Справа № 2а-10351/11/1370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Справа № 143014/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів - Багрія
В.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 26
жовтня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Львівській області про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Львівській області, в якому
просив зобов'язати відповідача
повернути позивачу 16 000, 00 грн.
незаконно утриманих з його вихідної
допомоги податку з фізичних осіб.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 жовтня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що ОСОБА_1 07.02.2011 року
був виключений із штату Радехівського
районного суду Львівської області, а
тому підстав для застосування норм ст.
136 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», що діяли до цієї дати
немає.

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
якою адміністративний позов
задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що оскаржувана постанова є
незаконною та необґрунтованою,
оскільки суд першої інстанції порушив
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
повністю з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Постановою Верховної Ради України «Про
звільнення суддів» від 02 грудня 2010 року
№2766-УІ ОСОБА_1 звільнено з посади судді
Радехівського районного суду
Львівської області у зв'язку з поданням
заяви про відставку.

Наказом голови Радехівського
районного суду Львівської області від
07 лютого 2011 року № 8-К виключено ОСОБА_1,
суддю Радехівського районного суду
Львівської області, зі штату суду з
08.02.2011 року у зв'язку з поданням заяви
про відставку(а.с.14).

Судом першої інстанції також було
встановлено, що згідно довідки
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Львівській
області від 05.10.2011 року № 1473 позивач
працював у Радехівському районному
суді Львівської області на посаді
заступника голови суду і у зв'язку з
виходом у відставку йому була
виплачена вихідна допомога в розмірі 89
278, 20 грн., з якої утримано податок з
доходів фізичних осіб на суму 15 177, 29
грн.(а.с.18).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що п.п.
165.1.1 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу
України вказано, що винятки,
передбачені цим підпунктом, не
поширюються на виплату заробітної
плати, грошової(вихідної) допомоги при
виході на пенсію (у відставку) та
виплату, пов'язану з тимчасовою втратою
працездатності.

Проте, з таким висновком суду
апеляційної інстанції не можна
погодитись з огляду на наступне.

Положеннями пункту 2 розділу XII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
передбачено, що стаття 43, частина
п'ята-тринадцята статті 44 Закону
України «Про статус суддів» втрачають
чинність з 01 січня 2011 року.

Відповідно до частини третьої статті 43
Закону України «Про статус суддів»,
чинної на час виникнення спірних
правовідносин, встановлено, що судді,
який пішов у відставку, виплачується
вихідна допомога без сплати податку у
розмірі місячного заробітку за
останньою посадою за кожен повний рік
роботи на посаді судді, але не менше
шестимісячного заробітку.

Згідно з підпунктом 4.3.1 пункту 4.3 статті
4 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються такі доходи (що
не підлягають відображенню в його
річній податковій декларації) сума
державної матеріальної та соціальної
допомоги у вигляді адресних виплат
коштів та надання соціальних послуг
відповідно до закону, житлових та інших
субсидій або дотацій, компенсацій
(включаючи допомогу по вагітності та
пологах), винагород та страхових
виплат, які отримуються платником
податку відповідно з бюджетів та
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
згідно із законом.

Оскільки вихідна допомога судді, який
пішов у відставку, має разовий характер
та відноситься до державної
матеріальної допомоги, утримання з
позивача прибуткового податку в
розмірі є неправомірним та суперечить
положенням закону.

Крім цього, у рішенні Конституційного
Суду України від 18 червня 2007 року
№4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів) зазначено:
«Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
підкреслюється, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається (рішення Конституційного
Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99,
від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17
березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004
року №20-рп/2004)».

Аналіз наведених правових актів, з
врахуванням правової позиції
Конституційного Суду України, дає
підстави вважати, що вихідна допомога
судді в разі виходу його у відставку є
видом соціальної допомоги в розумінні
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», а тому не підлягає
оподаткуванню. При цьому, на думку суду,
у правовідносинах щодо оподаткування
вихідної допомоги судді, який пішов у
відставку, з огляду на вказану правову
позицію Конституційного Суду України,
спеціальною нормою є положення статті
43 Закон України «Про статус суддів»,
яка виключає можливість оподаткування
вихідної допомоги.

Отже, виходячи з обставин справи,
встановлених судами, та наведених
вимог законодавства, колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1
щодо повернення йому надмірно
сплаченого податку з вихідної допомоги
при звільнені у відставку.

Такий висновок відповідає правовій
позиції Вищого адміністративного суду
викладеній в ухвалах від 10.07.2014 року у
справі № К/9991/2455/12 та від 29.01.2013 року у
справі № К/9991/32728/12.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що оскаржуване судове
рішення підлягає скасуванню, оскільки
прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 жовтня 2011
року у справі № 2а-10351/11/1370 скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати неправомірними дії
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Львівській області щодо утримання
податку з доходів фізичних осіб на суму
15 177, 29 грн.(п'ятнадцять тисяч сто
сімдесят сім гривень двадцять дев'ять
копійок) з вихідної допомоги судді у
відставці ОСОБА_1.

Стягнути з Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Львівській області за
рахунок коштів державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 утриманий
податок з доходу фізичних осіб з
вихідної допомоги при звільненні судді
у відставку в розмірі 15 177, 29
грн.(п'ятнадцять тисяч сто сімдесят сім
гривень двадцять дев'ять копійок).

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
В.М. Багрій

В.В.Ніколін