Справа № 640/12483/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.Справа №
640/12483/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
на постанову Київського районного суду
м. Харкова від 03.10.2014р. по справі №
640/12483/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до
Київського районного суду м. Харкова з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Харкова, в якому
просив суд визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови в призначенні
пенсії за віком по списку №1 та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Харкова призначити пенсію за віком по
списку № 1, починаючи з 01.11.10 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" при
дотриманні вимог щодо віку та
обчислення стражу позивач має право на
призначення пільгової пенсії.
Відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсії за
списком №1 призначаються із зниженням
пенсійного віку на 10 років, тобто
чоловікам у віці 50 років, при наявності
20 років трудового стажу, з них не менш 10
років на зазначених роботах.
Відповідно до записів в трудовій
книжці та довідки "Харківського
обласного клінічного онкологічного
центру № 136" позивач працював з 01.11.1981 р.
по 01.09.1984 р. в Харківському обласному
клінічному онкологічному диспансері
на посаді медсестри радіологічного
відділення. Під час роботи постійно і
безперервно працював з радіоактивними
речовинами. З 01.09.1987 р. по 01.01.1988 р.
працював в Харківському міському
онкологічному диспансері №13 на посаді
лікаря-рентгенолога, а з 01.01.1988 р. по
02.04.1991 р. на посаді лікаря-радіолога.
Робота на зазначених посадах надає
право на пільгове пенсійне
забезпечення по списку №1 шкідливих
професій згідно Постанови Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173 по
розділу ХХІ, загальні професії. З 03.04.1991
р. по 02.01.1995 р. позивач працював в
Харківському обласному клінічному
онкологічному диспансері на посаді
лікаря-радіолога. Робота на зазначених
посадах надає право на пільгове
пенсійне забезпечення по списку №1
шкідливих професій, розділ ХІХ "Охорона
здоров'я" на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р.
№162. Вказані обставини та інші суттєві
для справи обставини, встановлені
постановою Київського районного суду
м. Харкова від 22.12.2011 р. по справі за №
2а-8102/11/17/2018, ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21.05.2012 р. по справі за № 2018/2а-8102/11 та
постановою Київського районного суду
м. Харкова від 12.12.2013 р. по справі за №
640/11209/13-a. Протокольним рішенням від
24.06.2014 р. засідання комісії по розгляду
питань з встановлення трудового стажу
при вирішенні спірних питань щодо
призначення та перерахунку пенсій
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Харкова
відмовлено в призначенні пенсії за
віком по списку № 1 у зв'язку з
відсутністю права згідно ст. 100 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Постановою Київського районного суду
м. Харкова від 03.10.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 -
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова щодо відмови в
призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по
списку №1.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Харкова призначити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком по списку
№ 1 з 01 листопада 2010 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Київського районного суду м. Харкова
від 03.10.2014 року по справі № 640/12483/13-а
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що призвело до неправильного
вирішення справи, а також на доводи та
обставини викладені в апеляційній
скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, що позивач
- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, працював в
Харківському обласному клінічному
онкологічному диспансері на посаді
медсестри радіологічного відділення з
01.11.1981 р. по 01.09.1984 р., з 01.09.1987 р. по 01.01.1988
р. на посаді лікаря - рентгенолога в
Харківському міському онкологічному
диспансері № 13, з 01.01.1988 р. по 02.04.1991 р. на
посаді лікаря-радіолога в кабінеті
рентгенотерапії, з 03.04.1991 р. по 02.01.1995 р. в
Харківському обласному клінічному
онкологічному диспансері на посаді
лікаря - радіолога.

В грудні 2010 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про призначення
йому пенсії за списком №1, однак
протоколом засідання комісії по
розгляду питань з встановлення
трудового стажу та вирішення спірних
питань щодо призначення та перерахунку
пенсій управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
за № 51 від 06.06.2011 року ОСОБА_1 в
призначенні пенсії за списком № 1 було
відмовлено.

Згідно постанови Київського районного
суду м. Харкова від 22.12.2011 р. по справі за
№ 2а-8102/11/17/2018 та ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21.05.2012 р. по справі за № 2018/2а-8102/11 -
рішення управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
№ 51 від 06.06.2011 р. визнано протиправним
та скасовано. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова розглянути заяву
ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком
за списком №1.

Після повторного розгляду заяви
позивача про призначення пенсії,
протокольним рішенням № 68 від 15.04.2013 р.
засідання комісії по розгляду питань з
встановлення трудового стажу та
вирішення спірних питань щодо
призначення та перерахунку пенсій
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Харкова ОСОБА_1
повторно відмовлено позивачу в
призначенні пенсії за віком по списку
№1.

Не погодившись з прийнятим
відповідачем рішенням, позивач
оскаржив його до суду.

Постановою Київського районного суду
м. Харкова від 12.12.2013 р. по справі за №
640/11209/13-а визнано неправомірним та
скасовано протокольне рішення № 68 від
15.04.2013 року засідання комісії по
розгляду питань з встановлення
трудового стажу та вирішення спірних
питань щодо призначення та перерахунку
пенсій Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова,
яким відмовлено в призначенні ОСОБА_1
пенсії за віком по списку № 1.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Харкова розглянути заяву ОСОБА_1 про
призначення пенсії за віком за списком
№ 1.

За наслідками повторного розгляду
заяви позивача про призначення пенсії,
протокольним рішенням від 24.06.2014 р.
засідання комісії по розгляду питань з
встановлення трудового стажу при
вирішенні спірних питань щодо
призначення та перерахунку пенсій
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Харкова
відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії
за віком за списком № 1, у зв'язку з
відсутністю права згідно ст. 100 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Не погодившись з рішенням відповідача,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з їх обґрунтованості та дійшов
висновку, що позивач має право на
отримання пенсії за віком за списком №
1, починаючи з 01.11.2010 року, а отже дії
відповідача щодо відмови у її
призначенні є неправомірними.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Порядок призначення пенсій за віком на
пільгових умовах визначається Законом
України "Про пенсійне забезпечення".

Особам, які працювали на роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці і за
результатами атестації робочих місць,
пенсії призначаються відповідно до
Закону України "Про загально
обов'язкове державне пенсійне
страхування" при дотриманні вимог щодо
віку та обчислення стажу для
призначення пільгової пенсії за
Законом України "Про пенсійне
забезпечення", яким передбачено, що
пенсія за списком № 1 призначається із
зниженням пенсійного віку на 10 років,
тобто чоловікам у 50 років при наявності
20 років трудового стажу роботи, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Відмовляючи у призначенні пенсії на
пільгових умовах позивачу, відповідач
зазначає, що на підтвердження стажу
роботи з 01.11.1981 р. по 01.09.1984 р. та з 01.01.1988
р. по 02.04.1991 р. позивачем не були надані
первинні документи.

Однак, як встановлено судом під час
розгляду справи, для отримання та
призначення пенсії заявником були
надані документи, що підтверджують
право позивача на призначення даної
пенсії та підтверджують те, що заявник
працював на займаній посаді постійно
та безпосередньо з радіоактивними
речовинами повний робочий день, а саме:
довідка про підтвердження наявного
трудового стажу, видана Харківським
обласним клінічним онкологічним
центром, довідка з центральної
лабораторії радіаційної гігієни
медичного персоналу Інституту
медичної радіології ім. С.П. Григор'єва
та Інституту медичної радіології ім.
С.П. Григор'єва, карти індивідуального
зодиметричного контролю за 1981-1984 роки,
довідка з Харківської міської
поліклініки №26.

Вказаними письмовим доказами
підтверджено той факт, що в період з
01.11.1981 р. по 01.09.1984 р. та з 01.01.1988 р. по
02.04.1991 р. позивач - ОСОБА_1, працював
постійно на посадах, зазначених в
списку, працював безпосередньо з
радіоактивними речовинами повний
робочий день та отримував зазначені
дози опромінювання.

Ці ж самі обставини встановлені
вищезазначеними судовими рішеннями, а
саме: постановою Київського районного
суду м. Харкова від 22.12.2011 р. по справі за
№ 2а-8102/11/17/2018, ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21.05.2012 р. по справі за № 2018/2а-8102/11 та
постановою Київського районного суду
м. Харкова від 12.12.2013 р. по справі за №
640/11209/13-a.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для звільнення від
доказування є обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи, державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини у
справі, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач, відмовляючи позивачу у
призначенні пенсії за віком за списком
№ 1, діяв не на підставі та не у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України, а отже позовні вимоги
про визнання дій Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Харкова неправомірними та зобов'язання
вчинити дії щодо призначення пенсії є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивач не пропустив строк
звернення до адміністративного суду з
вимогою про призначення пенсії з
моменту його первинного звернення із
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
в грудні 2010 року та призначення пенсії
з 01.11.2010 р., коли позивачу виповнилось 50
років, оскільки вищезазначеними
судовими рішеннями неодноразово
встановлювався факт протиправності
дій відповідача при її розгляді та
рішення про призначення пенсії за
наслідками розгляду даної заяви
фактично, на момент розгляду справи в
суді, управлінням не прийнято.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Київського
районного суду м. Харкова від 03.10.2014
року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги відповідача
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова залишити без
задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Харкова від 03.10.2014р. по справі №
640/12483/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.