Справа № 804/6701/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
22 жовтня 2014 р. Справа № 804/6701/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представників позивача представників
відповідача Каптанни Т. І., Приходько
О.М., Мадалиць В.В., Лиші Л.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом державного
науково-виробничого підприємства
«Цирконій» до Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Державне науково-виробниче
підприємство «Цирконій» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач не погоджується з
результатами перевірки, вважає, що
податковий орган дійшов до помилкових
висновків про допущення платником
податків порушень законодавства, а
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню з підстав,
викладених у позовній заяві та
У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити у повному
Відповідач позов не визнав, надав до
суду письмові заперечення, зазначивши,
що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесено
правомірно, в межах повноважень та на
підставі законодавства України. У
судовому засіданні представники
відповідача просили відмовити у
задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення, розглянувши
наявні документи і матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.
Працівниками Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено виїзну
документальну позапланову перевірку
Державного науково-виробничого
підприємства «Цирконій» з питання
достовірності нарахування від'ємного
значення об'єкта оподаткування від
усіх видів діяльності задекларованих у
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2012 рік.
За результатами перевірки було
складено акт від 09.01.2014 року
№13/1/04-03-22-02/25012091, згідно висновків якого
позивачем допущено порушення п.44.1, п.44.3,
п.44.5, п.44.6, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2, п.138.4,
п.п.138.8.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу
України, в результаті чого зменшено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування податку на прибуток у
загальній сумі 17540740 грн.
22.01.2014 року відповідачем винесено
про зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 17540740 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік в Україні»
визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Згідно статті 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
На період, який був охоплений
перевіркою, діяло Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку, затверджене
Наказом Міністерства фінансів України
31.03.1999 року №87 та зареєстроване в
Міністерстві юстиції України 21 червня
1999 р. за №391/3684 (надалі Положення
(стандарт) бухгалтерського обліку від
31.03.1999 року №87), яким визначено мету,
склад і принципи підготовки фінансової
звітності та вимоги до визнання і
розкриття її елементів.
У пункті 3 вказаного Положення
закріплено, що доходи - збільшення
економічних вигод у вигляді
надходження активів або зменшення
зобов'язань, які призводять до
зростання власного капіталу (за
винятком зростання капіталу за рахунок
внесків власників); витрати - зменшення
економічних вигод у вигляді вибуття
активів або збільшення зобов'язань, які
призводять до зменшення власного
капіталу (за винятком зменшення
капіталу за рахунок його вилучення або
розподілення власниками).
Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
закріплено, що витрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті
134 Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135-137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.
За приписами пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
У відповідності до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
В силу пункту 138.4 статті 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.
Нормами пункту 138.8 статті 138
Податкового кодексу України визначено,
що собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
З матеріалів справи вбачається, що в
ході перевірки встановлено, що у 2012
році підприємство позивача виробляло
готову продукцію (лігатура
гафній-нікель, катоди цирконієві,
заготовки цирконію металевого, КТЦ-100,
КТЦ-110, стружка цирконієва, діоксин
цирконію, оксінетрат цирконію,
гідроокісь гафнію, ФЦР-50 тощо),
отримувало та реалізовувало
енергетичні послуги від спільного
утримання мереж, інше.
Згідно бухгалтерського рахунку 901
«Собівартість реалізованої готової
продукції» склала 1805225,18 грн.; згідно
бухгалтерського рахунку 23
«Виробництво» фактична собівартість
цієї продукції склала 3067995,24 грн.; до
складу витрат 23 «Виробництво» на кожен
вид готової продукції віднесено:
додаткова заробітна плата, нарахування
єдиного соціального внеску,
матеріальні витрати, основна заробітна
плата, інші цехові витрати, енергетичні
витрати; згідно бухгалтерського
рахунку 903 «Собівартість реалізації
робіт (послуг)» енергетичних послуг від
спільного утримання мереж за 2012 рік
склала 6955823,54 грн.
До складу витрат операційної
діяльності, у тому числі собівартість з
придбання робіт, послуг та
реалізованих товарів, робіт послуг, до
податкового обліку за 2012 рік позивачем
віднесено 9187444,00 грн.
За приписами пункту 6 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 16,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України 31.12.1999 року №318 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19 січня 2000 р. за №27/4248
(надалі Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 16), витратами
звітного періоду визнаються або
зменшення активів, або збільшення
зобов'язань, що призводить до зменшення
власного капіталу підприємства (за
винятком зменшення капіталу внаслідок
його вилучення або розподілу
власниками), за умови, що ці витрати
можуть бути достовірно оцінені.
Відповідно до пункту 7 вказаного
Положення витрати визнаються
витратами певного періоду одночасно з
визнанням доходу, для отримання якого
вони здійснені. Витрати, які неможливо
прямо пов'язати з доходом певного
періоду, відображаються у складі
витрат того звітного періоду, в якому
вони були здійснені.
При цьому, активами є ресурси,
контрольовані підприємством/установою
в результаті минулих подій,
використання яких, як очікується,
призведе до отримання економічних
вигод у майбутньому (п.3 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку від
31.03.1999 №87).
Згідно пункту 8 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 16 якщо актив
забезпечує одержання економічних
вигод протягом кількох звітних
періодів, то витрати визнаються шляхом
систематичного розподілу його
вартості (наприклад, у вигляді
амортизації) між відповідними звітними
Пунктом 16 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 16 визначено, що
загальновиробничі витрати поділяються
на постійні і змінні.
У відповідності до пункту 17 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 16
витрати, пов'язані з операційною
діяльністю, які не включаються до
собівартості реалізованої продукції
(товарів, робіт, послуг), поділяються на
адміністративні витрати, витрати на
збут та інші операційні витрати.
В силу пункту 138.5 статті 138 Податкового
кодексу України інші витрати
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому вони були здійснені
згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку, з урахуванням
наступного: 138.5.1. датою здійснення
витрат, нарахованих платником податку
у вигляді сум податків та зборів,
вважається останній день звітного
податкового періоду, за який
проводиться нарахування податкового
зобов'язання з податку та збору; 138.5.2.
датою збільшення витрат платника
податку від здійснення
кредитно-депозитних операцій, у тому
числі субординованого боргу, є дата
визнання процентів (комісійних та
інших платежів, пов'язаних зі
створенням або придбанням кредитів,
вкладів (депозитів), визначена згідно з
правилами бухгалтерського обліку; 138.5.3.
витрати, понесені платником податку, у
вигляді благодійних чи інших внесків
та/або вартості товарів (робіт, послуг)
до неприбуткових організацій, які
згідно з нормами цього розділу
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування платника податку,
включаються до складу витрат за датою
фактичного перерахування таких
внесків та/або вартості товарів (робіт,
З аналізу пункту 138.10 статті 138
Податкового кодексу України
вбачається, що до складу інших витрат
включаються: 138.10.2. адміністративні
витрати, спрямовані на обслуговування
та управління підприємством; 138.10.3.
витрати на збут, які включають витрати,
пов'язані з реалізацією товарів,
виконанням робіт, наданням послуг;
138.10.4. інші операційні витрати; 138.10.5.
фінансові витрати, до яких належать
витрати на нарахування процентів (за
користування кредитами та позиками, за
випущеними облігаціями та фінансовою
орендою) та інші витрати підприємства в
межах норм, встановлених цим Кодексом,
пов'язані із запозиченнями (крім
фінансових витрат, які включені до
собівартості кваліфікаційних активів
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку); 138.10.6. інші
витрати звичайної діяльності (крім
фінансових витрат), не пов'язані
безпосередньо з виробництвом та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
Державне науково-виробниче
підприємство «Цирконій» у 2012 році
згідно бухгалтерського рахунку 4840101
«Загальні субсидії та трансферти»
одержувало фінансування відповідно до
програми «Заходи з реалізації
державної цільової економічної
програми «Ядерне паливо України», мета
якої розвиток уранового та
цирконієвого виробництва в Україні та
створення потужностей для виробництва
ядерного палива та його елементів (1310
«Субсидії поточні трансферти
підприємствам (установам,
Відповідно до пункту 4.12 наказу
підприємства від 03.01.2008 року №1-П/160 «Про
облікову політику», затвердженого
Міністерством палива та енергетики
України від 23.12.2008 року №07/10-2013, на
пусконалагоджувальних робіт і
освоєння схеми виробництва діоксиду
цирконію по реалізації Енергетичної
стратегії в Україні на період до 2030
року, виходячи з недостатніх обсягів
виробництва, що не відповідають
виробничим потужностям, різницю
загальноворобничих витрат,
незабезпечених обсягами, відносити на
інші витрати операційної діяльності.
Враховуючи дані бухгалтерського
обліку та на підставі первинних
документів проведеною відповідачем
перевіркою не підтверджено здійснення
пусконалагоджувальних робіт для
освоєння схеми виробництва діоксиду
цирконію по реалізації Енергетичної
стратегії в Україні та не
підтвердження заходів з реалізації
Державної цільової економічної
програми «Ядерне паливо України», які
направлені на розвиток уранового та
цирконієвого виробництва в Україні та
створення потужностей для виробництва
ядерного палива та його елементів.
У 2012 році позивачем одержано субсидій
(програма 1310 «Субсидії поточні
трансферти (установам, організаціям) на
загальну суму 12684040 грн., у тому числі у
3-ому кварталі 2012 року у сумі 3636600 грн., в
4-ому кварталі 2012 року у сумі 9047440 грн.,
що підтверджено первинними
бухгалтерськими документами та
відображено у бухгалтерському обліку
підприємства на рахунках Д-т 791
«Фінансовий результат» К-т 718 «Одержані
гранди та субсидії».
Проте до інших витрат операційної
діяльності за 2012 рік підприємством
безпідставно віднесено витрати на
загальну суму 30224780,00 грн., що
відображено за бухгалтерськими
рахунками 945 «Інші витрати операційної
діяльності» К-т 791 «Фінансовий
У податковому обліку за 2012 рік до
складової частини «Інших доходів»
(рядок 03.15 декларації) позивачем
віднесено дохід від бюджетних субсидій
програми 1310 «Субсидії поточні
трансферти підприємствам (установам,
організаціям)», до складової частини
«Інших витрат» (рядок 06.4.39 ІВ
декларації) нерозподілені
загальновиробничі витрати.
З огляду на викладене, суд не вбачає
підстав для скасування податкового
повідомлення-рішення
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.
Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Із заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача задоволенню не підлягають.
В силу пункту 4 частини першої статті 163
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова складається з
резолютивної частини із зазначенням
розподілу судових витрат.
При поданні даного адміністративного
позову до суду позивачем у порядку
підпункту першого пункту 3 частини 2
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» було сплачено судовий збір у
Частиною 3 статті 4 Закону України «Про
судовий збір» визначено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.
Оскільки судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, решта суми судового збору
в розмірі 4384,80 грн. підлягає стягненню з
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
У задоволенні адміністративного
позову державного науково-виробничого
підприємства «Цирконій» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовити у
Стягнути з державного
науково-виробничого підприємства
«Цирконій» на користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
4384,80 грн. (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири гривні вісімдесят
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 24
жовтня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко