Справа № 522/6838/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
522/6838/13-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Шенцева О.П.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В.,
Романішина В.Л.

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради на
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 07 червня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради про зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради (далі -
відповідач) про визнання
неправомірними дій щодо нарахування та
виплати одноразової грошової
компенсації у менших розмірах, ніж
передбачено ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплатити таку компенсацію в належному
розмірі.

За результатами розгляду
адміністративної справи 07 червня 2013
року постанову Приморським районним
судом м. Одеси ухвалено постанову про
задоволення позову.

Визнано протиправними дії відповідача
щодо обмеження нарахування та виплати
ОСОБА_1 одноразової грошової
компенсації за шкоду, заподіяну
здоров'ю як особі, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи з
порушенням вимог Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
неправомірними.

Зобов'язано відповідача провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 суму
одноразової компенсації відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи із 45 мінімальних
заробітних плат з урахуванням
проведених виплат.

В апеляційній скарзі відповідача
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув доводи
апеляційної скарги, перевірив
матеріали справи та зважаючи на
з'ясовані обставини, дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
постраждалим від Чорнобильської
катастрофи першої категорії та
інвалідом другої групи.

Відповідно до положень статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції Закону від 09.07.2007)
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується інвалідам II
групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Редакцію статті 48 вищенаведеного
Закону в частині виплати компенсацій у
розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати було змінено, згідно
із Законом України від 28.12.2007 № 107-VI.

У новій редакції стаття 48 вказаного
Закону передбачала, що одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи
виплачується в порядку та розмірі,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Однак, зміни до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», внесені
Законом України від 28.12.2007 № 107-VI,
визнано таким, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційним), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. N 10-рп/2008.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008, відповідач був
зобов'язаний нараховувати та
сплачувати одноразову компенсацію
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірах, встановлених
статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»(в редакції Закону від
09.07.2007).

Таким чином, на момент виникнення
спірних правовідносин, вихідним
критерієм обрахунку одноразової
компенсації за інвалідність виступає
мінімальна заробітна плата.

Законами України про Державний бюджет
на певний рік встановлювався розмір
мінімальної заробітної плати.

Встановлений в 1996 році постановою
Кабінету Міністрів України «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»від 26.07.1996 року № 836 розмір
одноразової компенсації протягом
тривалих років не змінювався і не
відповідав розміру, встановленому
законами України.

Розмір мінімальної заробітної плати,
встановлений законами України, згідно
з внесеними Верховною Радою України
змінами до державного бюджету зростав
кожен наступний рік.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору, застосуванню
підлягає саме стаття 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та розмір
мінімальної заробітної плати,
встановлений Законом України про
Державний бюджет на відповідний рік, а
не постанова Кабінету Міністрів
України «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996
№ 836.

Оскільки одноразова грошова
компенсація за ІІ групу інвалідності
управлінням праці та соціального
захисту населення Жмеринської міської
ради Винницької області (відповідно до
листа від 14.05.2013р. №1369/09, а.с.33)
нарахована не була, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача одноразової грошової
компенсації за ІІ групу інвалідності, у
розмірах, передбачених 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
при прийнятті рішення правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку
про необхідність залишення постанови
суду першої інстанції без змін.

Керуючись: ст. ст. 185, 195, 198, 200, 205, 254 КАС
України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Приморського районного
суду м. Одеси від 07 червня 2013 року - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання сили
негайно після її підписання та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з часу отримання
сторонами копії судового рішення

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин