Справа № 814/2642/14
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
Справа № 814/2642/14

м. Миколаїв

09:50

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу

за позовом:Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва, пр. Жовтневий, 55-є, м.
Миколаїв, 54018 до відповідача:Публічного
акціонерного товариства «Український
науково-дослідний інститут технології
суднобудування», вул. Артилерійська, 19,
м. Миколаїв, 54030 про:стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату пенсій, що становлять
різницю між сумою пенсій, призначених
згідно із Законом України «Про наукову
і науково-технічну діяльність», і сумою
пенсій за період з 01.06.2014 по 31.08.2014 в сумі
843,74 грн., в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва (надалі - позивач) звернулося
до суду з позовом про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Український науково-дослідний
інститут технології суднобудування»
(надалі - відповідач або Товариство)
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату пенсій, що становлять
різницю між сумою пенсій, призначених
згідно із Законом України «Про наукову
і науково-технічну діяльність», і сумою
пенсій за період з 01.06.2014 по 31.08.2014 в сумі
843,74 грн.

17.10.2014 представник позивача подав
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження (ар. с.
138).

В обґрунтування своїх вимог позивач
послався на те, що колишні працівники
відповідача отримують пенсію, згідно
із Законом України від 13.12.1991 № 1977-ХІІ
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» (надалі - Закон № 1977). Але
Товариство, в порушення приписів
Порядку фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24.03.2004 № 372 (надалі - Порядок), кошти
на виплату різниці між сумою пенсії,
призначеної науковому працівнику, та
сумою пенсії, обчисленою на загальних
підставах, не сплатило, що стало
підставою звернення позивача до суду.

Відповідач позов не визнав з підстав,
наведених у письмових запереченнях (ар.
с. 109-112), вказавши, що позивач не
дотримався вимог приписів Порядку і
Закону № 1977) при формуванні різниці
пенсії, виплаченої пенсіонерам ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 і повідомлення, які
направлялися на адресу Товариства, не
відповідають зразку, встановленому
законом. Крім того, відповідач
наголошував на тому, що позивачем не
вірно призначено наукову пенсію
громадянину ОСОБА_4, оскільки стаж,
необхідний для призначення вказаної
пенсії, має становити не менше 20 років
загального наукового стажу, в той час
як у повідомленні відображений стаж 18
років і 29 днів. Також відповідач вказав
на те, що позивачем разом з
повідомленням не надіслано додатків,
які підтверджують суми витрат за
червень, липень та серпень 2014 року.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу у
письмовому провадженні.

Приймаючи рішення по справі, судом
взято до уваги наступне.

Відповідач був зареєстрований
Виконавчим комітетом Миколаївської
міської ради в якості юридичної особи
30.08.1999, що підтверджується довідкою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців (ар.
с. 19-20). В Управлінні Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва відповідач був
зареєстрований як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів.

Колишнім працівникам відповідача як
науковим працівникам була призначена
пенсія у відповідності із Законом № 1977.

Відповідно до статті 24 Закону № 1977,
різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується для
наукових працівників не бюджетних
установ і організацій за рахунок
коштів цих підприємств у порядку
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з пунктом 2 Порядку, відповідач
повинен сплачувати позивачу кошти на
виплату різниці між сумою пенсії,
призначеної науковому працівнику, та
сумою пенсії, обчисленою на загальних
підставах.

Розмір витрат на фінансування різниці
у розмірі пенсії за рахунок коштів
державних небюджетних підприємств і
організацій визначається в розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду
України до 20 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня призначення
пенсії відповідно до Закону № 1977, про
що надсилається повідомлення
відповідному підприємству,
організації. Державні не бюджетні
підприємства і організації щомісяця до
25 числа вносять до Пенсійного фонду
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної в минулих
та поточних роках.

Суми, що підлягають сплаті,
обчислюються підприємством,
організацією самостійно в розмірі, що
відповідає місячному розміру витрат на
виплату різниці у розмірі пенсії (пункт
5 порядку).

Згідно з пунктом 6 Порядку, у разі зміни
розміру пенсії або виникнення
обставин, які впливають на розмір
витрат, органи Пенсійного фонду
України повідомляють про це відповідні
підприємства, організації в місячний
термін з моменту виникнення таких
обставин.

На підставі викладеного позивач
надсилав відповідачеві до відома
повідомлення про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсій,
призначених згідно з Законом № 1977, і
сумою пенсій, обчисленою відповідно до
інших законодавчих актів, які
підлягають сплаті за період з 01.06.2014 по
31.08.2014, що були отримані відповідачем,
що підтверджується поштовими
повідомленнями, які містяться в
матеріалах справи (ар. с. 6, 8, 14).
Зобов'язання зі сплати відповідач не
виконав, в зв'язку з чим заборгованість
складає 843,74 грн., що підтверджується
розрахунком суми позовних вимог,
наданим позивачем (ар. с. 5, 131-133).

Заперечення відповідача суд відхиляє з
огляду на таке. По-перше, повідомлення,
які надсилались відповідачу, були
сформовані у точній відповідності до
вимог Порядку. Разом з тим, позивач у
своїх поясненнях (ар. с. 127-130) зазначив,
як роздруковуються вказані
повідомлення і спростував твердження
відповідача про неправомірність
визначення сум. По-друге, відповідно до
вимог абзацу 25 статті 24 Закону № 1977, для
осіб, які працюють на посадах, що згідно
із законодавством належать до посад
державного службовця, попередній стаж
наукової роботи, набутий у державних
установах, організаціях, закладах,
зараховується до стажу державної
служби незалежно від наявності перерв
у роботі, а для осіб, які працювали
(працюють) на посадах наукових
(науково-педагогічних) працівників,
попередній стаж державної служби
зараховується до стажу наукової роботи
незалежно від наявності перерв у
роботі. Відповідно, доводи Товариства
про недостатній стаж ОСОБА_4 не
відповідають дійсності. По-третє, з
приводу посилань відповідача на те, що
позивач не надсилав відповідачу
додатки, які підтверджують суми позову
за березень і квітень 2014 року, суд
зазначає, що відповідно до Порядку,
розмір витрат на фінансування різниці
у розмірі пенсії за рахунок коштів
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону № 1977, про що відповідному
підприємству, установі організації або
закладу відразу надсилається
повідомлення за зразком, що додається.
У разі зміни розміру пенсії (смерть
пенсіонера, зміна місця проживання
тощо) органи Пенсійного фонду України
повідомляють про це відповідні
підприємства, установи, організації та
заклади у місячний строк з дня
виникнення таких обставин. Таким чином,
періодичність надсилання органами
Пенсійного фонду України відповідних
повідомлень підприємству врегульована
на нормативно-правовому.

При прийнятті рішення суд також
врахував, що наявність обов'язку
відповідача з відшкодування різниці
була встановлена постановою
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20.06.2014 у
справі № 814/352/14, що набрала законної
сили (період - вересень-грудень 2013 року,
ар. с. 145-147), тому, в силу частини першої
статті 72 та частини другої статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України, цей факт не потребує
доведення.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 71, 128, 158 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Український
науково-дослідний інститут технології
суднобудування», вул. Артилерійська, 19,
м. Миколаїв, 54030 (банківські реквізити:
п/р 260003075, в МОД ВАТ «Райффайзен банк
Аваль», МФО 326182, ідентифікаційний код
14307914) на користь Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва, пр. Жовтневий, 55-є, м.
Миколаїв, 54018 (банківські реквізити: р/р
17 в ОПЕРВ ОУ Ощадбанку України,
МФО 326461, ідентифікаційний код 20876125)
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату пенсій, що становлять
різницю між сумою пенсій, призначених
згідно із Законом України «Про наукову
і науково-технічну діяльність», і сумою
пенсій за період з 01.06.2014 по 31.08.2014 сумі
843,74 грн.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна