Справа № 823/3061/14
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

823/3061/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року справа № 823/3061/14

11 год. 45 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Коваленка В.І.,

за участю секретаря – Савости С.В.,

за участю представників:

позивача – не з’явився,

відповідача – не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області до приватного підприємства “Буд-резерв плюс” про стягнення 13 028 грн. 69 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у місті Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області звернулась до суду з адміністративним позовом до приватного підприємства “Буд-резерв плюс” про стягнення 13 028 грн. 69 коп.

Позивач зазначає, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 13 028 грн. 69 коп., який останнім у добровільному порядку не сплачений, а тому позивач просить стягнути його в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об’єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених Законом.

В розумінні підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим зобов'язанням визнається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

В силу положень пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За змістом положень пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під податковим боргом розуміється сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Тобто, з наведеного випливає, що відповідач зобов’язаний сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації з податку на додану вартість до 30 числа місяця наступного за звітним. У разі невиконання свого обов’язку така сума визнається податковим боргом платника податків.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість за березень 2013 року від 29.05.2013р., згідно якого платником самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду в розмірі 5 167 грн. та самостійно визначено суму штрафу, у з зв’язку з виправленням помилки в розмірі 155 грн. Крім того, відповідачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість за квітень 2013 року від 29.05.2013р., згідно якого платником самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду в розмірі 7 250 грн. та самостійно визначено суму штрафу, у з зв’язку з виправленням помилки в розмірі 218 грн. Отже, з урахуванням наведеного, сума податкових зобов’язань самостійно визначених відповідачем з податку на додану вартість складає 12 790 грн.

При дослідженні письмових матеріалів справи, судом встановлено, що за наслідками проведення перевірки дотримання граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання, посадовими особами позивача складено акт №1713/23-01-15-02/38228120 від 16.12.2013р., яким зафіксовано порушення положень Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року, які регулюють нарахування та сплату податку на додану вартість.

При вирішенні спору по суті, суд враховує, що згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Днем узгодження грошового зобов'язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження (набрання судовим рішенням законної сили).

Зважаючи на ту обставину, що згадане податкове повідомлення-рішення не скасовано, на відповідача покладається обов’язок щодо сплати грошових зобов’язань, які визначені в цьому рішенні.

Таким чином, судом встановлено, що сума податкового боргу відповідача по податку на додану вартість, з урахуванням несплаченої пені в розмірі 37 грн. 68 коп. та з урахуванням переплати в розмірі 841 грн. 98 коп., яка рахувалася за відповідачем станом на 29.05.2013р., становить 13 028 грн. 69 коп., що також підтверджується даними зворотного боку облікової картки відповідача.

Суд звертає увагу, що згідно пункту 59.1 статті 51 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем сформовано податкову вимогу від 15.07.2013р. за № 2358-19 на суму податкового боргу в розмірі 11 985 грн. 70 коп., яка направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, як встановлено судом, за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість в загальному розмірі 13 028 грн. 69 коп.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено 14.11.2014р.