Справа № 2а-797/12/2703
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/53719/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

В складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Білуга С.В., Штульман
І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Севастополя на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 08 серпня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Севастополя про зобов'язання
вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом про
зобов'язання відповідача поновити
виплату пенсії з 21 листопада 2011 року.

Постановою Ленінського
районного суду м. Севастополя від 10
квітня 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 08 серпня 2012 року скасовано рішення
суду першої інстанції, позов
задоволено.

З таким рішенням суду апеляційної
інстанції погодився відповідач, подав
касаційну скаргу, в якій посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання
прийняття апеляційної скарги. Просить
скасувати постановлене апеляційним
судом рішення та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Відповідно до статті 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено, що
у разі виїзду пенсіонера на постійне
місце проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Крім того, пунктом 2 частини 1 статті 49
зазначеного Закону передбачено, що
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року № 25-п/2009 положення
пункту 2 частини 1 статті 49 та другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визнано
неконституційними.

Судами встановлено, що з 1986 року ОСОБА_1
отримував пенсію по інвалідності, а з
1993 року йому була призначена пенсія за
віком. З 1992 року пенсія за віком була
призначена ОСОБА_2

В 1997 році виплата пенсії за віком була
припинена у зв'язку з виїздом позивачів
на постійне місце проживання до
Ізраїлю.

На звернення позивачів про поновлення
виплат пенсії за віком відповідач
відмовив листом від 14 грудня 2011 року
№7325/06-11.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки пенсія позивачам призначена
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», положення
статті 92 якого неконституційними не
визнавались, тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що з часу прийняття рішення
Конституційним Судом України від 07
жовтня 2009 року втратили силу
передбачені законом обмеження щодо
виплати пенсій особам, які виїхали за
межі України, а не приведення інших
законів у відповідність із зазначеним
рішенням Конституційного Суду України
не може бути підставою для невиплати
належної особі пенсії.

З такими висновками суду апеляційної
інстанції колегія суддів погоджується
і вважає, що вони відповідають нормам
матеріального та процесуального права
і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки суду не спростовують і
є безпідставними, оскільки чинним
законодавством з питань пенсійного
забезпечення припинення виплати
раніше призначених пенсій в зв'язку з
виїздом пенсіонера за кордон не
передбачено, а тому відповідач
необгрунтовано відмовив позивачу у
відновлені виплати пенсії.

Також безпідставними є посилання
відповідача в обґрунтування
касаційної скарги на положення Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
оскільки відповідно до пункту 16 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» закону
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статі 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваного рішення суд апеляційної
інстанції не допустив порушення норм
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Севастополя залишити без
задоволення, а постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.В. Білуга

І.В. Штульман