Справа № 464/7870/14а,6а/464/85/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.
Справа № 8735/14/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області на ухвалу Сихівського
районного суду м. Львова від 14 серпня 2014
року про зміну способу і порядку
виконання рішення у справі за позовом
ОСОБА_1 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про зміну способу і порядку
виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Відділ примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області звернувся до суду
із поданням про зміну способу і порядку
виконання судового рішення.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 14 серпня 2014 року в
задоволенні заяви відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення -
відмовлено.

Заявник ухвалу оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням та подав апеляційну скаргу в
якій зазначив що оскаржувана ухвала
винесена з порушенням норм
процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу скасувати.

Сторони в судове засідання не прибули,
хоч про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1
п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції без змін, мотивуючи це
наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області 09.07.2014 року відкрито виконавче
провадження №43961766 з примусового
виконання виконавчого листа №2а-1802/11,
2а/1319/5626/11, виданого Сихівським районним
судом м.Львова 01.07.2014 року про
зобов'язання Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до
ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
врахуванням виплачених сум.

Згідно з розрахунком від 16.07.2014 року,
Сихівським відділом соціального
захисту Управління соціального
захисту Департаменту економічної
політики Львівської міської ради
здійснено нарахування щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік
ОСОБА_1 в розмірі 4585грн. Однак кошти не
були виплачені у зв'язку з відсутністю
фінансових ресурсів в державному
бюджеті України.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, які набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Сихівського районного суду
м.Львова від 12.10.2011 року, яка залишена
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.12.2013 року, позов задоволено
частково: Визнано дії Сихівського ВСЗ
ДГП ЛМР щодо відмови ОСОБА_1 у
перерахунку разової щорічної допомоги
на оздоровлення за 2011 рік відповідно до
ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
зобов'язано Сихівський ВСЗ ДГП ЛМР
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до
ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
врахуванням виплачених сум. В решті
позовних вимог відмовлено.

Аналіз резолютивної частини постанови
Сихівського районного суду від 12.10.2011р.
та наведених процесуальних норм дають
підстави колегії суддів дійти висновку
про те, що позовні вимоги про
зобов'язання відповідача вчинити дії
про перерахунок та виплату спірних сум
пенсії є обраним позивачем видом
захисту своїх порушених прав.

Даючи оцінку заяві старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, колегія суддів приходить до
переконання про те, що останній просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а фактично резолютивну частину
судового рішення, прийнятого по суті
позовних вимог та вирішити позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
постановлення рішення у справі.

При цьому слід зауважити, що в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, ст.223 КАС України).

Згідно вимог ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
поданням про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування цієї норми
є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо; для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України. Виконання
постанови суду фактично можливе, хоча й
за певних умов відповідного
фінансування, тому відсутні підстави
для зміни способу виконання рішення
суду першої інстанції.

Одночасно колегія суддів звертає увагу
і на те, що «захист порушеного права в
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення», - не є тотожними
поняттями.

Так, у справі «Кечко проти України»
Європейський Суд з прав людини
констатував, що не приймає аргумент
Уряду щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів, як на причину невиконання своїх
зобов'язань, підтверджених судом, однак
дане твердження не може бути підставою
для зміни способу і порядку виконання
судового рішення.

Вищий адміністративний суд у справі
№К/800/598/14 за касаційною скаргою
територіального управління Пенсійного
Фонду України на рішення судів щодо
вирішення питання про зміну способу
виконання постанови суду в частині
зобов'язання виплатити спірні суми на
їх стягнення в Ухвалі від 12.02.2014р.
зазначив, що вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Відтак, суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а доводи апеляційної скарга не
спростовують висновків суду і
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області - залишити без задоволення, а
ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 14 серпня 2014 року про зміну
способу і порядку виконання рішення у
справі №464/7870/14-а, №6-а/464/85/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
C.М. Кузьмич

В.М. Каралюс