Справа № 809/1227/14
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Справа №
876/6282/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Комісії державних нагород та
геральдики при Президентові України
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а
н о в и в :

18 квітня 2014 року позивач - ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до
відповідача - Комісії державних
нагород та геральдики при Президентові
України, в якому просила визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо відхилення її
кандидатури про присвоєння почесного
звання "Мати-героїня" та зобов`язати
відповідача погодити клопотання
Івано-Франківської ОДА до Президента
України про присвоєння їй почесного
звання "Мати-героїня" і внести його на
розгляд Президентові України.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 26
травня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, позивач оскаржила його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що відхилення відповідачем
кандидатури ОСОБА_1 у зв'язку з
виявленим фактом судимості її сина є
протиправним, оскільки згідно з
приписами ст.6 СК України дітьми є особи
до досягнення ними повноліття, а її син
(1976 року народження) притягався до
кримінальної відповідальності у 2006
році, тобто після досягнення ним
повноліття. Крім того, Комісією
державних нагород та геральдики при
Президентові України при розгляді
кандидатури ОСОБА_1 на присвоєння
почесного звання "Мати-героїня" не
вчинено усіх передбачених чинним
законодавством дій для підтвердження
чи спростування факту належного
виховання нею дітей, зокрема, не
з'ясовано у зв'язку з чим і коли син
ОСОБА_1 притягувався до кримінальної
відповідальності, чи погашена або
знята у встановленому законом порядку
судимість сина апелянта, що свідчить
про протиправну бездіяльність
Комісією державних нагород та
геральдики при Президентові України
при розгляді кандидатури ОСОБА_1 на
присвоєння почесного звання
"Мати-героїня". Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.
Представник відповідачаподав до суду
письмове заперечення на апеляційну
скаргу, просить у задоволенні
апеляційної скарги відмовити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, розглядати справу у
відсутності представника відповідача.
Тому відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС
України, суд вважає можливим
проведення розгляду справи в їхній
відсутності в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, матір п'яти дітей,
у встановленому порядку звернулася до
відповідних суб'єктів владних
повноважень щодо присвоєння їй
почесного звання "Мати-героїня".

18 жовтня 2012 року Івано-Франківською
обласною державною адміністрацією
направлено до Адміністрації
Президента України документи ОСОБА_1
щодо присвоєння їй почесного звання
"Мати-героїня" (а.с.15- 16). При цьому додано
нагородний лист ОСОБА_1 установленого
зразка, в якому зазначені конкретні
заслуги ОСОБА_1, що стали підставою для
порушення клопотання про присвоєння
почесного звання (а.с.21).

04 липня 2013 року Комісія державних
нагород та геральдики при Президентові
України прийняла рішення про
відхилення клопотання
Івано-Франківською ОДА про присвоєння
почесного звання "Мати-героїня" ОСОБА_1
в зв`язку із виявленням факту судимості
її сина ОСОБА_2, що підтверджується
копією протокольного рішення (а.с. 43).

02 вересня 2013 року Комісія державних
нагород та геральдики при Президентові
України повернула нагородні документи
багатодітної матері ОСОБА_1
Івано-Франківській ОДА (а.с. 18).

13 грудня 2013 року на адресу позивача
направлено лист Департаментом освіти,
науки, сім`ї, молоді та спорту
Івано-Франківської ОДА про те, що
Комісією державних нагород та
геральдики при Президентові України
кандидатуру позивача відхилено у
зв`язку із виявленням факту судимості
її сина ОСОБА_2 (а.с. 17).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що при
прийнятті рішення № 3/2013 від 04 липня 2013
року про відхилення клопотання про
присвоєння почесного звання
"Мати-героїня" Комісія державних
нагород та геральдики при Президентові
України діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
чинним законодавством України,
оскільки факт наявності у багатодітній
сім'ї засуджених дітей або дітей, які
перебували під слідством, свідчить про
неналежний рівень виховання дітей,
формування їх високих духовних і
моральних якостей.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його помилковим, виходячи з
наступного.

Згідно з п. 1 Положення про Комісію
державних нагород та геральдики,
затвердженим Указом Президента
України від 31 грудня 2011 р. №1211/2011
Комісія державних нагород та
геральдики є дорадчим органом, який
утворюється при Президентові України
для попереднього розгляду питань,
пов'язаних із нагородженням державними
нагородами України, та забезпечення
єдиного підходу до розвитку нагородної
та геральдичної справи.

Відповідно до п. 3 Положення основними
завданнями Комісії є: зокрема,
підготовка проектів
нормативно-правових актів з питань
державних нагород України та
геральдичної справи; підготовка
висновків щодо порушених перед
Президентом України клопотань про
нагородження державними нагородами
України, позбавлення державних нагород
України, поновлення у правах на
державні нагороди України, видачу
дублікатів нагород або документів про
нагородження; узагальнення практики
нагородження державними нагородами
України і розвитку нагородної та
геральдичної справи, підготовка
відповідних пропозицій Президентові
України.

Разом із тим, відповідно до п.2
зазначеного Положення, Комісія у своїй
діяльності керується Конституцією і
законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України, а
також цим Положенням.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, у Постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України "Про
практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ" від 06 березня
2008 року №2 зазначено, що під час
розгляду спорів щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, суди, незалежно
від підстав, наведених у позовній
заяві, повинні перевіряти їх
відповідність усім зазначеним вимогам
ч. 3 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів вважає, що Комісія під
час прийняття оскаржуваного рішення не
врахувала ряд обставин, які мають
значення для правильного вирішення
клопотання відносно присвоєння ОСОБА_1
почесного звання "Мати-героїня".

Зокрема, відмову ОСОБА_1 у задоволенні
клопотання про присвоєння їй звання
"Матері-героїні" відповідач мотивував
невідповідністю характеристик
багатодітних жінок, критеріям
номінації зазначеного почесного
звання, зокрема п.9 Положення про
почесні звання України, затвердженого
Указом Президента від 29.06.2001 року № 476.

Відповідно до п.9 зазначеного Положення
почесне звання "Мати-героїня"
присвоюється жінкам, які народили та
виховали до восьмирічного віку п'ятьох
і більше дітей, у тому числі дітей,
усиновлених у встановленому
законодавством порядку, враховуючи
вагомий особистий внесок у виховання
дітей у сім'ї, створення сприятливих
умов для здобуття дітьми освіти,
розвитку їх творчих здібностей,
формування високих духовних і
моральних якостей.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач- ОСОБА_1, 1940 року народження,
народила та виховала до восьмирічного
віку п'ятьох дітей, всі здобули освіту
(професійну - технічну та вищу) та
працюють у різних галузях народного
господарства, створили сім'ї, один з
синів позивачки брав участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
інший - трагічно загинув вже в
дорослому віці (зворот а.с.21).

Разом з тим, Комісія державних нагород
та геральдики при Президентові України
відхилила клопотання
Івано-Франківською ОДА про присвоєння
почесного звання "Мати-героїня" ОСОБА_1
в зв`язку із виявленням факту судимості
її сина ОСОБА_2

Матеріалами справи стверджується, що
син позивачки - ОСОБА_2 також отримав
базову загальну середню освіту -
закінчив Войнилівське ВПТУ за
спеціальністю «тракторист», 12 років
пропрацював у колгоспі ім.І.Франка та
колгоспі «Світанок».

Щодо факту судимості сина позивача,
колегія суддів звертає увагу на
наступні обставини.

Довідкою Калуського міжрайонного
відділу КВІ Управління ДПС України в
Івано-Франківській області
підтверджується, що громадянин ОСОБА_2,
1976 року народження, 12 січня 2006 року був
засуджений Калуським міськрайонним
судом та призначено покарання у виді 08
місяців 10 днів виправних робіт з
відрахуванням в дохід держави 10%
заробітку, з 09 листопада 2006 року
перебував на обліку у Калуському МП
КВІ, 17 липня 2007 року знятий з обліку у
зв'язку з відбуттям покарання (а.с.20).
Таким чином, судимість ОСОБА_2 погашена.

Покликання відповідача про
притягнення сина позивача ОСОБА_2 до
кримінальної відповідальності не
приймаються колегією суддів до уваги,
оскільки згідно з п. 9 Положення почесне
звання "Мати-героїня" присвоюється
жінкам, які народили та виховали до
восьмирічного віку п'ятьох і більше
дітей, а ОСОБА_2 притягувався до
кримінальної відповідальності у
30-річному віці.

Разом з тим, відповідач, приймаючи
оскаржуване рішення, не врахував
вищезазначених обставин та обмежився
загальним визначенням підстав.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного та в силу вимог ч.2 ст.11
КАС України колегія суддів для повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача виходить за межі позовних
вимог і вважає, що рішення Комісії
державних нагород та геральдики при
Президентові України від 04 липня 2013
року про відхилення клопотання
Івано-Франківською ОДА про присвоєння
почесного звання "Мати-героїня" ОСОБА_1
є таким, що прийнято не на підставах,
визначених чинним законодавством, без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
є протиправним та підлягає скасуванню,
у зв'язку з чим і дії відповідача в цій
частині є протиправними.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що за народження та виховання
п'ятьох дітей ОСОБА_1 у 2003 році
встановлено пенсію за особливі заслуги
перед Україною, як матері, яка народила
та виховала п'ятеро дітей до
шестирічного віку (а.с.22).

Доводи апеляційної скарги в цій
частині є підставними та
обґрунтованими і спростовують
висновки суду першої інстанції.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про
зобов'язання відповідача погодити
клопотання Івано-Франківської ОДА до
Президента України про присвоєння їй
почесного звання "Мати-героїня" та
внести його на розгляд Президентові
України, колегія суддів вважає, що у
задоволенні такої необхідно відмовити
з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конституції України
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову. Органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Конституційний Суд України у своєму
Рішенні від 24 червня 1999 року № 6-рп/99
наголосив на тому, що метою
функціонального поділу державної
влади на законодавчу, виконавчу та
судову є розмежування повноважень між
різними органами державної влади та
недопущення привласнення повноти
державної влади однією з гілок влади.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2008 року № 13
викладено позицію щодо неможливості
суду підміняти собою органи владних
повноважень, згідно з якою суд не може
підміняти державний орган, рішення
якого оскаржується, приймаючи замість
рішення, яке визнається протиправним,
інше рішення, яке б відповідало закону,
та давати вказівки, які б свідчили про
вирішення питань, які належать до
компетенції такого суб'єкта владних
повноважень.

Дана позиція узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у рішеннях "Класс та інші проти
Німеччини" від 06 вересня 1978 року,
"Фадєєва проти Росії" (Заява N 55723/00) від 09
червня 2005 року, "Кумпене і Мазере проти
Румунії" (Заява N 33348/96) від 17 грудня 2004
року, "Єрузалем проти Австрії", (Заява N
26958/95) від 27 лютого 2001 року, "Реквеньї
проти Угорщини" (Case of Rekvenyi v. Hungary) (Заява N
25390/94) від 20 травня 1999 року, вказано, що
завдання суду при здійсненні його
контрольної функції полягає не в тому,
щоб підміняти органи влади держави,
тобто суд не повинен підміняти думку
національних органів будь-якою своєю
думкою.

Таким чином, суд не може підміняти
державний орган, рішення якого
оскаржується, приймаючи замість
рішення, яке визнається протиправним,
інше рішення, яке б відповідало закону,
та давати вказівки, які б свідчили про
вирішення питань, які належать до
компетенції такого суб'єкта владних
повноважень.

Згідно з п.8 Положення у разі відхилення
Комісією клопотання про нагородження
державною нагородою України
відповідні матеріали повертаються
органу, організації, які вносили
подання.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с.18), зазначені вимоги були виконані
відповідачем, а тому на час прийняття
судом рішення в даній справі у
відповідача відсутнє відповідне
клопотання щодо присвоєння почесного
звання «Мати - героїня» ОСОБА_1

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно з ст.86 КАС
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням усіх вищенаведених
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4
ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н
о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 26
травня 2014 року в справі № 809/1227/14 -
скасувати, та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Комісії
державних нагород та геральдики при
Президентові України щодо відхилення
кандидатури ОСОБА_1 на присвоєння їй
почесного звання "Мати-героїня".

Визнати протиправним та скасувати
протокольне рішення № 3/2013 від 04 липня
2013 року Комісії державних нагород та
геральдики при Президентові України в
частині відхилення клопотання про
присвоєння почесного звання
"Мати-героїня" ОСОБА_1.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик