Справа № 361/11179/13-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/361/344/14
Постанова

Іменем України

07 листопада 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області
в складі:

головуючого-судді - Сердинського
В.С.

при секретарі - Ярмоленко І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Броварської міської
ради Київської області, третя особа:
ОСОБА_2 про визнання незаконним та
скасування рішення Броварської
міської ради Київської області, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Броварської міської ради Київської
області, третя особа: ОСОБА_2 про
визнання незаконним та скасування
рішення Броварської міської ради
Київської області.

Позивач в своїй позовній заяві
зазначав, що 28 жовтня 1994 року рішенням
3-ї сесії ХХІІ скликання Княжицької
сільської ради народних депутатів
Броварського району Київської області,
йому, як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС ІІ
категорії, була виділена земельна
ділянка під забудову загальною площею
0,10 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

На підставі проекту забудови
земельної ділянки індивідуального
забудовника №144-19-20, позивачу видано
05.07.1995 року НОМЕР_1 на забудову
земельної ділянки в населеному пункті
України.

15 травня 1998 року було здійснено
винесення земельної ділянки в натурі
та проведено розбивку будівель,
передбачених на земельній ділянці, про
що був складений відповідний акт.

У зв'язку зі скрутним становищем
позивача та бажанням легалізувати свої
законні права, земельна ділянка площею
0,10 га не була забудована.

23 листопада 2005 року позивач подав
всі необхідні документи, сплатив
державний збір за виготовлення
технічної документації для
приватизації вищезазначеної земельної
ділянки. Проте, документи не були
розглянуті в строк один місяць,
відповідно до ч.2 ст.118 ЗК України, та не
було прийнято відповідного рішення.

Позивач звертався до Центру
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах, співробітники
якого повідомляли, що документи на
приватизацію ще не готові.

У 2008 році частина земель с.
Княжичі Броварського району Київської
області була передана місту Бровари
Київської області і земельна ділянка
змінила адресу: АДРЕСА_2. На момент
подачі даного позову, земельна ділянка
знаходиться в незабудованому стані,
включаючи відсутність на ній
фундаменту для забудови чи будь-яких
будівельних матеріалів.

У вересні 2013 року позивач
звернувся до Броварської міської ради
Київської області з вимогою про
надання інформації про відміну рішення
3-ї сесії ХХІІ скликання Княжицької
сільської ради народних депутатів
Броварського району Київської області
від 28.10.1994 р..

Листом №9-7-1633 від 17.10.2013 р.
Броварської міської ради Київської
області, якого позивач отримав 25
листопада 2013 року, зазначено, що
інформація стосовно відміни рішення 3-ї
сесії ХХІІ скликання Княжицької
сільської ради народних депутатів
Броварського району Київської області
від 28.10.1994 р. відсутня та було надано
витяг з рішення Броварської міської
ради Київської області №1410-78-05 від 04
лютого 2010 року.

Строк користування земельною
ділянкою державної чи комунальної
власності для забудови в межах 50 років
встановлений ч.5 ст.413 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЗК
України, земельна ділянка, надана у
користування, може бути вилучена за
згодою землекористувачів лише для
суспільних та інших потреб за рішенням
органів державної влади.

Таким чином, вилучена земельна
ділянка, яка була передана позивачу на
підставі рішення 3-ї сесії ХХІІ
скликання Княжицької сільської ради
народних депутатів Броварського
району Київської області від 28.10.1994 р.,
та документи на яку були передані на
приватизацію для набуття права
власності на неї, не була вилучена за
відповідним рішенням органів
місцевого самоврядування та позивач не
був повідомлений про надання виділеної
йому земельної ділянки іншій особі у
власність.

Спірна земельна ділянка не була
вилучена з користування позивача у
передбаченому законом порядку.

Окрім того, позивач, як учасник ІІ
категорії ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, потребує соціального захисту
та сприяння органів державної влади у
цій сфері для розв'язання пов'язаних з
нею проблем медичного і соціального
характеру, згідно ст. 1 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 р..

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд визнати недійсним та
скасувати рішення Броварської міської
ради Київської області №1410-78-05 від 04
лютого 2010 року «Про передачу земельних
ділянок громадянам у власність…» в
частині передання громадянці ОСОБА_2 у
власність земельної ділянки, площею 0,10
га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позов підтримала,
надала пояснення аналогічні позовній
заяві, просила суд задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнала, пояснила, що на час прийняття
рішення 3-ї сесії ХХІІ скликання
Княжицької сільської ради народних
депутатів Броварського району
Київської області від 28.10.1994 р. діяв
Земельний кодекс України, що був
прийнятий 18 грудня 1990 року, в редакції
від 22 червня 1993 року. Пунктом 8 ст.27,
чинного на той момент ЗК України,
визначено: «право користування
земельною ділянкою чи її частиною
припиняється у разі невикористання
протягом одного року земельної
ділянки, наданої для
сільськогосподарського виробництва і
протягом двох років - для
несільськогосподарських потреб».

Відповідно до ст.23 ЗК України,
чинного на момент прийняття рішення
Княжицькою сільською радою від 28.10.1994
р., право власності або право
постійного користування землею
посвідчується Державними актами, які
видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними радами
народних депутатів.

Відсутні будь-які докази того, що
позивач ОСОБА_1 звертався до органів
місцевого самоврядування для
отримання Державного акта, отже,
позивач не набув у встановленому
законом порядку права власності на
земельну ділянку, яка залишилася в
розпорядженні сільської ради, як земля
комунальної власності.

Посилаючись на викладене, просила суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В судове засідання третя особа
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином.

