Справа № 804/14697/13-а
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р. справа № 804/14697/13-а
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Прудник С.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовною заявою Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЕЛСІ» про
стягнення заборгованості в сумі 217,65
грн.,-

ВСТАНОВИВ :

08 листопада 2013 року Дніпропетровське
обласне відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (далі - позивач)
звернулось до адміністративного суду з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЕЛСІ" (далі
- ТОВ "ЕЛСІ", відповідач), у якій просить
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕЛСІ" () на користь Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності суму
заборгованості в 217,65 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач зареєстрований у
Ленінській районній виконавчій
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності як страхувальник зі
сплати страхових внесків, яким
порушено вимоги Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" -
вчасно не перераховані страхові внески
у розмірі 217,65 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013 року
по даній справі відкрито скорочене
провадження (а.с.1).

Копія ухвали про відкриття скороченого
провадження була направлена на адресу
відповідача, проте повернута на адресу
суду із відміткою поштового відділення
про причини повернення.

Частиною 11 статті 35 КАС України
визначено, що у разі повернення
поштового відправлення, яке не вручене
адресату з незалежних від суду причин,
вважається, що особа повідомлена
належним чином.

У встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України
строк відповідачем не було подані
заперечення проти позову або заява про
визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
Свідоцтва про державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності -
юридичної особи №000386, що ТОВ "ЕЛСІ"
зареєстроване рішенням Ленінської
районної ради народних депутатів
м.Дніпропетровська з 16.04.1993р. як
юридична особа та з 09.01.2002р. перебуває
на обліку у Дніпропетровському
обласному відділенні Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності як платник
страхових внесків (страхувальник).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем надано до Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності Звіт про
нараховані внески, перерахування та
витрати, пов'язані з
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за І
квартал 2008 року, в якому визначено
заборгованість за страхувальником на
кінець звітного періоду в графі 17, у
розмірі 305,30 грн. (а.с.9).

Також, відповідачу у зв'язку із
наявністю заборгованості Ленінською
районною виконавчою дирекцією
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності був надісланий лист від
19.05.2011р. № 02-23/459/4 про погашення
боргу із проханням погасити
заборгованість у добровільному
порядку, проте на адресу відправника із
поштового відділення повернувся
конверт із зазначенням причини
повернення.

Порядок сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
визначається Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18.01.2001 року № 2240 (далі - Закон № 2240), в
редакції, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин, Законом України
"Про розмір внесків на деякі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування" від 11.01.2001
року № 2213 (далі - Закон № 2213).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (в редакції на момент ),
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону,
Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності є
органом, який здійснює керівництво та
управління загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
провадить збір і акумуляцію страхових
внесків та інших коштів, призначених
для фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.
Усі застраховані особи є членами цього
Фонду. Держава є гарантом надання
матеріального забезпечення та
соціальних послуг застрахованим
особам Фондом, стабільної діяльності
Фонду.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
страхувальники - юридичні та фізичні
особи набувають статусу платників
страхових внесків до Фонду з дня їх
реєстрації у виконавчих дирекціях
відділень Фонду.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
27 Закону № 2240, страхувальник
зобов'язаний нараховувати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
страховик має право здійснювати
перевірку правильності нарахування і
повноти сплати страхових внесків та
використання страхових коштів на
підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання, у фізичних осіб, які
використовують працю найманих
працівників, а страхувальник (п.5 ч.2 ст.27
Закону України № 2240) зобов'язаний
допускати посадових осіб органів Фонду
до перевірок правильності
використання страхових коштів,
надавати необхідні документи та
пояснення з питань, що виникають під
час перевірок.

Згідно статті 30 Закону України № 2240,
страхувальник-роботодавець несе
відповідальність за несвоєчасність
сплати та неповну сплату страхових
внесків, у тому числі страхових
внесків, що сплачують застраховані
особи через рахунки роботодавців, а
також за порушення порядку
використання страхових коштів. Не
сплачені в строк страхові внески, пеня
і штраф стягуються в доход Фонду із
страхувальника у безспірному порядку.
Строк давності в разі стягнення
страхових внесків, пені та фінансових
санкцій, передбачених цією статтею, не
застосовується.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», сума єдиного
внеску, своєчасно не нарахована та/або
не сплачена у строк передбачений цим
Законом, вважається недоїмкою.

Згідно наданої позивачем картки
організації по рахунку ТОВ "ЕЛСІ"
відповідачем частково сплачено
визначену у звіті суму в розмірі 87,65
грн. Залишок заборгованості станом на
час розгляду справи складає 217,65 грн.

Доказів сплати відповідачем вказаної
заборгованості до суду не надано.

Згідно ст. 8 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
спори, що виникають з правовідносин за
цим Законом, вирішуються органами
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності в
порядку, встановленому статутом Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, та в судовому
порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про стягнення з
відповідача коштів.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що адміністративний позов
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЕЛСІ" про
стягнення заборгованості в сумі 217,65
грн. підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 6, 7, 10, 11, 17, 69 - 71, 86, 94, 158 - 163, 183-2, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЕЛСІ" про
стягнення заборгованості в сумі 217,65
грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕЛСІ" () на користь Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності заборгованість
у розмірі 217,65 грн. (двісті сімнадцять
гривень 65 копійок).

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною відповідно до статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, та підлягає негайному
виконанню.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
С. В. Прудник