Справа № 816/2846/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 р.Справа № 816/2846/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
12.08.2014р. по справі № 816/2846/14

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області , Кобеляцького
районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області
третя особа Начальник Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області

про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
Кобеляцького районного відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
третя особа: Начальник Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області, в якому просив
суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ
в.о. начальника УМВС України в
Полтавській області Корсуна І.Г. від
09.06.2014 року за №546 в частині накладення
дисциплінарного стягнення на позивача
- звільнення з органів внутрішніх
справ;

- визнати незаконним та скасувати наказ
в.о. начальника УМВС України в
Полтавській області Корсуна І.Г. від
26.06.2014 року за №269 о/с підписаний на
підставі наказу в.о. начальника УМВС
України в Полтавській області Корсуна
І.Г. від 09.06.2014 року за №546, згідно якого
«Положенням про проходження служби
рядовим та начальницьким складом ОВС
України» за п.64 «є» позивача звільнено
у запас за порушення дисципліни з
посади оперуповноваженого сектору
карного розшуку Кобеляцького РВ УМВС
України в Полтавській області;

- поновити позивача на попередній
роботі на посаді оперуповноваженого
сектору карного розшуку Кобеляцького
РВ УМВС України в Полтавській області;

- стягнути з УМВС в Полтавській області
на користь позивача середній заробіток
за весь час вимушеного прогулу з 26.06.2014
року до затвердження наказу УМВС в
Полтавській області про поновлення на
роботі;

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
пункт 3 наказу в.о. начальника УМВС
України в Полтавській області Корсуна
І.Г. "Про неналежне виконання службових
обов'язків та притягнення до
дисциплінарної відповідальності" від 09
червня 2014 року №546.

Визнано протиправним та скасовано
наказ в.о. начальника УМВС України в
Полтавській області Корсуна І.Г. від 26
червня 2014 року №269 о/с у частині
звільнення з органів внутрішніх справ
України за пунктом 64 "є" (у запас за
порушення дисципліни) старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_2,
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Кобеляцького районного
відділу.

Поновлено в органах внутрішніх справ
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 на
посаді оперуповноваженого сектору
карного розшуку Кобеляцького
районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області з 27 червня 2014
року.

Зобов'язано Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області нарахувати та виплатити ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з червня 2014 року по 12 серпня 2014
року.

Допущено до негайного виконання
постанову суду в частині поновлення
ОСОБА_2 в органах внутрішніх справ на
посаді оперуповноваженого сектору
карного розшуку Кобеляцького
районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Повернуто позивачу з Державного
бюджету України сплачену згідно
квитанції ПАТ КБ "Приват Банк" від 22
липня 2014 року №4105.1601.1 суму судового
збору в розмірі 73 грн. 08 коп. /сімдесят
три гривні вісім копійок/.

Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області, не
погодившись з рішенням суду першої
інстанції, подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, а також
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи, просило
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
12.08.2014 року та ухвалити нове судове
рішення, яким адміністративний позов
залишити без задоволення.

Відповідачі на адресу суду апеляційної
інстанції надіслали клопотання про
розгляд справи без участі їх
представників.

Позивач надіслав до суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим, а
апеляційну скаргу відповідача -
безпідставною, у зв'язку з чим просить
суд апеляційної інстанції залишити
скаргу - без задоволення, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014 року
по цій справі - без змін.

Згідно з ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції те, що позивач проходив
службу в органах внутрішніх справ з 10
листопада 2010 року по 26 червня 2014 року,
що підтверджується копією послужного
списку.

Наказом УМВС України в Полтавській
області від 18 травня 2013 року №212 о/с
позивач призначений на посаду
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Кобеляцького районного
відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області (у зв'язку зі скороченням).

Наказом УМВС України в Полтавській
області від 23 травня 2014 року за №326 за
фактом неналежного виконання
службових обов'язків окремими
посадовими особами Кобеляцького РВ
було призначено проведення службового
розслідування, під час проведення
якого встановлено, що 23 травня 2014 року о
05:40 год., до чергової частини
Кобеляцького РВ надійшло повідомлення
від інспектора "Нижньоворсклянський"
Сєрова О.М. про те, що поблизу с.
Вільховатка Кобеляцького району
лунають постріли зі зброї. Дане
повідомлення зареєстровано до ЖЄО за
№1341, а на місце події було направлено
слідчо-оперативну групу, члени якої на
місці події допустили ряд грубих
порушень.

Цього ж дня слідчим відділенням
Кобеляцького РВ відкрито кримінальне
провадження за попередньою
кваліфікацією за частиною другою 2
статті 248 КК України (ЄРДР №0000249).

