Справа № 524/7092/13-а
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7092/13-а
Провадження № 2а/524/596/14
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

10.11.2014 року Суддя Автозаводського
районного суду м.Кременчука,
Полтавської області Середа А.В.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області про
визнання дій протиправними, скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013 року ОСОБА_2 (надалі позивач)
звернувся з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області (надалі
- відповідач) та просив: визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку щомісячної
основної державної пенсії по
інвалідності в розмірі відшкодування
фактичних збитків з 11.04.2013 р. (дня
звернення) відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р.
№ 1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", призначивши її як інваліду
II групи, захворювання якого пов'язане з
виконанням службових обов'язків по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
виходячи із заробітної плати в розмірі
975,53 крб, одержаної в одному із неповних
календарних місяців роботи в зоні
відчуження - за 25 днів серпня 1986 року (з
01 по 25), на підставі довідки, виданої 5-ю
державною пожежно-рятувальною
частиною Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України у Полтавській області (далі -
ДПРЧ-5) від 10.04.2013 р. № 36; скасувати
рішення від 11.04.2013 р. № 241 та зобов'язати
відповідача провести відповідний
перерахунок і виплату пенсії; стягнути
моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Позов обґрунтував тим, що відповідач
неправомірно відмовив йому в
перерахунку пенсії із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження,
в тому числі за несення служби у
резерві у стані бойової готовності,
оплата якої здійснювалась за
вказівками УПО МВС УРСР від 17.12.1986 р. №
3/7/1587 та МВС СРСР від 21.10.1986 р. № 1/5725.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 09 вересня 2013 року, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2013 року, позов
задоволено частково: визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області та
скасовано його рішення від 11.04.2013 р. № 241
про відмову в перерахунку пенсії
позивачу; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці зробити перерахунок і
виплату позивачу щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків з 11.04.2013 р. (дня звернення)
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
призначивши її як інваліду II групи,
захворювання якого пов'язане з
виконанням службових обов'язків по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
виходячи із заробітної плати в розмірі
975,53 крб, одержаної в одному із неповних
календарних місяців роботи в зоні
відчуження - за 25 днів серпня 1986 року (з
01 по 25), на підставі довідки, виданої
ДПРЧ-5 від 10.04.2013 р. № 36. В задоволенні
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23.10.2014 року постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
09.09.2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27.11.2013 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.Вищий
адміністративний суд України зазначив,
що вирішуючи спір, суди не встановили, в
якому розмірі позивач фактично отримав
заробітну плату за серпень 1986 року та
якими первинними документами це
підтверджується (розрахунковим листом,
табелем обліку робочого часу тощо). У
зв'язку з цим суди мали також дати
оцінку довідці ДПРЧ-5 від 10.04.2013 р. № 36 та
з'ясувати, чому розрахунок грошового
забезпечення позивача за перебування у
30-км зоні ЧАЕС у резерві у стані бойової
готовності відображений в ній як
умовний та чи означає це реальну
виплату позивачу цих коштів (за серпень
1986 року - 389,78 крб.).

Суд, розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
виходячи із наступного.

Так, ОСОБА_2 приймав участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЄС, а саме в складі зведеного загону
працівників пожежної охорони
Полтавської області, приступив до
виконання службових обов'язків в зоні
ЧАЕС 25 липня 1986 року, вибув із зони ЧАЕС
25 серпня 1986 року, працював в зоні
відчуження всього тридцять дві доби, в
т. ч. в ІІІ зоні небезпеки тридцять одну
добу, в І зоні одну добу, при цьому
знаходився в м. Чорнобилі безвиїзно,
тобто за вищевказаний період він
відповідний час в день (6 годин)
виконував службові обов'язки (тобто
працював) та відповідний час (18 годин) в
день перебував у резерві у стані
бойової готовності (в м. Чорнобиль, І
зона небезпеки), про що свідчить
довідка від 25 серпня 1986 року за
підписом начальника протипожежної
служби по ЛНА на ЧАЕС полковника вн. сл.
Клюкина В.Л., при цьому, у довідці
зазначено, що доба, відпрацьована в
зоні Чорнобильської АЕС, оплачується у
відповідності з Постановою Ради
Міністрів СРСР від 07.05.1986р., наказами
МВС СРСР від 11.05.1986р., від 26.05.1986р. та
Постановою Ради Міністрів СРСР від
05.06.1986р.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_2 має дублікат посвідчення особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи першої
категорії серії НОМЕР_1 від 24.05.2004 року
та вкладку до нього за НОМЕР_2 від 24.05.2004
року із зазначенням учасника ЛНА на
ЧАЕС.

Полтавською обласною МСЕК № 1 ОСОБА_2
встановлена повторно з 21.05.2004 року
безстроково друга група інвалідності,
75 відсотків втрати працездатності,
захворювання пов'язані з виконанням
службових обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЄС, що
підтверджується довідками МСЕК від
21.05.2004 року за №0010856.

Позивач перебуває на обліку у
відповідача та йому призначена
щомісячна основна державна пенсія по
інвалідності в розмірі відшкодування
фактичних збитків (встановлених у
відсотках втрати працездатності)
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ
(надалі - Закон №796) з врахуванням
довідки про його заробітну плату
отриману ним за роботу в зоні
відчуження Чорнобильської АЕС, яка
видана Кременчуцьким міським
управлінням управління міністерства
надзвичайних ситуацій в Полтавській
області 26 грудня 2011 року №298.

11.04.2013 р. ОСОБА_2 звернувся до управління
Пенсійного фонду із заявою про
перерахунок пенсії по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків на підставі довідки ДПРЧ-5 від
10.04.2013 р. № 36 про заробіток за роботу в
зоні відчуження з урахуванням доплати
за час перебування у 30-км зоні ЧАЕС у
резерві у стані бойової готовності.

Згідно копії зазначеної довідки при
посадовому окладі в розмірі 145,00 крб.
ОСОБА_2. за роботу в населених пунктах
зони відчуження (І та ІІІ зона ) з
25.07.1986р. по 25.08.1986р. на посаді помічника
інструктора по місцю роботи 1-й загін
воєнізованої пожежної охорони м.
Кременчука - воєнізована пожежна
частина №16 виплачена заробітна плата з
урахуванням коефіцієнта 3(три) та
5(п'ять) відповідно до постанови Ради
Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10
червня 1986 року № 207-7 в сумі 1233 крб. 10 коп.
Заробітна плата працівників за роботу
в зоні відчуження в 1986-1990 роках, із якої
визначається пенсія становить: за
роботу в період 25-31.07.1986р. - 257,57 крб., за
роботу в період 01-25.08.1986р. - 975,53 крб.. При
цьому, у довідці зазначено, що оплата за
підвищеними тарифними ставками
(посадовими окладами), з урахуванням
зони безпечності, проводиться виходячи
з установленого у зоні відчуження 6-ти
годинного робочого дня та 6-ти денного
(36-годинного) робочого тижня.

11.04.2013 року Рішенням №241 позивачу
відмовлено у перерахунку пенсії з
більшого заробітку за довідкою №36 від
10.04.2013 року. Відповідач посилається на
те, що чинним законодавством не
передбачений перерахунок пенсії із
заробітку, одержаного за перебування в
зоні відчуження у резерві у стані
бойової готовності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем подано до управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
довідку від 10.04.2013 року про роботу в
населених пунктах зони відчуження, в
якій, у відповідності до приписів
Порядку, зазначений період участі у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС - з 25.07.1986 року по
25.08.1986 року та вказано розмір
заробітної плати за роботу в зонах
відчуження з урахуванням перебування у
резерві у стані бойової готовності.

Таким чином, суд відхиляє доводи
відповідача, щодо відсутності підстав
для перерахунку пенсії особам, які
постійно знаходились в 30-кілометровій
зоні Чорнобильської АЕС у резерві у
стані бойової готовності, оскільки час
перебування у резерві у стані бойової
готовності зараховано позивачу до
робочого часу як 1/3 робочого часу та
виплачено заробітну плату за цей час,
про що зазначено у довідці №36. Із
зазначеної довідки вбачається, що
оплату за час перебування у резерві у
стані бойової готовності позивачу
нараховано у якості інших доплат та
надбавок.

Отже, час перебування у резерві у стані
бойової готовності зараховуються до
періоду роботи в населених пунктах
зони відчуження, а довідка №36, що
підтверджує виплату заробітної плати
за цей час, є достатньою підставою для
перерахунку пенсії позивачу.

Доводи відповідача про те, що
перебування позивача в 30-ти
кілометровій зоні Чорнобильської АЕС у
резерві у стані бойової готовності не
вважається роботою (виконанням
службових обов'язків) в зоні
відчуження, є безпідставними, оскільки
матеріалами справи підтверджується, що
позивач був залучений до ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
як працівник протипожежної служби, в
зоні відчуження постійно перебував у
резерві у стані бойової готовності в
складі зведеного загону протипожежної
служби.

Листом Управління пожежної охорони
Міністерства внутрішніх справ УРСР від
17.12.1986 року відповідно до вказівки МВС
СРСР від 21.10.1986 року №1/5725 та листа
Держкомпраці СРСР від 02.10.1986 року
№3310-БГ, працівникам зведеного загону
протипожежної служби одна година
перебування у 30-км зоні Чорнобильської
АЕС у резерві у стані бойової
готовності враховується як 1/3 робочого
часу з виплатою за цей обліковий період
одинарної тарифної ставки (посадового
окладу), а працівникам з числа
начальницького складу - й окладу за
спеціальне звання .

Листом Міністерства соціальної
політики України від 27.01.2012 року
3924/0/14-12/20 також зазначено, що
працівникам зведеного загону
протипожежної служби одну годину
перебування у 30-км зоні Чорнобильської
АЕС у резерві у стані бойової
готовності слід враховувати як 1/3
робочого часу з виплатою за цей
обліковий період одинарної тарифної
ставки (посадового окладу), а
працівникам з числа начальницького
складу - й окладу за спеціальне звання.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що компенсація працівникам зведеного
загону протипожежної служби за
постійне знаходження в м. Чорнобилі у
резерві у стані бойової готовності
виплачена позивачу на підставі
вказівок МВС СРСР від 21.10.1986 року №1/5725
та вказівок ГУ ДПО МВС УРСР від 17.12.1986
року №3/7/1587 за перебування у 30-км зоні
Чорнобильської АЕС в м. Чорнобилі у
резерві в стані бойової готовності має
характер заробітку, одержаного за
роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках,
в розумінні ч. 1 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Отже, вказана відмова відповідача щодо
врахування при обчисленні пенсії
позивачу довідки про заробіток в зоні
відчуження ЧАЕС являється
протиправною з огляду на наступне.

Статтею19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом №796.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону №796 видача
довідок про період роботи (служби) по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за
цей період здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами), а про
період проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

Міністерство праці та соціальної
політики України в своєму листі від
06.03.2012 № 544/20/132-12 надало такі
роз'яснення: «…Відомості про
встановлення умов і розмірів оплати
праці та умов їхнього запровадження по
конкретних особах можуть мати, а отже й
надавати виключно підприємства,
установи, організації (далі -
підприємства), де працювали ці особи,
або їхні правонаступники. Згідно
статті 15 цього ж Закону видача довідок
про заробітну плату у період роботи
(служби) з ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного забруднення
здійснюється підприємствами
(військкоматами), які відповідно до ч. 2
ст. 101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її.»

У відповідності до положень ч. 1 ст. 54
Закону №796 пенсія по інвалідності, яка
настала внаслідок каліцтва або
захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, може призначатися за
бажанням громадянина із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
в 1986-1990 роках, в розмірі відшкодування
фактичних збитків, які визначаються
згідно з законодавством.

Згідно до частини 4 ст. 57 Закону №796
порядок обчислення середньомісячного
заробітку для призначення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
призначеної відповідно до статті 54
цього Закону визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно ч.5 ст. 54 вищевказаного
Закону, порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

З 01.01.2012 року набрала чинності
Постанова Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
затверджено порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Такий порядок визначає механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до ст. ст. 54, 57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»; пенсії за
бажанням осіб можуть призначатися,
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків.

Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
на який саме і посилається відповідач в
своєму рішенні про відмову в
перерахунку пенсії зазначено, що
пенсії призваних на військові збори
військовозобов'язаних, які брали
участь в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
працювали у зоні відчуження в 1986-1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня (незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалість робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленою у відповідні
періоди за зонами небезпеки: у III зоні -
5, - 4, I - 3). При цьому, в усіх випадках
заробітна плата для розрахунку пенсії
не повинна бути нижчою від фактично
одержаної суми у зазначений період.

Отже, у випадку, якщо учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС донараховано
заробіток за роботу в зоні відчуження,
але виплату додатково нарахованої суми
не здійснено, це не позбавляє особу
права на призначення пенсії з
правильно розрахованого заробітку у
зоні відчуження, оскільки
вищезазначений Порядок, передбачає при
обчисленні пенсії враховувати не
тільки отриману, але й нараховану
заробітну плату незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалість робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці. Крім того, Порядком не
передбачено надання до довідок про
заробітну плату додаткового
розрахунку, а наведений в довідці
розрахунок відповідач не оспорює, як і
реальну виплату позивачу в 1986 році
грошового забезпечення (за серпень 1986
року - 389,78 крб.) за постійне
перебування у 30-км зоні ЧАЕС в м.
Чорнобилі у резерві у стані бойової
готовності.

Відповідно до п. п. 4 п. 3 Порядку
передбачено, що у разі коли особа
пропрацювала у зоні відчуження менше
календарного місяця у 1986-1990 роках, за її
бажанням пенсія може обчислюватися
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу у зоні відчуження,
за весь фактично відпрацьований час, в
одному із неповних календарних місяців
роботи протягом цих років, без
додавання суми заробітної плати за
період роботи за межами зони
відчуження. У такому разі заробітна
плата за весь фактично відпрацьований
час ділиться на число відпрацьованих
днів, а одержана сума множиться на 25,4.
Якщо роботи випали на вихідні і
святкові дні, розрахунок заробітної
плати проводиться у такому ж порядку,
як і за роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Позивачем надано первинні документи,
надано підтвердження виплачених сум,
періоду перебування в зоні та номери
зон, тобто виконано всі вимоги цього
порядку.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає,
що відповідач, відмовляючи позивачу у
перерахунку з 11 квітня 2013 року (дня
звернення) його щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків з більшого заробітку за
довідкою №36 від 10.04.2013 року, яка видана
позивачу 5-ю державною
пожежно-рятувальною частиною
територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України у Полтавській області про його
заробіток за роботу в зоні відчуження
ЧАЕС з врахуванням доплати за час
перебування позивача у резерві у стані
бойової готовності у тій же зоні
відчуження Чорнобильської АЕС в м.
Чорнобилі, - діяв протиправно.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
прийнятого ним рішення.

Щодо стягнення моральної шкоди на
користь позивача, то суд погоджується з
доводами відповідача про
необґрунтованість позову в цій
частині.

Згідно п.10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ,
позивача від сплати судового збору
звільнено.

Керуючись: ст. ст. 1, 3, ч. 2 ст. 6, 8, ч.2 ст.19,
22, 23, ч.1 ст. 24, 46, 50, 64, ч. 5 ст. 124
Конституції України; ст. ст.54, 62, 67, 70, 71
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 28.02.1991 року № 796-ХІІ; Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування » від 09.07.03 р. № 1058
- ІV; Законом України «Про судовий збір»
від 08.07.2011 року №3674-VІ; ст. 12 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2012 рік» від 22.12.2011 р. №4282-VІ;
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"; пп. 4 п. 3, п.
5, п. 9 Порядку обчислення пенсій особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210; ст.. ст. 2, 3, 6, 8, 17, 18, ч. 2 ст. 71, 87,
90, 99, 100, 104, 183-2, 255, 256, 267 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області про
визнання дій протиправними, скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії, стягнення моральної шкоди, -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
(бездіяльність) Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області щодо відмови
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 його щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків з 11 квітня 2013 року ( дня
звернення) у відповідності до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року №1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
призначивши її як інваліду ІІ групи,
щодо захворювання якого встановлено
зв`язок з виконанням службових
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЄС, 75 відсотків втрати
працездатності, виходячи із заробітної
плати в розмірі 975 (дев'ятсот сімдесят
п'ять) карбованців 53 копійки, одержаної
в одному із неповних календарних
місяців роботи в зоні відчуження
Чорнобильської АЕС, за 25 днів серпня 1986
року (з 01 по 25), на підставі довідки
виданої 5-ю державною
пожежно-рятувальною частиною
територіального управління
міністерства надзвичайних ситуацій
України у Полтавській області 10 квітня
2013 року №36.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області від
11.04.2013 року №241 та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 його щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків з 11 квітня 2013 року (дня
звернення) у відповідності до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року №1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
призначивши її як інваліду ІІ групи,
щодо захворювання якого встановлено
зв`язок з виконанням службових
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЄС, 75 відсотків втрати
працездатності, виходячи із заробітної
плати в розмірі 975 (дев'ятсот сімдесят
п'ять) карбованців 53 копійки, одержаної
в одному із неповних календарних
місяців роботи в зоні відчуження
Чорнобильської АЕС, за 25 днів серпня 1986
року (з 01 по 25), на підставі довідки
виданої 5-ю державною
пожежно-рятувальною частиною
територіального управління
міністерства надзвичайних ситуацій
України у Полтавській області 10 квітня
2013 року №36.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області протягом місяця з
дня набрання постановою законної сили
подати суду звіт про виконання
судового рішення.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського Апеляційного
Адміністративного суду через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на постанову протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду справи
Харківським Апеляційним
Адміністративним судом, якщо постанову
не скасовано.

Суддя