Справа № 760/18263/14-а
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а-735/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2014 року Солом"янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді-
Шереметьєвої Л.А.

при секретарі- Боровик О.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання поновити виплату
пенсії, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і
просить визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва щодо відмови в поновленні
виплати йому пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2 та
зобов»язати його поновити виплату
йому даного виду пенсії з 28 липня
2011року.

Посилається в позові на те, що до
серпня 1999 року він проживав у
Жовтневому/нині Солом»янському /
районі міста Києва та отримував пенсію
за віком на пільгових умовах за списком
№ 2. В подаьшому виїхав на постійне
місце проживання до Ізраїлю, де
перебуває на консульському обліку в
посольстві України в державі Ізраїль.

В зв'язку з виїздом на постійне місце
проживання до Ізраїлю виплату пенсії
йому було припинено.

28.07.2014 року його представник звернулася
до відповідача з заявою про
поновлення виплати йому пенсії за
віком на пільгових умовах за списком №
2 і до заяви були додані всі необхідні
для цього документи.

Листом № 10736/09/П-992 від 11.08.2014 року
відповідачем йому було відмовлено в
поновленні виплати пенсії та
запропоновано подати заяву особисто та
надати паспорт громадянина України.

Вважає дії відповідача протиправними з
наступних підстав.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 07.10.2009 року визнано
неконституційними положення п. 2
частини 1 ст. 49, другого речення ст. 51
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», які втратили силу з
моменту прийняття Конституційним
судом України рішення.

Дане рішення за своїм змістом надає
висновок щодо неконституційності
положень Закону щодо осіб, які виїхали
на постійне місце проживання за кордон.

Відповідно ч.2 ст. 49 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» поновлення виплати
пенсії здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з»ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Виплата пенсії поновлюється в порядку,
передбаченому ст. 46 цього Закону.

Вважає, що після ухвалення рішення
Конституційним Судом України у нього
відновилося право на отримання раніше
нарахованої та призначеної пенсії, а у
відповідача відновився обов»язок
поновити виплату пенсії та виплатити
її на першу вимогу пенсіонера.

Відповідно ч.1 ст. 46 Закону нараховані
суми пенсії, на виплату яких
пенсіонер мав право, але не отримав
своєчасно з власної вини, виплачуються
за минулий час, але не більше ніж за три
роки до дня звернення за отриманням
пенсії.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 8 Закону право на
отримання пенсій та соціальних послуг
із солідарної системи мають особи, яким
до дня набрання чинності цим Законом
була призначена пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»

Пунктом 15 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії, поновлення
виплати раніше призначеної пенсії
здійснюється за документами, що є у
пенсійній справі, та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії.

Відповідно ч.1 ст. 44 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійні
страхування» заява про призначенні
(перерахунок) пенсії або про її
відстрочення та необхідні документи
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідчені
нотаріально.

Виходячи з того, що документи на
поновлення йому виплати пенсії були
подані відповідачу його представником,
який мав належно оформлені
повноваження, вважає дії відповідача в
цій частині також протиправними.

Виходячи з цього, просить задовольнити
позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував.

Посилається на те, що порядок подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
здійснюється відповідно до Постанови
Правління Пенсійного фонду України
№22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
перерахунку пенсій» відповідно до
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», згідно з якою особа, яка
звертається за пенсією, повинна
пред»явити паспорт (або інший документ,
що засвідчує цю особу, місце її
проживання ( реєстрації) та вік).

Згідно з п. 15 даного Порядку поновлення
виплати раніше призначеної пенсії
здійснюється за документами, що є у
пенсійній справі, та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії.

Поновлення пенсії здійснюється за
матеріалами, що є в пенсійній справі, з
урахуванням додатково наданих
документів.

Не заперечував, що представник
позивача звертався до управління з
заявою про поновлення виплати пенсії,
однак вважає, що останній мав би
звернутися з заявою про її призначення,
оскілький знятий з реєстрації у 1999
році у зв'язку з переїздом на постійне
місце проживання , де перебуває на
консульському облік посольстві
України в державі Ізраїль.

Пояснив також, що позивач не перебуває
на обліку в управлінніПенсійного фонду
України в Солом'янськомурайоні м.
Києва, будь - якого рішення по суті з
призначення та виплати йому пенсії
Управлінням не приймалось.

Крім того, послався на п.3.3 рішення
Конституційного суду №25-рп/2009 від 07
жовтня 2009 року, згідно з яким
оспорюваня права на соціальний захист
поставлене в залежність від факту
укладення Україною з відповідною
державою міжнародного договору з
питань пенсійного забезпечення.

Вважає, що Конституційним судом
України не відмінялася така
обов»язкова умова на отримання пенсії,
як громадянство України, і стаття 8
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» не була предметом
розгляду Конституційного суду.

Виходячси з цього, вважає, що
Управляння діяло в межах наданих йому
повноважень і просить у позові
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд не
знаходить підстав для задоволення
вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставах, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що позивач є
громадянином України, народився
ІНФОРМАЦІЯ_2.

11.03.1998 року в ДПА в Жовтневому районі
міста Києва отримав ідентифікаційний
номер НОМЕР_1.

На даний час позивач постійно проживає
в Ізраїлі.

Представник позивача суду пояснив що
позивач до серпня 1999 року проживав у
АДРЕСА_1 та отримував пенсію на
пільгових умовах за Списком №2.

В зв»язку з цим виплату призначеної
йому пенсії державою було припинено.

28.07.2014 року представник позивача
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Солом»янському арйоні
міста Києва з заявою про поновлення
виплати йому пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2.

Листом № 10736/09/П-992 від 11.08.2014року
відповідачем було відмовлено позивачу
в поновленні виплати пенсії та
запропоновано подати заяву особисто та
надати паспорт громадянина України з
метою призначення йому пенсії
відповідно до вимог Закону.

Крім того, представник відповідача в
судовому засіданні пояснив, що позивач
не перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Солом»янському районі міста Києва,
будь-яких рішень з приводу призначення
та припинення йому виплати пенсії
даним органом не приймалося.

Доповнив також, до пенсія позивачу
виплачувалася органами Управління
праці та соціального захисту
населення, його пенсійна справа була
закрита після виїзду позивача до
Ізраїлю і вона до Управління не
передавалася.

Таким чином, Управління не може
поновити виплату позивачу пенсію, т.я
не припиняло його виплату.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України
« Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» право на
отримання пенсій та соціальних
послуг із солідарної системи мають
громадяни України, які застраховані
згідно із цим Законом та досягли
встановленого цим Законом пенсійного
віку чи визнані інвалідами в
установленому законодавством
порядку і мають необхідний для
призначення відповідного виду пенсії
страховий стаж, а в разі смерті цих
осіб - члени їхніх сімей, зазначені у
статті 36 цього Закону, та інші особи,
передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.4 даної статті іноземці
та особи без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах, мають право на отримання
пенсійних виплат і соціальних послуг
із системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
нарівні з громадянами України на
умовах та в порядку, передбачених цим
Законом, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно з ч.1 ст.44 даного Закону заява
про призначення (перерахунок) пенсії
та необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним
органу чи уповноваженій особі в
порядку, визначеному правлінням
Пенсійного фонду за погодженням із
центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сферах трудових
відносин, соціального захисту
населення, особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально.

За правилами ч.ч.1 та 5 ст.45 Закону пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку.

Документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Відповідно до п.16 Постанови від 25.11.2005
року № № 22-1»Про затвердження Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" / діючої в редакції на
момент звернення позивача до
відповідача/ особа, яка звертається
за пенсією (незалежно від виду пенсії),
повинна пред»явити паспорт (або
інший документ, що засвідчує цю особу,
місце її проживання (реєстрації) та
вік).

Згідно з п.29 Положення за документ, що
засвідчує місце проживання особи,
приймаються: паспорт або довідка
уповноважених органів з місця
проживання (реєстрації), у тому
числі органів місцевого
самоврядування.

Іноземні громадяни та особи без
громадянства подають також копію
посвідки на постійне проживання
(реєстрації).

В статті 30 даного порядку передбачено,
що документи, необхідні для
призначення пенсії, можуть бути подані
як в оригіналах, так і копіях,
засвідчених у нотаріальному порядку
або адміністрацією підприємства,
установи, організації, що подає
документи заявника для призначення
пенсії, чи органом, що призначає
пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну
плату подаються тільки в оригіналах. У
разі, якщо підтвердженням страхового
стажу є трудова книжка, подається
копія з неї, засвідчена
адміністрацією підприємства, установи,
організації за місцем останньої роботи
або органом, що призначає пенсію.

Судом встановлено і цього не
спростовує представник позивача,
останній до відповідача з заявою про
призначення пенсії не звертався,
пенсія даним органом йому не
призначалася і не виплачувалася.

Крім того, представник позивача не
спростовував, що позивач не перебував
та не перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду України в
Солом»янському районі м. Києва,
будь-якого рішення по суті з
призначення та виплати пенсії даним
відповідачем не приймалось.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного вище, суд
приходить до висновку, що права
позивача з боку відповідача порушені
не були, а тому правові підстави для
задоволення його вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 8, 44, 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Постановою
Правління Пенсійного фонду України №
22-1 від 25.11.2005 «Про затвердження Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст.ст. 2, 9, 69-71, 89, 94, 97, 183-2
КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В позові позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання поновити виплату
пенсії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Київського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції.

Суддя