Справа № 2а-337/10/2470
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/87906/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Приватного підприємця ОСОБА_2

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2011

у справі №2а-921/09/2470

за позовом Державної податкової
інспекції у Хотинському районі
Чернівецької області

до Приватного підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості по
сплаті штрафних санкцій в розмірі 5014,69
грн.,

та за позовом Приватного підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Хотинському районі Чернівецької
області

про скасування рішення -,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 19.05.2010 в
задоволенні позову ДПІ у Хотинському
районі Чернівецької області про
стягнення заборгованості по сплаті
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
5014,69 грн. відмовлено повністю. Позов ПП
ОСОБА_2 задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
у Хотинському районі Чернівецької
області про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 5445,69 грн.
№/0 від 17.03.2009.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2011
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 19.05.2010
скасовано, прийнято нову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено. Позов ДПІ у Хотинському
районі Чернівецької області
задоволено. Стягнуто з ПП ОСОБА_2 суму
заборгованості по сплаті фінансових
санкцій в сумі 4855 грн. та
заборгованість по сплаті за придбання
торгового патенту в сумі 159,69 грн.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою ПП
ОСОБА_2, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції та залишення в силі рішення
суду першої інстанції, з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з такого.

ДПА в Чернівецькій області проведено
перевірку з питань дотримання
позивачем порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, за
результатами якої складено акт
№0190/24/00/23/НОМЕР_1 від 12.03.2009.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення п.п. 1, 2, 9, 10 ст.3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі - Закон
№265/95-ВР) у зв?язку з не проведенням
розрахункової операції на повну суму
покупки в розмірі 35,00 грн. та невидачі
особі, яка отримує товар,
розрахункового документу встановленої
форми на суму проведеної операції,
порушення режиму щоденного друку
фіскальних звітних чеків в кількості 13
шт., не забезпечення зберігання
фіскального звітного чека №99 від 24.09.2008
та контрольної стрічки.

На підставі акта перевірки прийнято
рішення № /0 від 17.03.2009 про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій, передбачених ст.17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі - Закон
№265/95-ВР) в загальній сумі 5445,00 грн., а
саме п.1 у п?ятикратному розмірі за
непроведення розрахункових операцій
через РРО (35,00 грн.х5=175,00 грн.), за п.4 - 340
грн. - двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за
незберігання фіскального звітного
чека №99 від 24.09.2008 в книзі обліку
розрахункових операцій; за п.4 в сумі
4760 грн. - двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за
невиконання щоденного друку
фіскальних звітних чеків в кількості 13
шт., за п 5 - 170 грн. - десять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за незбереження контрольної
стрічки реєстратора розрахункових
операцій №0099 від 24.09.2008.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги суб?єкта
підприємницької діяльності,
обґрунтовував свої висновки тим, що
рішення відповідача прийняті в
результаті передчасних висновків щодо
наявності порушень положень ст.3 Закону
№265/95-ВР та проведення перевірки з
порушенням чинного законодавства, у
зв?язку з чим складений за її
наслідками акт не є носієм доказової
інформації, і з цих підстав прийняте
податковим органом рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій скасовано, а в задоволенні
вимог податкового органу про стягнення
застосованих штрафних санкцій в
примусовому порядку відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції, дійшов
висновку, що перевірка проведена з
дотриманням порядку її проведення на
підставі направлень на перевірку та
відповідно до плану-графіку, факт
порушення позивачем п.п.2 та 9 ст.3 Закону
№265/95-ВР знайшов своє підтвердження,
застосування штрафних санкцій за не
роздрукування фіскального чеку слід
накладати за кожен випадок такого
порушення, не сплата в повному обсязі
нарахованих позивачу штрафних санкцій
за спірним рішенням та неповна сплата
вартості торгового патенту суб?єктом
підприємницької діяльності не
заперечується, у зв?язку з чим вимоги
податкового органу по стягнення
заборгованості по сплаті фінансових
санкцій в сумі 4855,00 грн. та за придбання
торгового патенту в сумі 159,69 грн.
задоволено, а суб?єкту підприємницької
діяльності в задоволенні позову про
скасування оспорюваного рішення
відмовлено.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками суду апеляційної
інстанції про помилковість висновків
суду першої інстанції щодо проведення
відповідачем перевірки з порушенням
закону.

Перевірки з питань здійснення контролю
за дотриманням суб'єктами
господарювання встановленого порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, проводяться відповідно до
повноважень органів державної
податкової служби, визначених Законом
України від 04.12.1990 № 509 «Про державну
податкову службу в Україні».

Зокрема, пунктом 2 статті 11 цього Закону
встановлено, що органи державної
податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право
здійснювати контроль за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги),
наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження
видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до
закону.

Загальні умови і порядок контролю за
додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги) встановлені Законом України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг». Так статтями 15 та 16 цього
Закону визначено, що контроль за
додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок.

Статтею 11-1 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
визначені підстави та порядок
проведення планових та позапланових
виїзних перевірок своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), у зв'язку з цим, ці норми не
поширюються на перевірки щодо контролю
за дотриманням вимог Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», який регулює питання порядку
проведення розрахунків і не
відноситься до законодавства з питань
оподаткування.

При здійсненні контролю за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги), органи
державної податкової служби керуються
вимогами Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», яким контроль за проведенням
готівкових розрахунків покладено на
органи державної податкової служби,
статтею 11-2 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні», в
частині дотримання умов допуску
посадових осіб органів державної
податкової служби до проведення
планових та позапланових перевірок та
чинними наказами Державної податкової
адміністрації України.

Посадові особи податкового органу
мають право приступити до проведення
перевірок щодо контролю за дотриманням
вимог Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» за умови надання
суб'єкту господарювання під розписку
направлення на перевірку, копії наказу
керівника податкового органу про
проведення позапланової перевірки.
Наказ на проведення планової перевірки
не видається.

У разі порушення відповідачем приписів
ст.11-2 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні», суб'єкт
підприємницької діяльності має право
не допустити посадових осіб
податкового органу до проведення
перевірки, чим підприємець не
скористався, визнавши її проведення
правомірним.

Однак, по суті виявлених порушень,
судова колегія не може погодитись
висновками жодного з судів попередніх
інстанцій.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 159 КАС
України законним є рішення, ухвалене
судом відповідно до норм матеріального
права при дотриманні норм
процесуального права, а обґрунтованим
- ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

У разі якщо сторони не надали доказів,
які підтверджують або спростовують
правомірність застосування штрафних
санкцій . передбачених ст.17 Закону
№265/95-ВР або надані докази були
недостатніми, суд, керуючись частинами
4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, зобов'язаний із
власної ініціативи витребувати докази,
які підтверджують або спростовують ці
обставини.

Суд першої та апеляційної інстанції,
роблячи абсолютно протилежні висновки
щодо підтвердження факту друкування
фіскальних звітних чеків в кількості 13
штук та збереження контрольної стрічки
жодних доказів на підтвердження чи
спростування таких висновків не
витребував, спірні фіскальні чеки,
контрольна стрічка, КОРО в матеріалах
справи відсутні, що позбавляє суд
касаційної інстанції можливості
висновку щодо правильності
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
спору, у зв?язку з чим судові рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Під час нового розгляду судам
необхідно перевірити та обґрунтувати,
з посиланням на докази, які
підтверджують або спростовують кожен
факт порушення підприємцем положень
Закону №265/95-ВР, за які застосовано
штрафні санкції та їх розмір.

Встановити факт друкування (не
друкування) фіскальних звітних чеків у
кількості 13 штук за відповідні
календарні дати, вказані контролюючим
органом.

При цьому враховувати, що у разі
підтвердження факту вчинення суб'єктом
підприємницької діяльності порушень,
за які передбачена відповідальність за
п.4 ст.17 Закону №265/95-ВР, податковий
орган може застосовувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
випадків невиконання щоденного друку
фіскального звітного чека та/або його
не зберігання в книзі обліку
розрахункових операцій, виявлених під
час перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності, який здійснює розрахункові
операції за товари (послуги). Оскільки,
не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи
роздрукований чек у книзі обліку
розрахункових операцій - триваюче.

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
що Кодексом адміністративного
судочинства не передбачено об?єднання
справ за зустрічними позовами.

Відсутність інституту зустрічного
позову не свідчить про прогалину в
регулюванні, та не дає підстав для
застосування аналогії закону на
підставі статей 123, 124 Цивільного
процесуального кодексу України у
адміністративному процесі.

До того ж об?єднання таких позовів
ускладнює судовий розгляд, оскільки до
прийняття судом рішення щодо
правомірності рішення контролюючого
органу про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, набрання таким
рішенням законної сили, а також
відсутності добровільного виконання
боржником такого рішення, вирішення
спору про стягнення нарахованих
рішенням контролюючим органом санкцій
є передчасним.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 19.05.2010 та
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від
03.11.2011скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення та оскарженню не підлягає

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун