Справа № 818/2628/14
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

818/2628/14

КОПІЯ

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 р. Справа №818/2628/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воловика С.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/2628/14

за позовом Путивльської районної державної лікарні ветеринарної медецини

до Глухівська об'єднана державна фінансова інспекція про скасування вимоги,

про скасування рішення-

В С Т А Н О В И В:

Путивльська районна державна лікарня ветеринарної медицини (далі – позивач, Лікарня ветмидицини) звернулась з адміністративним позовом до Глухівської об'єднаної державної фінансової інспекції (далі – відповідач, Глухівська ОДФІ) в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправними та скасувати підпункти 2.6, 2.7, 2.9 пункту 2 листа-вимоги відповідача № 101-14/1195 від 01.08.2014 р.

Відповідач з позовними вимогами не погодився, в запереченні на адміністративний позов (т. 1 а.с. 35-43) зазначив, що підпункт 2.6 п. 2 листа-вимоги від 01.08.2014 року № 104-14/1195 є обґрунтованим, оскільки позивачем невірно розраховано площу, яка підлягає обробці вакциною. Позивачем використано дані Відділу Держземагенства у Путивльському районі Сумської області, згідно яких обробці підлягає 1011, 05 кв.км. В той же час, згідно інформації, наданої Путивльською районною організацією УТМР, площа, яка підлягала обробці в 2011 році складала 933,05 кв.км., в 2012-2013 роках – 909,3 кв.км.

Підпункти 2.7, 2.9 п. 2 листа-вимоги, також є обґрунтованими, оскільки, по-перше, Паспортами бюджетної програми за КПКВ 2802030 на 2011, 2012 роки передбачено забезпечення діяльності бюджетних установ, в зв’язку з чим, оплата позивачем послуг із розкидання вакцини проти сказу диких м’ясоїдних тварин за рахунок коштів цих програм, є нецільовим використанням бюджетних коштів, тому що фінансування проведення протиепізоотичних заходів, якими є вказані послуги, передбачено Паспортами бюджетної програми за КПКВ 2802020; а по-друге, Лікарня ветмедицини в порушення ч. 32 ст. 4 Закону України "Про державний бюджет на 2011 рік" не перераховувала плату за адміністративні послуги до спеціального фонду Державного бюджету у частині доходів.

Представники сторін, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи довготривалість розгляду справи, а також беручи до уваги уваги надання відповідачем всіх можливих доказів в обґрунтування заперечення на адміністративний позов, суд вважає відкладення розгляду справи недоцільним, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне адміністративний позов Путивльської районної державної лікарні ветеринарної медицини задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.12 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на І квартал 2014 року, сектором інспектування в Путивльському районі Глухівської ОДФІ проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Путивльської лікарні ветмедицини за період з 01.01.2011 по 28.02.2014 року, за результатами якої складений акт від 01.07.2014 року № 101-21/164.

З метою усунення виявлених під час ревізії порушень, Глухівською ОДФІ позивачу направлено лист-вимогу від 01.08.2014 року № 104-14/1195 "Про усунення виявлених ревізією порушень" (т. 1 а.с. 11-16).

Аналізуючи вищевказані вимоги фінансової інспекції, викладені в підпунктах 2.6, 2.7, 2.9 пункту 2 листа-вимоги Глухівської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195, на предмет обґрунтованості, суд виходить із наступного.

На підставі плану протиепізоотичних заходів у Путивльському районі, позивач звертався до Головного управління ветмедицини в Сумській області з листами про потребу у вакцині проти сказу, із розрахунку необхідної кількості доз на площу території їх розкидання.

Розрахунок кількості вакцини, запланованої до розкидання на території Путивльського району, здійснювався позивачем, виходячи із площі угідь, які підлягали обробці, розрахованої на підставі даних Відділу Держземагенства у Путивльському районі Сумської області. На підставі вказаної інформації позивачем визначена необхідна кількість доз на площу, що підлягає обробці, розрахована відповідно до Методичних рекомендацій по плануванню, організації та проведенні пероральної імунізації диких м’ясоїдних проти сказу.

Відповідно до п. 2.2.2.2 Методичних рекомендацій, обробці підлягає площа району незалежно від того, є вона мисливським угіддям чи ні.

При цьому, при проведенні ревізії, відповідачем розрахована площа до обробітку виходячи з площі виключно мисливських угідь району, згідно довідки Українського товариства мисливців та рибалок, що випливає зі змісту акту ревізії. Крім того, така площа розрахована як різниця між мисливськими угіддями та територією під водою та болотами всього району.

Натомість площа, що підлягала обробці в розмірі 1011 кв.км., була вірно обрахована Лікарнею ветмидицини на підставі інформації Відділу Держземагенства у Путивльському районі при розрахунку необхідної кількості вакцини "Броварабіс".

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з огляду на наведені обставини, суд доходить висновку про невідповідність підпункту 2.6 пункту 2 листа-вимоги Путивльської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195 критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв’язку з чим, адміністративний позов в частині скасування цього підпункту, підлягає задоволенню.

В той же час, щодо порушення, викладеного в підпункті 2.7 п. 2 вимоги Глухівської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено під час ревізії, позивач оплатив авіаційні послуги по розкладці вакцини проти сказу диких тварин за рахунок коштів, передбачених Паспортом бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2011 року № 33/186, а також за рахунок коштів, передбачених Паспортом бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2012 року № 63/211.

Відповідно до п. 4, 30 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетною програмою є сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій. Кошторисом є основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України закріплений принцип цільового використання бюджетних коштів, згідно якого бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Згідно ст. 119 Бюджетного кодексу України, нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів; бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

У відповідності з п. 6, 7, 8 Паспорту бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2011 року № 33/186, метою бюджетної програми є здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду за охороною території України від занесення з території інших країн або з карантинної зони збудників заразних хвороб під час експорту, імпорту і транзиту об’єктів ветеринарно-санітарного контролю та нагляду.

Завданням програми є проведення організаційно-господарської та спеціальної ветеринарно-санітарної діяльності, у тому числі профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних коштів, зокрема визначено: проведення лабораторно-діагностичних та лікувальних робіт; ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні та транспорті.

Так само, пунктами 6, 7, 8 Паспорту бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2012 року № 63/211, метою бюджетної програми є реалізація державної політики у галузі ветеринарної медицини, сферах карантину та захисту рослин, охорони прав на сорти рослин.

Завданням програми є, зокрема, здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду за охороною території України від занесення з території інших країн або з карантинної зони збудників заразних хвороб під час експорту, імпорту і транзиту об’єктів ветеринарно-санітарного контролю та нагляду.

Напрямами використання бюджетних коштів, окрім іншого, визначено проведення лабораторно-діагностичних та лікувальних робіт бюджетними установами, що належать до сфери управління Держветфітослужби та ветеринарно-санітарний контроль і нагляд на державному кордоні та транспорті.

При цьому, відповідно до п. 1 Додатку № 1 Переліку протиепізоотичних, лікувальних, лабораторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами державної, ветеринарної медицини за рахунок коштів державного бюджету, республіканського бюджету АР Крим і місцевих бюджетів до постанови Кабінету Міністрів України від 15.08.1992 року № 478, запобігання та ліквідація інфекційних і паразитарних захворювань сільськогосподарських, домашніх, зоопаркових, лабораторних та інших представників фауни, до яких відноситься сказ, є протиепізоотичними заходами.

Крім того, варто зауважити, що з системного аналізу мети, завдань та напрямів використання бюджетних коштів за КПКВ 2802030 слідує, що кошти передбачені за зазначеною вище програмою передбачені для здійснення контролю під час експорту, імпорту і транзиту об’єктів ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, зокрема на державному кордоні та на транспорті.

Отже, паспортами бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 та на 2012 рік за КПКВ 2802030 проведення протиепізоотичних заходів, якими є послуги із розкидання вакцини проти сказу диких м’ясоїдних тварин, не передбачено.

Натомість, пунктами 6, 7, 8 Паспорту бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802020 "Протиепізоотичні заходи та участь у Міжнародному епізоотичному бюро", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 23.03.2011 року № 87/396 передбачено, що метою бюджетної програми є охорона території України від проникнення хвороб тварин з території інших держав або карантинних зон, захист тварин та населення від збудників та хвороб тварин шляхом здійснення профілактичних, діагностичних та лікувальних заходів.

