Справа № 2-а-593/11
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2-а-593/11
інстанції: Марцинкевич В.А.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Дніпровського районного суду
м. Києва від 21 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії за поданням
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровського
районного суду м. Києва від 10.05.2014
визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва щодо
нарахування та виплати ОСОБА_2 основної
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі,
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_2 основну пенсію в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з 75 % мінімальної
пенсії за віком, взявши за основу
розмір мінімальної пенсії за віком,
встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, починаючи з 31 липня 2010
року, з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаного рішення
суду позивачу було видано виконавчий
лист по справі № 2-а-593/1/11 від 11.05.2012 року
про зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 основну пенсію в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з 75 % мінімальної
пенсії за віком, взявши за основу
розмір мінімальної пенсії за віком,
встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, починаючи з 31 липня 2010
року, з урахуванням проведених виплат.

21.05.2012 було відкрито виконавче
провадження.

18.07.2014 виконавче провадження
закінчено.

Постановою Дніпровського
районного суду м. Києва від 09.04.2014 по
справі № 755/5773/14 скасовано постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 18.07.2013 № 32654481 та
зобов'язано відновити виконавче
провадження.

04.08.2014 державним виконавцем
винесено постанову про відновлення
виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів
справи, боржник у вказаному
виконавчому провадженні листом від
19.08.2014 року № 1466/08 повідомив орган
державної виконавчої служби, що
рішення суду виконано лише в частині
нарахування пенсії в сумі 33883,78 грн., але
виплата не здійснена у зв'язку з
відсутністю бюджетних надходжень на
вказані цілі.

У зв'язку з цим Головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
звернувся до суду із поданням про зміну
способу та порядку виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
по справі шляхом стягнення з
управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва на
користь ОСОБА_2 коштів в сумі 33 883,78 грн.,
які нараховані управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 21 жовтня 2014 року у
задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав до суду апеляційну
скаргу, у якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та постановити нову - про задоволення
подання.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

При вирішенні справ, пов'язаних із
соціальними виплатами, суди приймають
рішення про зобов'язання органу, що
проводить виплату пенсій, провести
перерахунок та виплату пенсії.

Зобов'язання, покладені на відповідача
судом, є позовними вимогами як обраним
судом видом захисту порушених прав
позивача, які судом задоволено.

При зверненні до суду із поданням про
зміну способу виконання рішення суду
із зобов'язання вчинити дії на
стягнення коштів заявник по суті
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

У даній категорії справ заявник
посилається на ту обставину, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувана
ухвала винесена судом першої інстанції
з дотриманням норм процесуального
права, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а ухвалу
суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 21 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
О.О. Беспалов О.А.
Губська

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Беспалов О.О.

Губська О.А.