Справа № 642/9200/14-а
Суддя: Шрамко Л. Л.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а/642/108/14
Провадження № 642/9200/14а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 р. Ленінський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко
О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Замніус
М.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до адміністративної
комісії Ленінського району при
виконавчому комітеті Харківської
міської ради

про скасування постанови про
адміністративне правопорушення.

встановив:

Позивач звернув до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить скасувати постанову
адміністративної комісії Ленінського
району при виконавчому комітеті
Харківської міської ради № 33.6 від 7
жовтня 2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі
340 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що постанову вважає
неправомірною. Засідання
адміністративної комісії відбулось 7
жовтня 2014 року у його відсутності,
повідомлення про дату розгляду справи
він отримав поштою лише 9 жовтня 2014 року
звичайним листом. Крім того, послався
на те, що він страждає на психічне
захворювання - шизофренію, у зв'язку з
чим йому встановлено 2 групу
інвалідності, та взагалі не
усвідомлював свої дії та не розумів їх
наслідків.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, зазначив, що територію біля
будинку вже прибрано. Також зазначив,
що він є хворою людиною, інвалідом, тому
не мав можливості своєчасно прибрати
територію біля будинку. Крім того, він
має престарілих батьків, його батько
без ноги, та їхня сім'я перебуває у
тяжкому матеріальному становищі, а
сплата штрафу призведе до його
погіршення.

Представник позивача Замніус М.В. проти
позову заперечувала, зазначила, що
наявні докази про належне повідомлення
позивача про розгляд справи про
адміністративне правопорушення.
Недієздатним він не визнаний, тому не
заслуговують на увагу його доводи щодо
того, що він не розумів значення своїх
дій. На даний час в цілому територія
біля будинку прибрана. Про матеріальне
становище позивача та стан його
здоров'я не було відомо, тому і не було
враховано при накладенні
адміністративного стягнення.

Вислухавши позивача, представника
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

24 вересня 2014 р. інспектор Цибулько Г.О.,
як посадова особа, уповноважена
рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради від 28.03.2012
року №176 «Про наділення повноваженнями
по складанню протоколів про
адміністративні правопорушення» зі
змін. на складання на території
м.Харкова протоколів про
адміністративне правопорушення,
передбачених ст. 152 КУпАП ОСОБА_3
допустив порушення п.5.3.11 Правил
благоустрою території м.Харкова, затв.
рішенням Харківської міської ради від
16.11.2011 р. №504/11, оскільки на його
прибудинковій території з адресою:
АДРЕСА_1, знаходиться щебінь, глина та
нескошена трава, що було виявлено 24.09.2014
року о 10 год. 25 хвил.

В своїх поясненнях у протоколі позивач
власноруч зазначив, що прибере через
неділю, особисто розписався про
роз'яснення його процесуальних прав,
передбачених ст. 268 КУпАП та положень
ст.ст. 10,53,69 Конституції України, а також
про те, що його повідомлено про розгляд
адміністративної справи 7 жовтня 2014
року о 15 год.00 хвил. за адресою: м.Харків,
вул. Карла Маркса, 34.

7 жовтня 2014 року адміністративною
комісією Ленінського району при
виконавчому комітеті Харківської
міської ради винесено постанову № 33.6
про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст. 152 КУпАП за порушення п..5.3.11 Правил
благоустрою території м.Харкова, у
вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Адміністративна
відповідальність за ст. 152 КУпАП
передбачена за порушення державних
стандартів, норм і правил у сфері
благоустрою населених пунктів, правил
благоустрою територій населених
пунктів.

Відповідно до 5.3.11. Правил благоустрою
території міста Харкова від 16.11.2011 р. зі
змін та доповн. № 504/11 їз змінами та
доповненнями, забороняється
розміщення, залишення будівельних
матеріалів (піску, щебеню, мішків із
матеріалами та ін.), будівельного
сміття та відходів на прибудинкових
територіях, територіях житлової та
громадської забудови без відповідного
дозволу більше 1 доби.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що
ніхто не може бути підданий заходу
впливу в зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

Застосування уповноваженими на
те органами і посадовими особами
заходів адміністративного впливу
провадиться в межах їх компетенції, у
точній відповідності з законом.

Як зазначено у статті 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Наявність вини при покладанні на
особу відповідальності повинна бути
доведена належними та допустимими
доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративні
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються, зокрема, поясненнями
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, а також іншими документами.

В матеріалах справи про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності відсутні будь-які
дані, які б свідчили про те, що при
накладанні адміністративного
стягнення відповідачем було враховані
положення ст. 280 КУпАП, відповідно до
якої орган (посадова особа) при
розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи винна дана
особа у вчиненні адміністративного
правопорушення, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Між тим, з довідки МСЕК серії МСЕ
№ 148610 вбачається, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний інвалідом 2 групи
за загальним захворюванням, є
непрацездатним.

Судом також встановлено, що у
вказаному будинку він проживає з
престарілими батьками. Його батько є
інвалідом, втратив ногу.

Отже, позивач відноситься до осіб,
які потребують соціального захисту,
тому при вирішенні питання про
притягнення його до адміністративної
відповідальності відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, повинен
був встановити та врахувати зазначені
обставини, а також з'ясувати, чи мав він
за станом здоров'я фізичну можливість
своєчасно прибрати територію біля
будинку.

Крім того, позивач має дохід у
вигляді пенсії близько 900 грн., тому
сплата штрафу у розмірі 340 грн. суттєво
відобразилась би на його і без того
скрутному матеріальному становищі, що
також повинен був врахувати
відповідач.

При винесенні оскаржуваної
постанови відповідачем всупереч
вимогам ст. 280 КУпАП не враховані
зазначені обставини, які є суттєвими
та мають значення для правильного
розгляду справи про адміністративне
правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України
до компетенції адміністративних судів
віднесена перевірка, чи вчинені дії
суб'єктом владних повноважень на
підставі, у межах повноважень та
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті у
справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2)
з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження
надано; 3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Всупереч наведеним положенням
оскаржувана постанова є
необґрунтованою, прийнята без
урахування усіх вищенаведених
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача, який є
особою, що потребує соціального
захисту, і цілями, на досягнення яких
спрямоване це рішення.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП орган
при розгляді скарги по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає відповідне рішення, в тому
числі скасовує постанову і закриває
справу.

За таких обставин суд дійшов до
висновку, що оскаржувана постанова про
накладення на позивача
адміністративного стягнення є
необґрунтованою, а тому її слід
скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення за ст.
152 КУпАП відносно позивача закрити.

Керуючись ст. ст. 19 Конституції
України, ст. ст. 2, 4-11, 71, 72, 86, 159, 160-163, 171-2
КАС, ст.ст. 280, 288, 293 КУпАП, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову адміністративної комісії
Ленінського району при виконавчому
комітеті Харківської міської ради № 33.6
від 7 жовтня 2014 року про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за ст. 152 КУпАП у
вигляді штрафу у розмірі 340 грн. -
скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення за ст.
152 КУпАП відносно ОСОБА_3 - закрити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.Л. Шрамко