Справа № 825/2425/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/2425/14
Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб
Ю.О. Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Степанюка А. Г., Шурка О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Києві справу за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18.08.2014 року,
-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
07.07.2014 року № .

Вимоги мотивувала тим, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення є
необґрунтованим та прийнятим з
порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки узгоджене
податкове зобов'язання по єдиному
податку з фізичних осіб позивачем
сплачено о 20.05.2014 року (об 16:51 год. та о
18:04 год.) через відділення ПАТ
«ПриватБанк» двома сумами: 6430 грн. і 14300
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 2026 та квитанцією № 6927.295.1.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18.08.2014 року
позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким позов залишити без
задоволення в повному обсязі.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, повідомлені належним чином
про час та місце апеляційного розгляду,
що не перешкоджає вирішенню спірного
питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та подані письмові
заперечення, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позову, виходячи з того, що подання до
установи банку платіжного документа на
переказ готівки разом із сумою коштів у
готівковій формі для перерахування
відповідних сум податкових зобов'язань
з єдиного податку здійснено позивачем
у встановлені податковим
законодавством строки (20.05.2014 року),
обов'язок позивача щодо сплати такого
грошового зобов'язання у вказаних
сумах припинився, у зв'язку з чим, у
податкового органу не було підстав для
винесення податкового
повідомлення-рішення від 07.07.2014 №
.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 зареєстрована в якості фізичної
особи-підприємця та перебуває на
податковому обліку в ДПІ у м. Чернігові.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1
ст. 75, ст. 76 та ст. 86 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року відповідачем
проведено камеральну перевірку
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
стосовно своєчасності сплати
узгодженого податкового зобов'язання
по єдиному податку з фізичних осіб.

Перевірка проводилась 26.06.2014 року в
приміщенні ДПІ у м. Чернігові, за
результатами якої складено акт від
26.06.2014 року № 641/25-26-17-04-18/НОМЕР_2.

В ході проведення перевірки
встановлено порушення позивачем п. 295.3
ст. 295 Розділу XIV Глави 1 Податкового
кодексу України, а саме: позивач
порушила термін сплати узгодженого
податкового зобов'язання по єдиному
податку з фізичних осіб по терміну
сплати 20.05.2014 року.

На підставі зазначеного акта від ДПІ у
м. Чернігові було прийняте податкове
повідомлення-рішення від 07.07.2014 №
, яким зобов'язано фізичну особу -
підприємця сплатити штраф у сумі 1429,62
грн.

Вважаючи дії відповідача
протиправними позивач звернулась до
суду з вказаним позовом та просила
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 07.07.2014 року №
.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів виходить з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем 12.05.2014 року було подано
декларацію платника єдиного податку
фізичної особи-підприємця № за 1
квартал 2014 року, згідно якої, визначено
суму єдиного податку, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду в сумі 20730,00 грн.

При цьому, з аналізу зазначених норм
права вбачається, що сплатити єдиний
податок ФОП ОСОБА_2 зобов'язана була не
пізніше 20.05.2014 року.

На підтвердження сплати узгодженого
податкового зобов'язання визначеного у
податковій декларації від 12.05.2014 року №
позивачем було надано суду
платіжне доручення від 20.05.2014 року №2026
на суму 6430,00 грн. та квитанцію від 20.05.2014
року № 6927.295.1 на суму 14300,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
за платіжним дорученням від 20.05.2014 року
№ 2026 було проведено оплату о 18:04 год., а
за квитанцію від 20.05.2014 року № 6927.295.1 - о
16:51 год.

Разом з цим, з облікової картки
платника податку вбачається, що сума
податку сплачена платіжним дорученням
від 20.05.2014 року №2026 на дійшла до ДПІ у м.
Чернігові вчасно - 20.05.2014, а сума у
розмірі 14300,00 грн. (квитанція від 20.05.2014
року № 6927.295.1) надійшла на рахунки
податкового органу 21.05.2014 року, тобто з
порушення строку сплати на один день.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий борг - це
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 38.1 ст. 38 Податкового кодексу
України, передбачено, що виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Згідно з п. 129.6 ст. 129 Податкового
кодексу України за порушення строку
зарахування податків до бюджетів або
державних цільових фондів,
установлених Законом України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні», з вини банку такий банк
сплачує пеню за кожний день
прострочення, включаючи день сплати, та
штрафні санкції у розмірах,
встановлених цим Кодексом, а також несе
іншу відповідальність, встановлену цим
Кодексом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податків, зборів, платежів до бюджету
або державного цільового фонду. При
цьому платник податків звільняється
від відповідальності за несвоєчасне
або перерахування не в повному обсязі
таких податків, зборів та інших
платежів до бюджетів та державних
цільових фондів, включаючи нараховану
пеню або штрафні санкції.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні», банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
міститься в розрахунковому документі,
який надійшов протягом операційного
часу банку, в день його надходження.

У свою чергу, ст. 24 цього Закону
визначає порядок ініціювання переказу
готівки. Положенням п. 24.3 ст. 24 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», визначено,
що при використанні документа на
переказ готівки ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту
прийняття до виконання банком або
іншою установою - учасником платіжної
системи документа на переказ готівки
разом із сумою коштів у готівковій
формі. Прийняття документа на переказ
готівки до виконання засвідчується
підписом уповноваженої особи банку або
іншої установи - учасника платіжної
системи чи відповідним чином
оформленою квитанцією.

З огляду на вищевикладені факти,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивач своєчасно сплатив узгоджені
грошові зобов'язання згідно податкової
декларації від 12.05.2014 № .

За змістом ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Доводи, наведені відповідачем в
апеляційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
задоволення позову, через що постанову
суду першої інстанції слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013
року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18.08.2014 року
по справі за адміністративним позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18.08.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 11.11.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
О.І. Шурко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 11.11.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Степанюк А.Г.

Шурко О.І.