
звернутися до суду з відповідною
заявою в порядку статті 7 Закону
України «Про судовий збір» (а.с.2).

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Кодексу законів
про працю України, Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»,
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету» від 01
березня 2014 року № 65, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Старовижівської районної державної
адміністрації Волинської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Голова Старовижівської
районної державної адміністрації
Волинської області Лавринюк Анатолій
Петрович про визнання протиправним та
скасування розпорядження -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Старовижівської
районної державної адміністрації
Волинської області від 19 вересня 2014
року №36-к "Про застосування
дисциплінарного стягнення".

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 18
листопада 2014 року.