Судом встановлено, що 28 жовтня 1994
року рішенням 3-ї сесії ХХІІ скликання
Княжицької сільської ради народних
депутатів Броварського району
Київської області, позивачу ОСОБА_1, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС ІІ категорії,
була виділена земельна ділянка під
забудову загальною площею 0,10 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).

На підставі проекту забудови земельної
ділянки індивідуального забудовника
№144-19-20, позивачу видано 05.07.1995 року
НОМЕР_1 на забудову земельної ділянки в
населеному пункті України (а.с.16-20, 10-11).

15 травня 1998 року було здійснено
винесення земельної ділянки в натурі
та проведено розбивку будівель,
передбачених на земельній ділянці, про
що був складений відповідний акт
(а.с.12-15).

Позивач ОСОБА_1 подав документи,
сплатив державний збір за виготовлення
технічної документації для
приватизації вищезазначеної земельної
ділянки (а.с.21-22).

Згідно висновку Княжицької сільської
ради Броварського району Київської
області від 18.06.1996 року "Про погодження
науково-технічної документації по
складанню проекту встановлення
зовнішньої межі м. Бровари», включено в
межі міста Бровари землі запасу
Княжицької сільської ради загальною
площею 19,2 га, в тому числі, ріллі 10,0 га,
польових шляхів 0,2 га, куди і ввійшла
спірна земельна ділянка площею 0,10 га по
АДРЕСА_2 (а.с.153).

У 1998 році рішенням Броварської міської
ради Київської області вулиця
Грушевського була перейменована на
вул. Квятковського.(а.с.155)

Рішенням Броварської міської ради
Київської області №1410-78-05 від 04 лютого
2010 року затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність та передачі у власність
земельної ділянки громадянці ОСОБА_2,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,
земельну ділянку площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с.45).

01 жовтня 2013 року позивач звернувся до
Броварської міської ради Київської
області із заявою щодо надання витягів
з рішень Броварської міської ради
відносно земельної ділянки площею 0,1000
га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В листі-відповіді №9-7-1633 від 17.10.2013
р. Броварської міської ради Київської
області, зазначено, що інформація
стосовно відміни рішення 3-ї сесії ХХІІ
скликання Княжицької сільської ради
народних депутатів Броварського
району Київської області від 28.10.1994 р.
відсутня та було надіслано позивачу
ОСОБА_1 витяг із рішення Броварської
міської ради Київської області №1410-78-05
від 04 лютого 2010 року в частині передачі
земельної ділянки загальним розміром
0,1000 га громадянці ОСОБА_2, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.23,24).

Відповідно до ст.26 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні" питання
регулювання земельних відносин
вирішується на пленарних засіданнях
сільських, селищних та міських рад.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 17 Земельного
Кодексу України, передача земельних
ділянок у колективну та приватну
власність проводиться радами народних
депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки. Передача
у власність земельної ділянки, що була
раніше надана громадянину, проводиться
сільськими, селищними, міськими радами
народних депутатів за місцем
розташування цієї ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель
(присадибна ділянка), садівництва,
дачного і гаражного будівництва у
розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього
Кодексу.

Зазначені земельні ділянки
передаються у власність на підставі
заяви громадянина і матеріалів, що
підтверджують її розмір
(земельно-кадастрова документація,
дані бюро технічної інвентаризації,
правлінь товариств і кооперативів
тощо).

В ч.1 ст.31 Земельного Кодексу України
зазначено, що вилучення (викуп)
земельних ділянок з метою передачі їх у
власність або надання у користування
громадянам, проводиться за згодою
власників землі і землекористувачів на
підставі рішення місцевих рад народних
депутатів.

Також в ч.1 ст.29 Земельного Кодексу
України зазначено, що припинення права
власності на землю або права
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови власника землі
або землекористувача проводиться за
його заявою на підставі рішення
відповідної Ради народних депутатів.

Будь-яких заяв про відмову від
земельної ділянки в розмірі 0,10 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 до
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
позивач не надавав, згоди на вилучення
земельної ділянки з його користування
також не надавав.

Крім цього, в Рішенні Конституційного
Суду України від 16 квітня 2009 року
№7-рп/2009 (у справі №1-9/2009 за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частини першої, десятої статті59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) вказано, що органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
«гарантією стабільності суспільних
відносин» між органами місцевого
самоврядування та громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення. Тому, на думку Конституційного
Суду України, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Ненормативні
правові акти місцевого самоврядування
є актами одноразового застосування,
вони вичерпують свою дію фактом
їхнього виконання, а тому не можуть
бути скасовані чи змінені органом
місцевого самоврядування після їх
виконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову, оскільки земельна
ділянка площею 0, 10 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, була передана
позивачу ОСОБА_1 у передбаченому
законом порядку на підставі рішення
Княжицької сільської ради народних
депутатів Броварського району
Київської області від 28 жовтня 1994 року,
доказів того, що земельна ділянка була
вилучена із користування позивача
ОСОБА_1 на законних підставах
відповідачем суду не надано, а судом не
здобуто.

Керуючись ст.26 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст.17,29,31
Земельного кодексу України, Рішенням
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року №7-рп/2009, ст.ст.6, 10, 69, 71, 158
- 160, 162 КАС України, суд -

постановив:

позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Броварської міської ради
Київської області від 04 лютого 2010 року
№1410-78-05 в частині передання громадянці
ОСОБА_2 у власність земельної ділянки
площею 0,1000 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з Броварської міської ради
Київської області на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 114,70 грн.

На постанову протягом десяти днів може
бути подана апеляційна скарга до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Сердинський В. С.