Справа № 2а-3171/11/2670
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/20452/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Ланченко Л.В.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю „Фірма
„Поліс" ЛТД" на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.04.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2012

у справі № 2а-3171/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фірма „Поліс" ЛТД"

до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва

про скасування рішення про
застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Фірма „Поліс" ЛТД"
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва про скасування рішення просив
скасувати рішення: № від 11.10.2010;
№ від 22.12.2010.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.04.2011 в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2012
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.04.2011 залишено без
змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції позивач
оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції,
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судами першої та апеляційної
інстанцій при вирішення спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
перевірку позивача з питань
дотриманням вимог податкового
законодавства та складено акт №
1311/26/59/23/21501835 від 29.09.2010.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
11.10.2010, яким застосовано до позивача
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
50125, 25 грн.

В порядку адміністративного
оскарження ДПА у м. Києві прийнято
рішення про результати розгляду скарги
№ 12929/7/25-214 від 29.11.2010, яким рішення ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
скасоване в частині застосування
штрафної (фінансової) санкції у розмірі
5 грн., у зв'язку з чим ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
прийнято рішення № від 22.12.2010,
яким застосовано до позивача штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 50120, 25 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від № 637 від 15.12.2004, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за
№40/10320 та п. 6 ст. 3 Закону України „Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Позивачем в порушення п. 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні, не
оприбутковано грошові кошти на
загальну суму 10024, 05 грн. в належним
чином зареєстрованій КОРО.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у період з 27.02.2009 по
23.02.2010 ТОВ „Фірма „Поліс" ЛТД"
оприбутковувало готівку шляхом
здійснення обліку готівкових коштів у
книзі обліку розрахункових операцій №
/р/6 на підставі фіскальних
звітних чеків РРО.

З 24.02.2010 облік готівкових коштів
здійснювався позивачем у книзі обліку
розрахункових операцій № /р/7, яка
була зареєстрована 04.03.2010.

Згідно з п. 2.6 р. 2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004 N
637, уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів. У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Книга обліку розрахункових
операцій - прошнурована і належним
чином зареєстрована в органах
державної податкової служби України
книга, що містить щоденні звіти, які
складаються на підставі відповідних
розрахункових документів щодо руху
готівкових коштів, товарів (послуг) (ст.
2 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг").

Абзацом 3 ст. 1 Указу Президента
України „Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки"
встановлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу: за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що книга обліку
розрахункових операцій була
зареєстрована в установленому законом
порядку після періоду, що перевірявся
відповідачем.

Таким чином, позивачем дійсно
порушено п. 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фірма „Поліс" ЛТД"
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.04.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2012 у справі № 2а-3171/11/2670 слід
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221 ,223 ,230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Фірма
„Поліс" ЛТД" відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.04.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2012 у
справі № 2а-3171/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді Л.В.
Ланченко О.І. Степашко