Справа № 2а-3976/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 р.
Справа № 76454/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Дрогобицької міської ради на
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 17 лютого 2012 року у справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Київстар» до Дрогобицької
міської ради про визнання незаконним
рішення Дрогобицької міської ради №291
від 30.09.2011 року «Про скасування рішення
виконавчого комітету»,-

В С Т А Н О
В И Л А:

08.11.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання незаконним
рішення Дрогобицької міської ради №291
від 30.09.2011 року «Про скасування рішення
виконавчого комітету».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
рішенням виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради №131 від
24.03.2011 року «Про надання дозволу
громадянам та організаціям міста на
видачу містобудівних умов та обмежень,
присвоєння поштових адрес, внесення
змін у рішення» п.13 надано позивачу
дозвіл на встановлення базової станції
стільникового зв'язку на даху будівлі
ТСОУ «Дрогобицька автошкола» по
вул.Сагайдачного, 63/1 у м.Дрогобичі.
Однак оскаржуваним рішенням було
скасовано рішення виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради №131
від 24.03.2011 року у зв'язку із соціальною
напругую серед мешканців прилеглих
вулиць. Вважають, що дане рішення
прийнято з всупереч вимогам
встановлених Законом.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 17 лютого 2012 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Дрогобицької міської ради №291
від 30.09.2011 року «Про скасування рішення
виконавчого комітету».

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог повністю.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що вони діяли у межах повноважень
наданих їм Законом, однак це не було
взято до уваги.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому вони
не можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що рішенням
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради №131 від 24 березня 2011 року
«Про надання дозволу громадянам та
організаціям міста на видачу
містобудівних умов та обмежень,
присвоєння поштових адрес, внесення
змін у рішення» (п.13) філії1 ЗАТ
«Київстар Дж.Ес.Ем.» у м. Львові надано
дозвіл на встановлення базової станції
стільникового зв'язку на даху будівлі
ТСОУ «Дрогобицька автошкола» по вул.
Сагайдачного, 63/1 у м. Дрогобичі».

Рішенням Дрогобицької міської ради №291
від ЗО вересня 2011 року, було скасовано
рішення виконкому №131 від 24 березня 2011
року. Доказів на підтвердження
мотивації прийнятого сесією рішення
суду надано не було.

На виконання рішення виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради №131
від 24 березня 2011 року, позивач вступив у
певні правовідносини, зокрема ним було
замовлено та виготовлено робочий
проект №418-СТЗ(Автошкола)-01.ПЗ, зокрема
було розроблено технічне завдання на
проектування №5390 та виконання
будівельно монтажних робіт на базовій
станції мережі ОС3 ПрАТ «Київстар» по
вул. Сагайдачного, 63/1 у м. Дрогобичі від
05.04.2011 року; було укладено договір
оренди нежитлового приміщення по вул.
Сагайдачного, 63/1 №37481 від 01.04.2011 року;
отримано містобудівні умови та
обмеження за підписом начальника
відділу містобудування та архітектури
виконкому Дрогобицької міської ради -
Петранича І.М., чинні до 14.07.2013 року;
отримано позитивний висновок
Державної санітарно-епідеміологічної
експертизи щодо містобудівного
обгрунтування «Влаштування базової
станції...» від 07.07.2011 року; подано
Декларацію про початок виконання
будівельних робіт, зареєстровану в
Держбудархінспекції України 30.08.2011
року.

Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що рішення виконавчого комітету ради з
питань, які належать до компетенції
виконавчих органів ради, можуть бути
скасовані відповідною радою, і що раді
належить право скасовувати акти
виконавчих органів ради, які не
відповідають Конституції (254к/96-ВР) чи
законам України; іншим актам
законодавства; рішенням відповідної
ради, прийнятим у межах її повноважень
(частина дев'ята статті 59, пункт 15
частини першої статті 26) (280/97-ВР).

За органами місцевого врядування
законодавець закріпив право на зміну
та скасування власних рішень. Таке
право випливає із конституційного
повноваження органів місцевого
самоврядування самостійно вирішувати
питання місцевого значення шляхом
прийняття рішень, що є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
оскільки вони є суб'єктами
правотворчості, яка передбачає право
формування приписів, їх зміну чи
скасування.

У той же час у статті 3 Конституції
України закріплено принцип, за яким
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення
у статті 74 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», згідно з
якою органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вони вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Дрогобицької
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 17 лютого 2012 року у справі
№2а-3976/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний