Справа № 2а/0270/5252/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/21316/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Ланченко Л.В.

Степашка О.І.

секретар судового засідання
Волошин В.М.

за участю представників згідно журналу
судового засідання від 30.10.2014 (в
матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
27.12.2011 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 02.03.2012

у справі № 2а/0270/5252/11

за позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю „ПІК-В"

до Державної податкової
інспекції у м. Вінниці

про визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „ПІК-В" звернулось до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці (правонаступник - Вінницька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області) про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 15.09.2011.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 27.12.2011
позовні вимоги задоволено, визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення - рішення № від
15.09.2011.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.07.2011
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 27.12.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції, прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судом першої та апеляційної інстанцій
при вирішенні спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, юридичної
оцінки обставин справи, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності,
Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
камеральну перевірку податкової
звітності позивача по податку на
прибуток та складено акт №854/141/15-1/33844636
від 29.08.2011.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 15.09.2011,
яким позивачу зменшено значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на 5376650 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем підрозділу 4 розділу 20
Перехідних положень Податкового
кодексу України, зокрема, до складу
валових витрат включено від'ємне
значення попереднього 2010 року в сумі
5627108 грн.

В порядку адміністративного
оскарження, скарги позивача залишено
без задоволення, а податкове
повідомлення-рішення без змін.

Відповідачем зроблено висновок, що з
огляду на приписи пункту 3 підрозділу 4
розділу ХХ "Перехідні положення" ПК
України, відповідно до яких, на думку
відповідача, до складу другого
кварталу 2011 року включається виключно
від'ємне значення об'єкта
оподаткування, отримане суб'єктом
господарювання за результатами
здійсненої господарської діяльності
за перший квартал 2011 року, без
врахування від'ємного значення, що
увійшло до складу першого кварталу 2011
року з 2010 року.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з наступних
мотивів, з якими погоджується суд
касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 150.1 статті 150 ПК
України якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками
податкового року є від'ємне значення,
то сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат першого
календарного кварталу наступного
податкового року. Розрахунок об'єкта
оподаткування за наслідками півріччя,
трьох кварталів та року здійснюється з
урахуванням зазначеного від'ємного
значення попереднього року у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

Пунктом 3 підрозділу 4 розділу ХХ
"Перехідні положення" ПК України
передбачено, що якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками першого кварталу 2011 року є
від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат другого календарного
кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

В свою чергу, розрахунок об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснювався на підставі чинних
до 01 квітня 2011 року норм Закону України
від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР
"Про оподаткування прибутку
підприємств"(далі - Закон № 334/94-ВР).

Так, згідно з пунктом 6.1 статті 6 Закону
№ 334/94-ВР якщо об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

У 2010 році норми цього пункту діють з
урахуванням особливостей,
встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього
Закону.

В свою чергу, особливості, встановлені
пунктом 22.4 статті 22 Закону № 334/94-ВР,
полягали в обмеженні врахування у
складі валових витрат у порядку статті
6 Закону № 334/94-ВР сум від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток, яке утворилось
станом на 01 січня 2010 року. До складу
валових витрат платника податку на
прибуток за перший квартал 2010 року
підлягало включенню лише 20 відсотків
від'ємного значення, що утворилось
станом на 01 січня 2010 року.

Разом з тим, у 2011 році суму від'ємного
значення, яку відповідно до абзацу
першого цього пункту не було враховано
у складі валових витрат, та від'ємне
значення об'єкта оподаткування, яке
виникло у 2010 році, підлягають включенню
до складу валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених пунктом 22.4
статті 22 Закону № 334/94-ВР.

Отже, у 2011 році встановлені пунктом 22.4
статті 22 Закону № 334/94-ВР обмеження щодо
можливості врахування всієї суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток у
складі валових витрат не
застосовувались.

При цьому, прямо передбачалось право
врахувати у складі валових витрат
першого кварталу 2011 року всю суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, що виникла у 2010 році.

Таким чином, з урахуванням приписів
пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ
"Перехідні положення" ПК України до
складу валових витрат другого
календарного кварталу 2011 року підлягає
включенню сума від'ємного значення
об'єкта оподаткування за перший
квартал 2011 року, яка, в свою чергу,
розраховується з урахуванням у складі
валових витрат першого календарного
кварталу 2011 року сум від'ємного
значення, що утворились станом на 01
січня 2010 року, а також тих сум, що
виникли протягом 2010 року.

При цьому, слід зазначити, що ні Закон №
334/94-ВР, ні ПК України не передбачають
можливості обмежити формування витрат
другого кварталу 2011 року лише тими
сумами від'ємного значення, які виникли
як результат діяльності саме першого
кварталу 2011 року, без урахування
непогашених наростаючим підсумком сум
від'ємного значення попередніх
податкових періодів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
27.12.2011 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 02.03.2012 у справі № 2а/0270/5252/11 залишити
без задоволення, а судові рішення без
змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Вінниці залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 27.12.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2012 у
справі № 2а/0270/5252/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення, але може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та порядку,
передбачених статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді Л.В.
Ланченко О.І. Степашко