Справа № 521/3086/14-а
Суддя: Буран О. М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/3086/14-а
№пр.2а/521/187/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року Суддя
Малиновського районного суду м. Одеси
Буран О.М., при секретарі Янкул Г.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси про
визнання неправомірними дії та
зобов*язання здійснити перерахунок
пенсії, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до
Малиновського районного суду міста
Одеси з адміністративним позовом, в
якому уточнивши позовні вимоги просить
суд визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси щодо
прийняття рішення УПФУ в Малиновському
районі м. Одеси про відмову врахувати
при перерахунку пенсії ОСОБА_1
відомості про фактично нараховані та
сплачені суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально побутових
проблем і індексації заробітної плати.
Зобов'язати УПФУ в Малиновському
районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця, починаючи з
17.09.2010 року в розмірі 84% від заробітної
плати державного службовця з
урахуванням фактично нарахованих та
сплачених 25% надбавки за вислугу років
та усіх виплат, з яких сплачено
страхові внески, в тому числі сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та соціально-побутових потреб, а також
сум індексації грошових доходів
громадян, з яких сплачено страхові
внески з урахуванням фактично
отриманих сум з моменту призначення
пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що у період з 10.06.1996 року по 16.09.2010
рік вона працювала в органах державної
податкової служби м. Одеса. 16.09.2010 року
ОСОБА_1 звільнилась, у зв'язку з виходом
на пенсію за віком, відповідно до ст. 30
Закону України «Про державну службу» з
посади заступника начальника відділу
перевірок платників податків
управління податкового контролю
юридичних осіб державної податкової
інспекції (ДПІ) у Приморському районі м.
Одеси з присвоєним спеціальним званням
«Радник податкової служби 2 рангу»,
відповідно чого позивачу було
призначено пенсію державного
службовця у розмірі 84% заробітної плати
державного службовця. 16.01.2014 року
позивач отримала з ДПІ у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області довідку
за №927/м/15-53-05-026 про складові заробітної
плати для перерахунку пенсії за формою,
затвердженою Постановою Правління
пенсійного фонду України від 14.02.2011
року №5-1 на загальну суму виплат у
розмірі 61 878,31 грн., щодо яких було
нараховано та сплачено страхові
внески. 16.01.2014 року позивач звернулася
до відповідача із заявою, у якій
просила здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця,
призначеної ОСОБА_1, починаючи з 17.09.2010
року, за редакцією Закону України «Про
державну службу». Проте,
Розпорядженням № 187703 від 20.01.2014року
УПФУ в Малиновському районі м. Одеси у
здійсненні перерахунку позивачу було
відмовлено, відповідно до ст.33 ЗУ «Про
державну службу». З рішенням
відповідача позивач не згодна, вважає
його неправомірним та таким, що порушує
її конституційні права на пенсійне
забезпечення в розмірі, відповідному
заробітній платі й трудовому стажу та
не відповідає діючому законодавству. З
метою відновлення свого порушеного
права, позивач змушена звернутися з
вказаним позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
просила позов задовольнити.

Представник відповідача у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, просив у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі. Надав
заперечення стосовно предмету позову,
згідно яких вбачається, що допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога та
грошові винагороди, передбачені
Постановою КМУ від 24.02.2003 року №212, не
відносяться до надбавок та не є видом
оплати умов праці. Тобто індексація
грошових доходів та матеріальна
допомога чинним законодавством не
передбачені, як складові частини
заробітної плати державного службовця,
а тому не можуть бути враховані в
заробіток, з якого обчислюється пенсія
державному службовцю, відповідно до
ст..37 ЗУ «Про державну службу».

Дослідивши матеріали справи,
вивчивши нормативно-правові акти, які
регулюють спірні правовідносини,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.09.2010 року перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м.Одеси,
як отримувач пенсії, призначеної
довічно, відповідно до Закону України
«Про державну службу».

Згідно Довідки про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», №927/М/15-53-05-026 від
16.01.2014 року, виданою ДПІ у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області, до
складу заробітної плати за останні 24
календарні місяці входили "інші
виплати", в які включалися допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових потреб,
індексація на загальну суму 61 878,31 грн.

16.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси з
письмовою заявою про перерахунок
пенсії із врахуванням усіх виплат, на
які нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно Розпорядження № 187703 від
20.01.2014року Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м.
Одеси, позивачу було відмовлено у
перерахунку пенсії, обґрунтовуючи
відмову тим, що ст. 33 Закону України
«Про державну службу» не передбачені
матеріальна допомога та індексація.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19
Конституціі України органи державної
влади місцевого самоврядування , їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату
праці» встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про
оплату праці", який є загальним законом
та розповсюджує свою дію в тому числі
на визначення заробітної плати
державних службовців, структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Статтею 33 Закону України "Про
державну службу" встановлено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок (частина друга).
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (частина
шоста). Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України ( частина
шоста).

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що суми інших
виплат входять до системи оплати праці
державного службовця.

Згідно статті 41 Закону України від
09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За змістом наведених норм, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суми інших виплат, на які
нараховується збір на обов'язкове
пенсійне страхування, включаються до
складу заробітної плати державного
службовця, враховуються при обчисленні
розміру його пенсії, оскільки перевага
має надаватись не положенням Законів
України «Про державну службу» та «Про
оплату праці», які щодо спірних
відносин є загальними, а спеціальним
нормам, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладену в постанові від 20
лютого 2012 року у справі №21-430а11 (наявна
в системі інформаційного-правового
забезпечення Ліга Закон-файл У8 120182ХНТ,
в єдиному державному реєстрі судових
рішень за №22547610).

Отже, чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне, відносить
до складу заробітної плати також інші
виплати. При цьому слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавка
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

На всі виплати, зазначені в довідці
№927/М/15-53-05-026 від 16.01.2014 року, було
нараховано та сплачено страхові
внески. Під час роботи в ДПІ, а саме з
10.06.1996р. по 16.09.2010р. (до моменту
звільнення), позивачу було нараховано
надбавку за вислугу років, відповідно
до «Порядку виплати винагороди за
вислугу років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання» затвердженого
Постановою КМУ від 12.09.97р. № 1013, а саме у
розмірі 25%, про що свідчить надана
довідка від 02.09.2010р. за №66934/м/05-026
(додаток 2), в якій зазначено, що на всі
виплати нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно п.3 Постанови КМУ від 31.05.2000р. за
№865 «Про деякі питання вдосконалення
визнання розмірів заробітку для
обчислення пенсії» посадовий оклад,
надбавки за ранг, або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, за вислугу років при визначенні
пенсії відповідно до законів
враховуються в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Винагорода за вислугу років,
встановлена посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, виплачується за рахунок та в
межах фонду оплати праці, передбачено
органами податкової службами у
Державному бюджеті України,
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачуються на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсії державного
службовця.

Статтею 33 ЗУ «Про державну службу»
передбачено, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Постановою Кабінету міністрів України
від 12.09.97р. №1013 (із змінами, внесеними
згідно з Постановою КМУ від 25.08.1998р.
№1336).

Даною постановою затверджений
«Порядок виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання». Пунктом 4 цього
порядку визначено орган, який
встановлює стаж та процедуру його
визначення. Зокрема у
нормативно-правовому акті зазначено,
що стаж роботи для виплати винагороди
за вислугу років визначається комісією
органу державної податкової служби з
питань встановлення стажу, необхідного
для нарахування винагороди за вислугу
років.

Станом на 16.09.2010 року, позивач мала
спеціальне звання (радник податкової
служби 2 рангу) та у неї було 14 років 3
місяці стажу роботи, що дає право на
одержання винагороди за вислугу років
відповідно до «Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання»
затвердженого Постановою КМУ від
12.09.97р. № 1013, а саме у розмірі 25% (п.2
Порядку - винагорода за вислугу років
виплачується посадовим особам органів
державної податкової служби у таких
розмірах: від 1 до 2 років - 5%, від 2 до 5
років-10%, від 5 до 10 років - 20%, від 10 до 15 -
25%, від 15 до 20 років - 30%, від 20 до 25 років -
35%, понад 25 років - 40%).

Надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами, та
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення і мають прийматися в
розрахунок при нарахуванні пенсії
позивача, оскільки були запроваджені
із вступом в силу Закону України "Про
державну службу", тобто 28.12.1993року, мали
систематичний характер і являлась
об'єктом для нарахування і утримання
страхових внесків до пенсійного фонду,
отримувалися під час перебування
службі в органах місцевого
самоврядування та позивач була
звільнена зі служби після їх
запровадження.

Таким чином, неврахування
Відповідачем складових заробітної
плати, на підставі якої встановлюється
пенсія, здійснюється перерахунок
пенсії, запроваджених нормативно-
правовими актами, які фактично
виплачувались державним службовцям
під час проходження ними державної
служби, не відповідає правовим актам
вищої юридичної сили - Закону України
«Про державну службу», Закону України
«Про оплату праці», а також Постанові
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 р. № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсій».

Крім того, згідно змін, внесених
Законом України N 1166-VII від 27.03.2014 року
до ст. 37 Закону України «Про державну
службу», пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 58 Конституції України
передбачено що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Таким чином перерахунок пенсії з
урахуванням всіх виплат з яких
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, необхідно бути здійснено
у розмірі 84 відсоткі.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача, УПФ України в Малиновському
районі міста Одеси виходило з того, що
індексація, матеріальна допомога на
оздоровлення, та матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань не
включаються до складу заробітної плати
у розумінні постанови КМУ від 31.05.2000
року за №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»,
розмір яких враховується при
обчисленні пенсії.

Проте, такий висновок управління
пенсійного фонду України в
Малиновському районі міста Одеси є
незаконним з наступних підстав.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що індексація та
матеріальна допомога входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

Ч.1 ст.69 КАС України передбачає, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

На підставі ч.ч.1-2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі вище викладеного, суд
вважає, що позивач має право на
здійснення перерахунку пенсії у
розмірі 84 відсотків з урахуванням усіх
виплат, на які нараховано страхові
внески на загальнообов*язкове державне
пенсійне страхування, включаючи
допомогу на оздоровлення, матеріальну
допомогу на вирішення
соціально-побутових питань, індексацію
та провести відповідні виплати,
починаючи з 17 вересня 2010 року.

Позивачем при зверненні до суду було
сплачено судовий збір у розмірі 73,08
гривні.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі вище викладеного та
керуючись ст.ст. 1, 2 ЗУ «Про оплату
праці», ст.ст. 33, 37 ЗУ «Про держану
службу», ст. 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 9-11, 70, 94,
99, 159-163, 167 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Малиновському районі м.Одеси про
визнання неправомірними дії та
зобов*язання здійснити перерахунок
пенсії - задовльнити.

Визнати відмову Управління пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси у здісненні перерахунку ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням усіх виплат,
на які нараховано страхові внески на
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування, включаючи допомогу на
оздоровлення, матеріальну допомогу на
вирішення соціально-побутових питань,
індексацію - протиправною.

Зобов*язати Управління пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси здіснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
перерахунок пенсії у розмірі 84
відсотків з урахуванням усіх виплат, на
які нараховано страхові внески на
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування, включаючи допомогу на
оздоровлення, матеріальну допомогу на
вирішення соціально-побутових питань,
індексацію та провести відповідні
виплати, починаючи з 17 вересня 2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий
збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08
копійок.

Постанова може бути оскаржена
учаниками процессу до Одеського
апеляційного адміністративного суду
на протязі десяти днів.

Суддя:
О.М. Буран

1