У ході службового розслідування були
опитані заступник начальника
Кобеляцького РВ - начальник
кримінальної міліції підполковник
міліції ОСОБА_5, помічник начальника
Кобеляцького РВ - оперативний черговий
чергової частини штабу капітан міліції
ОСОБА_6, помічник оперативного
чергового чергової частини штабу
Кобеляцького РВ старшина міліції
ОСОБА_7 та старшина Кобеляцького РВ
старшина міліції ОСОБА_8, а також члени
СОГ: слідчий СКР Кобеляцького РВ
капітан міліції ОСОБА_9 та
оперуповноважений СКР Кобеляцького РВ
старший лейтенант міліції ОСОБА_2

Службовим розслідуванням стосовно
позивача було встановлено таке.

Оперуповноважений СКР Кобеляцького
РВУМВС старший лейтенант міліції
ОСОБА_2, перебуваючи у складі СОГ, в
порушення пункту 2.8.1 зазначеного
наказу не здійснив обхід території з
метою виявлення свідків учиненого
кримінального правопорушення,
збирання відомостей, що можуть бути
використані як докази; не установив
кількість причетних до його вчинення
осіб, їх прикмети; наявність у них
зброї, транспортних засобів, слідів
злочину, напрямок, у якому вони зникли,
інші відомості, необхідні для
встановлення осіб, які вчинили
кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку службового
розслідування від 09 червня 2014 року,
затвердженого в.о. начальника УМВС
України в Полтавській області 09 червня
2014 року, зокрема, рекомендовано за
порушення службової дисципліни, статті
7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року №3460-ІV, непрофесійні дії
під час несення служби у добовому
наряді в складі слідчо-оперативної
групи, порушення вимог пункту 2.8.2.
наказу МВС України від 14 серпня 2012 року
№700 притягнути до дисциплінарної
відповідальності позивача у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом УМВС України в Полтавській
області "Про неналежне виконання
службових обов'язків та притягнення до
дисциплінарної відповідальності" від 09
червня 2014 року №546 на підставі
висновків службового розслідування та
у зв'язку з тим, що встановлені
порушення стали можливими внаслідок
недобросовісного ставлення до
виконання службових обов'язків,
зокрема, позивача, до нього застосовано
заходи дисциплінарного впливу.

Наказом МВС України в Полтавській
області по особовому складу від 26
червня 2014 року №269 о/с позивача
звільнено з органів внутрішніх справ
за пунктом 64 "є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України у запас за
порушення дисципліни, витяг з якого
вручено позивачу.

Згідно з п. 3 вищевказаного наказу за
порушення службової дисципліни, статті
7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року №3460-ІV, непрофесійні дії
під час несення служби у добовому
наряді в складі слідчо-оперативної
групи, порушення вимог пункту 2.8.2.
наказу МВС України від 14 серпня 2012 року
№700 позивача звільнено з органів
внутрішніх справ.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими
наказами Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області, звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачами по справі не було
доведено правомірність ухвалених
наказів від 09 червня 2014 року №546 у
частині накладення дисциплінарного
стягнення на позивача - звільнення з
органів внутрішніх справ, та від 26
червня 2014 року №269 о/с.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції на
підставі такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
міліцію", міліція в Україні - державний
озброєний орган виконавчої влади, який
захищає життя, здоров'я, права і свободи
громадян, власність, природне
середовище, інтереси суспільства і
держави від протиправних посягань.

Статтею 7 вищевказаного Закону
визначено, що міліція є єдиною системою
органів, яка входить до структури
Міністерства внутрішніх справ України,
виконує адміністративну,
профілактичну, оперативно-розшукову,
кримінально-процесуальну, виконавчу та
охоронну (на договірних засадах)
функції. При цьому, згідно із ст. 20
вказаного Закону працівник міліції є
представником державного органу
виконавчої влади.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначено Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного
статуту, службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України, а
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 зазначеного
Статуту на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень:

- усне зауваження;

- зауваження;

- догана;

- сувора догана;

- попередження про неповну посадову
відповідність;

- звільнення з посади;

- пониження в спеціальному званні на
один ступінь;

- звільнення з органів внутрішніх
справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час проведення службового
розслідування у позивача було
відібрано письмове пояснення, в яких
останнім зазначено, що за вказаним
викликом була направлена слідчо -
оперативна група (далі - СОГ), у складі
якої знаходився позивач. На місці події
позивач опитав затриманих та осіб, що
їх затримали, оглянув автомобіль
затриманих. Ніякого джипу на острові
позивач не бачив.

Відповідно до Інструкції з організації
взаємодії органів досудового
розслідування з іншими органами та
підрозділами внутрішніх справ у
попередженні, виявленні та
розслідуванні кримінальних
правопорушень, затвердженої Наказом
МВС України від 14 серпня 2012 року №700, у
пункті 2.5 визначено, що завданням СОГ є
виявлення, фіксація, кваліфіковане
вилучення та пакування слідів
кримінального правопорушення, речових
доказів, встановлення свідків та
потерпілих, з'ясування обставин
кримінального правопорушення, що мають
значення для всебічного, повного і
неупередженого їх дослідження та
встановлення осіб, причетних до його
вчинення.

Згідно з п. 2.6 вищевказаної Інструкції
після прибуття на місце події члени СОГ
з'ясовують обставини вчинення
кримінального правопорушення,
встановлюють свідків, прикмети осіб,
які вчинили кримінальне
правопорушення та ймовірні шляхи їх
відходу. У разі необхідності вживають
заходів для переслідування
транспортних засобів, якими заволоділи
особи, що вчинили кримінальне
правопорушення, або тих, що
використовувалися при його вчиненні.
Беруть участь у розшуку та затриманні
осіб, які підозрюються в учиненні цих
кримінальних правопорушень.

Підпунктом 2.8.2. пункту 2.8. наказу "Про
організацію взаємодії органів
досудового розслідування з іншими
органами та підрозділами внутрішніх
справ у попередженні, виявленні та
розслідуванні кримінальних
правопорушень" передбачено обов'язок
співробітника оперативного підрозділу
установлювати час, місце і обставини
вчинення кримінального
правопорушення; кількість причетних до
його вчинення осіб, їх прикмети;
наявність у них зброї, транспортних
засобів, слідів на одязі чи тілі, які
могли залишитися через опір потерпілих
або при подоланні перешкод;
індивідуальні ознаки викрадених речей;
напрямок, в якому вони зникли, інші
відомості, необхідні для встановлення
осіб, які вчинили кримінальне
правопорушення.

Допитана в якості свідка в суді першої
інстанції ОСОБА_9 (слідчий Кобеляцького
РВ, що виїжджала у складі СОГ на місце
події та була звільнена з посади за
наслідками цього ж службового
розслідування за порушення службової
дисципліни) зазначила, що позивачем
порушень під час огляду місця події
допущено не було, всі свої службові
обов'язки виконував належним чином, всі
доручення слідчого виконувались
сумлінно та у повному обсязі.

Допитаний в якості свідка в суді першої
інстанції ОСОБА_5 (заступник начальника
Кобеляцького районного відділу -
начальник кримінальної міліції)
підтвердив сумлінність виконання
покладених на позивача посадових
обов'язків.

Щодо посилання відповідача в
апеляційній скарзі на те, що судом
першої інстанції не були враховані
показання всіх свідків, колегія суддів
зауважує на те, що оскільки такі
показання є суперечливими, справа
розглядається на підставі оцінки
доказів, що містяться в матеріалах
справи.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР, особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в органах
внутрішніх справ в запас (з постановкою
на військовий облік) за порушення
дисципліни.

Згідно з ст. 14 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ звільнення
осіб рядового і начальницького складу
з органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Колегія суддів зазначає, що такий вид
дисциплінарного впливу має
відповідати тяжкості вчиненого
проступку і ступеню провини. Характер
накладеного покарання повинен
відповідати його наслідкам. При
визначенні виду і міри покарання
посадові особи повинні брати до уваги
характер проступку (з огляду на
об'єктивні факти), його наслідки, а
також попередню поведінку винного
(якщо вина доведена), ставлення до
служби, стаж служби і рівень
кваліфікації.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи характеристики позивача та
атестаційного листа, останній за
період служби зарекомендував себе з
позитивної сторони, як грамотний та
ініціативний співробітник, який
здатний ефективно та якісно
реалізовувати на службі свої
потенційні можливості, сумлінно
відноситись до своїх функціональних
обов'язків.

Крім того, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає за необхідне звернути
увагу на те, що матеріалами справи
(копією послужного списку)
підтверджено, що, працюючи в органах
внутрішніх справ, позивач мав
заохочення у вигляді 5 подяк, 1 почесної
грамоти за сумлінну службу та
занесення на дошку пошани.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
необґрунтованість та протиправність
наказів від 09 червня 2014 року №546 у
частині накладення дисциплінарного
стягнення на позивача - звільнення з
органів внутрішніх справ, а також
наказу від 26 червня 2014 року №269 о/с.

Щодо позовних вимог про поновлення
позивача на займаній посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та зауважує на таке.

Згідно з п. 24 Положення №114 у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Враховуючи встановлені обставини у
справі та протиправність оскаржуваних
наказів від 09 червня 2014 року №546 і від 26
червня 2014 року №269 о/с, колегія суддів
вважає обґрунтованими позовні вимоги в
частині поновлення позивача на посаді
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу з 27 червня 2014
року (день звільнення позивача) по день
винесення рішення суду, тобто по 12
серпня 2014 року.

П.3 ч.1 ст. 256 КАС України встановлено, що
негайно виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

З огляду на встановлені обставини
справи, позовні вимоги в частині
поновлення позивача на посаді є
правомірними та такими, що підлягають
негайному виконанню.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що
відповідачами по справі - Управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області та Кобеляцьким
районним відділенням Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області не було доведено
правомірність та обґрунтованість
оскаржуваних рішень: наказу від 09
червня 2014 року №546 у частині накладення
дисциплінарного стягнення на позивача
- звільнення з органів внутрішніх
справ, а також наказу від 26 червня 2014
року за №269 о/с.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів дійшла висновку про те,
що постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014р. по
справі №816/2846/14 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Чалий І.С.