Завданням програми є, зокрема, проведення організаційно-господарської та спеціальної ветеринарно-санітарної діяльності, в тому числі профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних коштів є протиепізоотичні заходи, забезпечення медикаментами, виконання ветеринарно-санітарних заходів, проведення карантинних та ветеринарно-санітарних робіт підрозділами ветеринарної міліції, сплата членських внесків в Міжнародне епізоотне бюро.

Аналогічна програма за КПКВ 2802020 "Протиепізоотичні заходи та участь у Міжнародному епізоотичному бюро" затверджена наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2012 року № 63/211 на 2012 рік.

Таким чином, позовні вимоги в частині скасування підпункту 2.7 п. 2 вимоги Глухівської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195 задоволенню не підлягають.

Щодо порушення, викладеного в підпункті 2.9 п. 2 вимоги Глухівської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного Кодексу України, бюджет може складатися із загального та спеціального фондів. Складовими частинами спеціального фонду бюджету є: доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування; видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ); кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету); фінансування спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ поділяються на такі групи: перша група - надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством; друга група - інші джерела власних надходжень бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю; підгрупа 2 - надходження бюджетних установ від додаткової (господарської) діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду майна бюджетних установ; підгрупа 4 - надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна (крім нерухомого майна).

У складі другої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - благодійні внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 - кошти, що отримують бюджетні установи від підприємств, організацій, фізичних осіб та від інших бюджетних установ для виконання цільових заходів.

Тобто, вказані норми не передбачають віднесення до власних надходжень бюджетних установ адміністративних послуг.

Водночас, відповідно до Переліку платних адміністративних послуг, які надаються Державною ветеринарною і фітосанітарною службою, органами та установами, що належать до сфери її управління, ї розміру плати за їх надання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року № 641, плата за видачу ветеринарних свідоцтв та довідок належить до адміністративних послуг, діяльність по видачі яких входить до функціональних повноважень цих установ.

Частиною 32 ст. 4 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" встановлено, що плата за адміністративні послуги відноситься до джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів.

Зі змісту вказаних норм, суд робить висновок, що плата за надані адміністративні послуги є доходами Державного бюджету України, а не власними надходженнями бюджетної установи, уповноваженої їх надавати.

На виконання п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання надання платних адміністративних послуг" від 05.01.2011 року № 33 , Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади повинні забезпечити до 1 березня 2011 року відкриття підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери їх управління рахунків в органах Державної казначейської служби для зарахування коштів від надання адміністративних послуг.

Крім того, листом від 25.02.2011 року № 17-04/570-3011 Державне казначейство України повідомило, що відповідно до п. 32 ст. 4 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" плата за адміністративні послуги відноситься до джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2011 рік у частині доходів. Плата за надання таких послуг справляється у розмірах та порядку, визначених законодавчими актами України, а в разі якщо це не передбачено законодавчими актами України, - актами Кабінету Міністрів України.

Для зарахування надходжень з кодом класифікації доходів бюджету 24020000 "Плата за адміністративні послуги" (наказ Міністерства фінансів України від 14.01.2011 року № 11 "Про бюджетну класифікацію") в органах Державного казначейства України відкриті в розрізі територій рахунки за балансовим рахунком 3121, символ звітності 299.

Порядок казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, регламентований наказом Державного казначейства України від 19.12.2000 року № 131, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.01.2001 року за № 67/5258.

Пунктом 34 ст. 14 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визначено, що кошти, отримані до спеціального фонду державного бюджету України згідно із пунктом 32 ст. 4, спрямовуються на видатки головних розпорядників коштів державного бюджету, пов'язані з наданням адміністративних послуг.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, Лікарня ветмедицини не є головним розпорядником коштів державного бюджету та рахунок для зарахування коштів від надання адміністративних послуг за кодом 24020000 "Плата за адміністративні послуги" нею відкрито не було.

Таким чином, позовні вимоги в частині скасування підпункту 2.9 п. 2 вимоги Глухівської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Путивльської районної державної лікарні ветеринарної медецини до Глухівської об'єднаної державної фінансової інспекції про скасування вимоги – задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 2.6 листа-вимоги Глухівської об’єднаної державної фінансової інспекції № 101/14/1195 від 01.08.2014 р.

В задоволенні позовних вимог про скасування пунктів 2.7, 29 листа-вимоги № 101/14/1195 від 01.08.2014 р. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик