Справа № К/9991/39108/11-С
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/39108/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги заступника
Генерального прокурора України на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 листопада 2009
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року у справі за позовом заступника
Генерального прокурора України до
Кабінету Міністрів України, треті
особи - Міністерство економіки України,
Державний комітет з державного
матеріального резерву, Державне
підприємство «Ресурспостач», про
скасування розпорядження,

в с т а н о в и л а:

Заступник Генерального прокурора
України звернувся із позовом про
визнання протиправним та скасування
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 12 квітня 2008 року № 592-р
«Питання стабілізації продовольчого
ринку» в частині встановлення способу
відпуску матеріальних цінностей
державного резерву визначеним
одержувачам (споживачам) без
проведення конкурсу та за неринковими
цінами.

Позов було мотивовано перевищенням
повноважень Кабінетом Міністрів
України при прийнятті цього
розпорядження щодо встановлення
неконкурентного способу реалізації
матеріальних цінностей. Внесений
протест на розпорядження був
необґрунтовано відхилений
відповідачем, у зв'язку з чим прокурор
звернувся з позовом.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 листопада 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року, відмовлено у задоволенні
позову. Суди дійшли висновку, що
оскаржуване розпорядження прийняте
відповідачем відповідно до
встановлених законом повноважень.

У касаційній скарзі заступник
Генерального прокурора України,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати
та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до
розпорядження КМУ від 12 квітня 2008 року
№ 592-р «Питання стабілізації
продовольчого ринку» реалізація
запасів м'яса, закупленого відповідно
до постанови КМУ від 12 березня 2008 року
№ 190-2, здійснюється через ДП
«Ресурспостач» визначеним
Мінекономіки підприємствам
м'ясопереробної промисловості і
роздрібної торгівлі за ціною, що
встановлюється як різниця між вартістю
закупівлі м'яса та сумою сплаченого
ввізного мита, або на аукціоні
відповідно до Порядку реалізації
матеріальних цінностей державного
резерву, затвердженого постановою КМУ
від 25 серпня 2004 року № 1078.

Статтею 117 Конституції України
передбачено, що Кабінет Міністрів
України в межах своєї компетенції
видає постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання.

За змістом пункту першого частини
першої статті 20 Закону України «Про
Кабінет Міністрів України» до
повноважень Кабінету Міністрів
України у тому числі належить
визначення обсягів продукції (робіт,
послуг) для державних потреб, порядку
формування та розміщення державного
замовлення на її виробництво,
вирішення відповідно до законодавства
інших питань щодо задоволення
державних потреб у продукції (роботах,
послугах); утворення згідно із законом
державних резервних фондів фінансових
і матеріально-технічних ресурсів та
прийняття рішення про їх використання.

Відповідно до частин першої та другої
статті 4 Закону України «Про державний
матеріальний резерв» державний резерв
створює Кабінет Міністрів України.
Організація формування, зберігання і
обслуговування державного резерву,
соціальний розвиток забезпечуються
уповноваженим на це центральним
органом виконавчої влади, який
здійснює управління державним
резервом, підприємствами, установами і
організаціями, що входять до єдиної
системи державного резерву України.
Структура системи державного резерву і
порядок управління державним резервом
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Частиною першою статті 12 Закону
України «Про державний матеріальний
резерв» державний резерв матеріальних
цінностей може використовуватися лише
за рішенням Кабінету Міністрів
України. При цьому за змістом ст.ст. 3, 12
Закону України «Про державний
матеріальний резерв» визначення
способу відпуску залежить від мети
використання матеріальних цінностей з
державного резерву.

Суди зазначили, що спірне
розпорядження прийнято відповідно до
абзацу 3 статті 3 Закону України «Про
державний матеріальний резерв», яким
встановлено, що державний резерв
призначається для надання державної
підтримки окремим галузям народного
господарства, підприємствам, установам
і організаціям з метою стабілізації
економіки у разі тимчасових порушень
термінів постачання важливих видів
сировини і паливно-енергетичних
ресурсів, продовольства, виникнення
диспропорції між попитом і
пропонуванням на внутрішньому ринку та
участь у виконанні міждержавних
договорів.

Абзацом 6 чистини 4 статті 8 цього Закону
передбачено, що центральний орган
виконавчої влади, що здійснює
управління державним резервом
здійснює за рішенням Кабінету
Міністрів України заходи із
стабілізації ринку стратегічно
важливих видів продукції в разі
виникнення диспропорції між попитом і
пропонуванням на внутрішньому ринку.

На виконання визначених Законом
повноважень Кабінетом Міністрів
України постановою від 25 серпня 2004 р. N
1078 затверджено «Порядок реалізації
матеріальних цінностей державного
резерву», який визначає процедуру
реалізації матеріальних цінностей
державного резерву, в тому числі
мобілізаційного, та матеріальних
цінностей, що закладаються до
державного резерву на підставі окремих
актів Кабінету Міністрів України,
прийнятих відповідно до абзацу
третього статті 3 та абзацу шостого
частини четвертої статті 8 Закону
України "Про державний матеріальний
резерв" (далі - матеріальні цінності).
Вказаним Порядком передбачено
реалізацію матеріальних цінностей
шляхом проведення аукціону, конкурсу з
обмеженою участю, а також продажу
визначеним підприємствам, установам та
організаціям (продаж визначеному
одержувачу (споживачу).

Отже оскільки наведеними нормативними
актами до компетенції Кабінету
Міністрів України віднесено питання
організації та використання
державного резерву, у тому числі
визначення способу реалізації
матеріальних цінностей в залежності
від мети їх використання, судова
колегія погоджується з висновками
судів попередніх інстанції про
прийняття оскаржуваного розпорядження
відповідно до передбачених законом
повноважень.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом допущені порушення норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника
Генерального прокурора України
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 11 листопада 2009 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

А.О. Логвиненко