Справа № 806/4349/14
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
Житомир справа № 806/4349/14

категорія 8.3.13

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участю секретаря Барібан А.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Овруцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
25.06.2014 р. №113-21 і №114-21, визнання
протиправною відмову у наданні пільги,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 25.06.2014 р. №113-21
та №114-21 та визнати протиправною
відмову Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області у наданні їй пільги,
передбаченої п.11 ч.1 ст. 7 Закону України
"Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні" щодо
плати за землю. В обґрунтування позову
зазначає, що згідно п.11 ч.1 ст. 7 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні", ветеранам праці надається
пільга у вигляді звільнення від плати
за землю. Вказав, що даним
нормативно-правовим актом не
встановлено будь-яких обмежень у
застосуванні вказаної пільги у
залежності від розмірів земельних
ділянок чи їх цільового призначення, у
тому числі стосовно земельних ділянок,
призначених для комерційного
використання. А тому, податкові
зобов'язання щодо плати за землю,
визначені податковими
повідомленнями-рішеннями Овруцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
25.06.2014 р. №113-21 та №114-21 є безпідставними
та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі, просив його задовольнити з
підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
вчасно та належним чином, подав
письмове клопотання про розгляд справи
у його відсутність.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши наявні в
матеріалах справи письмові докази, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 на праві
власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину належать земельні
ділянки, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, призначені для комерційного
використання, а саме: земельна ділянка
площею 3,4287 га та земельна ділянка
площею 0,8494 га, які раніше на праві
приватної власності належали її
покійному чоловіку ОСОБА_3 (а.с. 10-15).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1
ОСОБА_2 є ветераном праці та має пільги
встановлені законодавством України
для ветеранів праці (а.с. 16).

25.05.2014 року Овруцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області на виконання
пункту 286.5 статті 286 Податкового
кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року
(із змінами та доповненнями) згідно з
пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ОСОБА_2 було визначено
суму податкового зобов'язання з
земельного податку з фізичних осіб за
земельні ділянки та винесено податкові
повідомлення-рішення № 113-21 на суму
62882,36 грн. та № 114-21 на суму 15578,00 грн. про
сплату земельного податку з фізичних
осіб (а.с. 7,8).

Не погоджуючись з прийнятими
рішеннями, ОСОБА_2 звернулась до
Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області з заявою про застосування
стосовно неї пільги визначеної п.11 ч.1
ст. 7 Закону України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні", відповідно до якої ветеранам
праці надається пільга у вигляді
звільнення від плати за землю (а.с. 17).

Листом від 19.09.2014 року за вих. № 4185/10/21-00
Овруцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
відмовила ОСОБА_2 в застосуванні
зазначеної пільги. Відмова мотивована
посиланням на те, що за цільовим
призначенням належні позивачу
земельні ділянки призначені для
комерційного використання, а ст. 281
Податкового кодексу України № 2755-VI від
02.12.2010 року (із змінами та доповненнями)
не передбачено звільнення від плати за
землю ветеранів праці (а.с. 18).

Однак, суд не погоджується з даними
висновками податкового органу з огляду
на наступне.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Податковим
кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року
(із змінами та доповненнями, далі по
тексту ПК України), що визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Зокрема, згідно пп. 281.1.1.- 281.1.5. п. 281.1. ст.
281 ПК України, від сплати податку
звільняються:

- інваліди першої і другої групи;

- фізичні особи, які виховують трьох і
більше дітей віком до 18 років;

- пенсіонери (за віком);

- ветерани війни та особи, на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту";

- фізичні особи, визнані законом
особами, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 281.2. статті 281 ПК України
встановлено, що звільнення від сплати
податку за земельні ділянки,
передбачене для відповідної категорії
фізичних осіб пунктом 281.1 цієї статті,
поширюється на одну земельну ділянку
за кожним видом використання у межах
граничних норм:

281.2.1. для ведення особистого
селянського господарства - у розмірі не
більш як 2 гектари;

281.2.2. для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка):
у селах - не більш як 0,25 гектара, в
селищах - не більш як 0,15 гектара, в
містах - не більш як 0,10 гектара;

281.2.3. для індивідуального дачного
будівництва - не більш як 0,10 гектара;

281.2.4. для будівництва індивідуальних
гаражів - не більш як 0,01 гектара;

281.2.5. для ведення садівництва - не більш
як 0,12 гектара.

Так як, цільове призначення належних
ОСОБА_2 земельних ділянок -
комерційного використання, податковий
орган прийшов до висновку, що позивач
не звільняється від сплати земельного
податку.

Разом з тим, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 7
Закону України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
від 16 грудня 1993 року № 3721-XII (далі по
тексту Закон № 3721-XII), ветеранам праці
надається пільга у вигляді звільнення
від плати за землю.

Аналіз наведеної норми права дає
підстави для висновку, що будь-яких
обмежень у застосуванні вказаної
пільги у залежності від розмірів
земельних ділянок чи їх цільового
призначення не встановлено, у тому
числі не встановлено обмежень стосовно
земельних ділянок призначених для
комерційного використання.

Таким чином, два зазначених
нормативно-правових акта по-різному
регулюють ті самі правовідносини і при
цьому суперечать один одному. За таких
обставин ст. 281 ПК України та п. 11 ч. 1 ст. 7
Закон № 3721-XII не можуть застосуватися
судом одночасно, натомість перевагу
повинно бути надано одній із цих
законодавчих норм.

Зокрема, п. 56.21. ст. 56 ПК України
встановлено, що у разі коли норма цього
Кодексу чи іншого нормативно-правового
акта, виданого на підставі цього
Кодексу, або коли норми різних законів
чи різних нормативно-правових актів,
або коли норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Крім того, на необхідності дотримання
судами правила вирішення колізій у
податковому законодавстві на користь
платника податків наголошено також в
Остаточному рішенні Європейського
суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року
у справі "Щокін проти України".

Європейський суд дійшов висновку про
порушення прав заявника, гарантованих
статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції, зокрема, у зв'язку з тим, що
національними органами не було
дотримано вимоги законодавства щодо
застосування підходу, який був би
найбільш сприятливим для заявника -
платника податку, коли у його справі
національне законодавство припускало
неоднозначне трактування.

Аналогічна позиція викладена в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 року № 1935/11/13-11.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про безпідставність
нарахування ОСОБА_2 податкових
зобов'язань зі сплати земельного
податку, визначених податковими
повідомленнями-рішеннями від 25.06.2014 р.
№113-21 та №114-21.

Частиною 1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України)
встановлено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду достатніх
доказів на підтвердження
правомірності винесення податкових
повідомлень - рішень від 25.06.2014 р. №113-21
та №114-21, а тому оскаржувані рішення є
протиправними та підлягають
скасуванню. Також суд вважає
протиправною відмову Овруцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області у
наданні ОСОБА_2 пільги, передбаченої п.11
ч.1 ст. 7 Закону України "Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні" щодо плати за землю, а тому цю
позовну вимогу задовольняє.

Керуючись статтями 86, 94, 158-162, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
25.06.2014 р. №113-21 та №114-21.

Визнати протиправною відмову
Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області у наданні ОСОБА_2 пільги,
передбаченої п.11 ч.1 ст. 7 Закону України
"Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні" щодо
плати за землю.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 17
листопада 2014 р.