Справа № 805/7566/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ К/800/48332/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "Трейд Хауз
АКС" на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 вересня 2013 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Трейд Хауз АКС" до
Державної митної служби України
Східної митниці, Східної митниці
Міндоходів про визнання незаконними
дій, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трейд Хауз АКС"
звернулось в суд з позовом до Державної
митної служби України Східної митниці,
Східної митниці Міндоходів, в якому
просило: скасувати рішення Східної
митниці про коригування митної
вартості товарів № 700000002/2013/000046/2 від
12.04.2013 року; скасувати картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів комерційного
призначення № 700000002/2013/00084 від 12.04.2013
року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем протиправно, на підставі
необґрунтованого висновку щодо
заниження позивачем митної вартості
товарів, що ввозилися на територію
України, прийнято рішення про
визначення іншої, відмінної від
заявленої декларантом, митної вартості
товарів.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року позовні вимоги задоволено,
скасовано рішення Східної митниці про
коригування митної вартості товарів №
700000002/2013/000046/2 від 12.04.2013 року, скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів комерційного призначення №
700000002/2013/00084 від 12.04.2013 року.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим
рішенням, товариство з обмеженою
відповідальністю "Трейд Хауз АКС"
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 23.12.2012 року між
позивачем (покупець) та компанією BRAND NEW
STATIONERI CO.LIMITED (Китай) (продавець) був
укладений контракт № 231212, за умовами
якого продавець продає, а покупець
покупає та сплачує продукцію,
номенклатура, ціна, якої визначені у
додатку до зазначеного договору. Строк
постачання визначений у пункті 5.1
контракту - не пізніше 23.02.2013 року.
Покупець приймає товар у перевізника
на митному складі в Донецьку,
перевезення здійснюється на умовах
відвантаження DAP- м. Донецьк, тобто, за
рахунок продавця за правилами
(Інкотермс 2000) (пункт 1.3 контракту).

Відповідно до додатку № 1 до контракту
від 23.12.2012 року загальна вартість
контракту складає 36014,17 доларів США.
Відповідно до пункт 4 контракту оплата
здійснюється шляхом банківського
переводу на валютний рахунок продавця
після відвантаження товару.

Додатком № 1 передбачено, що товар
поставляється на умовах Incoterms в Одесу
по морю - умови DAР Донецьк.

04 квітня 2013 року позивач з метою
здійснення митного оформлення товару,
що надійшов на його адресу за умовами
контракту № 231212 від 23.12.2012 року, надав
митному органу пакет документів для
здійснення митного оформлення, у тому
числі декларацію митної вартості №
700130000/2013, у якій за першим методом
згідно до Митного кодексу України
позивачем визначено митну вартість у
сумі 36014,17 USD (287861,26 грн.), рахунок-фактуру
(інвойс) від 01.02.2013 року №ТТХ-07927 на суму
36014,17 USD, платіжне доручення від 12.03.2013
року щодо сплати товару за ціною
договору від 23.12.2012 року в сумі 36014,17
доларів США, міжнародну автомобільну
накладну (СMR) № 2816 від 29.03.2013 року,
коносамент від 04.02.2013 року № ,
пакувальний лист від 01.02.2013 року В 20130201,
доповнення до договору від 01.02.2013 року
№ 1, сертифікат походження товару форми
А від 03.02.2013 року G 13470ZC44390689, копію митної
декларації країни відправлення
13506689 від 02.02.2013 року.

04 квітня 2013 року в декларації митної
вартості № 700130000/2013 митним органом було
здійснено відмітку про необхідність
надання позивачем додаткових
документів для визначення митної
вартості товару, а саме: подані
позивачем документи мають розбіжності
щодо умов поставки товару, зокрема, за
умовами пункту 1.3 контракту від 23.12.2012
року № 231212 та товаросупровідних
документах, поданих до митного
оформлення поставка товарів
здійснюється на умовах DAP - м. Донецьк,
але в експортній декларації від 02.02.2013
року № 13506689 зазначені інші умови
поставки - FOB. При цьому суми поставки у
вказаних документах складають 36014,17
доларів США.

04 квітня 2013 року декларант позивача був
ознайомлений із необхідністю надання
додаткових документів, про що свідчить
його підпис на зворотному боці
декларації митної вартості.

Позивач з метою підтвердження
розбіжностей надав митному органу:
запит до BRAND NEW STATIONERI CO.LIMITED (Китай) від
11.04.2013 року щодо виявленого базису
поставки FOB, відповідь постачальника на
вказаний запит від 11.04.2013 року стосовно
технічної помилки з вказанням у
супровідних документах умов поставки
FOB, замість DAP-Донецьк, журнал-ордер за
рахунком 632 "Розрахунки з іноземними
постачальниками" за березень 2013 року;
прайс-лист BRAND NEW STATIONERI CO.LIMITED (Китай),
запит до компанії-перевізника Фосдайк
Груп щодо базісу поставки від 11.04.2013
року, проформа-інвойс від 07.12.2012 року №
Т/ТХ-07927.

Проте, Східною митницею було
відмовлено позивачу в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
про що видано картку відмови №
700000002/2013/00084 від 12.04.2013 року.

Також, 12.04.2013 року митним органом було
прийнято рішення № 700000002/2013/000046/2 про
визначення митної вартості товару,
яким було відкориговано, визначену
позивачем митну вартість вантажу,
заявленого до митного оформлення із
застосуванням другого (резервного)
методу визначення митної вартості,
встановивши ціну на товар на рівні
113394,20 USD (906359,84 грн.), виходячи із
розрахунку: 5,0160 USD за одиницю товару.

19 квітня 2013 року позивачем надана нова
декларація № 700130000/2013/6692 для випуску
вантажу у вільний обіг з забезпеченням
сплати різниці між сумою митних
платежів, обчисленою згідно з митною
вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою та сумою митних платежів.

Листом від 08.05.2013 року позивач знову
звернувся до Східної митниці щодо
надання додаткових документів на
підтвердження заявленої у декларації
№ 700130000/2013/005429 від 04.04.2013 року митної
вартості товарів.

Позивачем було надано: копію листа
вантажоперевізника від 14.03.2013 року №
1403/1705, копію письмового запиту до
компанії вантажоперевізника від 11.04.2013
року; копію відповіді компанії
вантажоперевізника від 19.04.2013 року б/н з
копіями наданих документів, копію
листа-запиту до компанії BRAND NEW STATIONERI
CO.LIMITED (Китай) від 15.04.2013 року № 191а-ТХ,
прайс-лист компанії BRAND NEW STATIONERI CO.LIMITED
(Китай), копію платіжного документу
компанії BRAND NEW STATIONERI CO.LIMITED (Китай) про
сплату вантажоперевезення, який
доводить, що постачальник самостійно
оплатив транспортні витати щодо
перевезення вантажу по морю в Одесу та
до м. Донецька та що умови поставки були
саме DAP - м. Донецьк.

Крім того, позивачем був наданий
висновок щодо оцінки товарів на момент
перетинання митного кордону України -
Канцелярські товари, нові, здійснений
МПП "УКРВОСТОПАТЭКО", яким було
визначено митну вартість у сумі 34561,08
доларів США (276246,75 грн.).

Листом від 16.05.2013 року № 11/2-19/5682 Східна
митниця повідомила позивача про
відсутність законних підстав для
прийняття рішення щодо можливості
застосування митної вартості,
заявленої у декларації позивача №
700130000/2013/005429 від 04.04.2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
доводи відповідача про необхідність
витребування додаткових документів не
відповідають вимогам чинного
законодавства, позивачем поданий
повний обсяг документів та проведено
цінову експертизу договору шляхом
залучення експертів в підтвердження
митної вартості, відповідач не вказав,
які саме витрати впливають на
визначення митної вартості за першим
методом та які документи не надані для
митного оформлення, тому безпідставно
склав картку відмови та рішення про
визначення нової митної вартості.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у позові, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що у митного органу виникли
обґрунтовані сумніви з приводу
заявленої позивачем митної вартості
товару та правомірно було прийнято
рішення про її коригування.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

Частиною другою статті 52 Митного
кодексу України визначено, що
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; 2) подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу
України, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Дана стаття містить вичерпний перелік
документів, які підтверджують митну
вартість товарів. Такими документами є:
1) декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс); 4)
якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару; 5) за наявності -
інші платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на.
транспортування і не включені у
вартість товару, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів; 7)
копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо
здійснювалося страхування, - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту, є
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари, якщо вони
продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право:
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів та інше.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраною декларантом або уповноваженою
ним особо. Методу визначення митної
вартості умовам, наведеним у главі 9
цього Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

Таким чином, митний орган має виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості. В той же
час, розбіжність між рівнем заявленої
декларантом митної вартості товару та
рівнем митної вартості товару, яка
виявлена митним органом не є
достатньою для висновку про
недостовірність даних щодо митної
вартості товарів, заявленої
декларантом, а відтак законом
передбачено порядок проведення
консультацій щодо визначення митної
вартості товару.

Згідно з частинами третьою, четвертою,
п'ятою, шостою статті 53 Митного кодексу
України у разі якщо подані декларантом
документи містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 55
Митного кодексу України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Згідно частинами другою, третьою
статті 57 Митного кодексу України
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, для підтвердження заявленої
митної вартості посадовою особою
Східної митниці 04.04.2013 року вчинений
напис в декларації митної вартості №
700130000/2013/005429 про необхідність надання
декларантом наступних документів:
банківських платіжних документів, що
стосуються оцінюваного товару; виписок
з бухгалтерської документації
(оборотно-сальдових відомостей по
рахунку "Розрахунки з іноземними
постачальниками" або виписок з
журналу-ордеру по рахунку 632);
ліцензійного чи авторського договору
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та умов продажу оцінюваних
товарів (у разі наявності); каталогів,
специфікацій, прейскурантів
(прайс-листів) виробника товару;
висновків про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлених
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформації
біржових організацій про вартість
товару або сировини; транспортних
(перевізних) документів, оскільки
декларація країни відправлення від
02.02.2013 року № 13506689 містить
відомості щодо умов постачання FOB.

12 квітня 2013 року представником
декларанта були надані до митниці:
платіжне доручення, лист позивача до
BRAND NEW STATIONARY CO, Ltd (Китай) від 09.04.2013 року,
відповідь BRAND NEW STATIONARY CO, Ltd (Китай) від
11.04.2013 року, виписка з журналу-ордеру за
рахунком 632 "Розрахунки з іноземними
постачальниками" за березень 2013 року,
прайс-лист BRAND NEW STATIONARY CO, Ltd (Китай) від
11.04.2013 року, запит до компанії "LLC FOSDYKE
GROUP" від 11.04.2013 року, пояснювальна
записка від 08.04.2013 року, проформа-інвойс
ТТХ-07927 від 07.12.2012 року.

Надані позивачем документи не були
прийняті митницею як належні докази
правильності формування митної
вартості задекларованого товару,
оскільки в документах наданих до
митного оформлення декларантом
виявлені не спростовані позивачем
розбіжності: 1) прайс-лист BRAND NEW STATIONARY CO,
Ltd (Китай) від 11.01.2013 року, з огляду на
дату видання, не може підтверджувати
митну вартість товарів за контрактом №
231212 від 23.12.2012 року, 2) в пояснювальній
записці не зазначені причини
розбіжностей умов поставки у
документах наданих для декларування, 3)
в запитах позивача до іноземних
партнерів: BRAND NEW STATIONARY CO, Ltd (Китай),
компанії "LLC FOSDYKE GROUP" не міститься
інформація, яка б впливала на
визначення митної вартості, 4)
проформа-інвойс ТТХ-07927 датована 07.12.2012
року, в той час як контракт № 231212
укладений 23.12.2012 року та інформація в
проформі-інвойсі ТТХ-07927 щодо
асортименту товару відрізняється від
інформації, що міститься в інвойсі
поданому до митного оформлення, тобто
позивачем не доведено, що вказана
проформа-інвойс має відношення до
спірної поставки.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що Східною митницею
доведено неможливість послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 Митного кодексу України, та
наявність підстав для застосування
другорядного резервного методу, за
яким відповідно до митної декларації
від 10.05.2012 року № 700130000/2012/007270 митна
вартість склала 5,016 дол. США/кг, що
свідчить про законність та
обґрунтованість прийняття рішення про
коригування митної вартості товарів №
700000002/2013/000046/2 від 12.04.2013 року.

08 травня 2013 року позивач надав до
Східної митниці додаткові документи:
звіт про оцінку вартості товару № 683
від 24.04.2013 року, складений малим
приватним підприємством
"Укрвостокпатэко", недоліки при
оформленні якого не надали можливості
прийняти його у якості належного та
достовірного доказу, а саме в звіті
міститься посилання на інтернет
джерела рівня цін на товару, які не
містять посилання на дату їх
формування та актуальність інформації
на день оцінювання, не досліджені
визначені контрактом та фактичні умови
поставки товару, застосований
коефіцієнт знижки не передбачений
контрактом; лист позивача до BRAND NEW
STATIONARY CO, Ltd (Китай) від 15.04.2013 року №
191аТХ, який за своїм змістом не впливає
на митне оформлення; прайс-лист BRAND NEW
STATIONARY CO, Ltd (Китай) від 01.02.2013 року
наданий повторно, але з іншою датою, ніж
раніше та відсутністю даних про те, з
якої дати діють ціни; лист компанії "LLC
FOSDYKE GROUP" від 19.04.2013 року з доданням листа
компанії MIRAMIS TRANSPORTATION CO LTD від 15.04.2013
року, копією контракту
вантажоперевезення не вплинули на
рішення митниці щодо встановленої
контролюючим органом митної вартості,
оскільки BRAND NEW STATIONARY CO, Ltd (Китай)
здійснило, за твердженням позивача,
оплату перевезення товару, проте
розрахунків такої оплати надано не
було, крім того, додатки до контракту
вантажоперевезення про надання послуг
та їх оплату також надано не було, й
документально не доведено факт
перевезення компаніями MIRAMIS TRANSPORTATION CO
LTD та "LLC FOSDYKE GROUP" на замовлення BRAND NEW
STATIONARY CO, Ltd (Китай) для позивача саме
тієї партії товару, яку було заявлено в
даному випадку для митного оформлення;
надана копія платіжного документу на
англійській мові не містила чіткого
посилання на номер контракту та на
перевезення товару саме для подальшого
продажу позивачу.

З огляду на наведене, колегія судів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Трейд Хауз
АКС" відхилити

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: (підписи)