Справа № 548/1518/14-а
Суддя: Личковаха О. О.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/1518/14-а
Провадження №2-а/548/41/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 року
м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської
області

в складі: головуючого - судді Личковахи
О.О.

при секретарі - Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Хорол
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Хорольського РВ УМВС України
в Полтавській області, УМВС України в
Полтавській області за участю третьої
особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - УПФ України в Хорольському
районі Полтавської області про
визнання неправомірними дії посадових
осіб Хорольського РВ УМВС та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Хорольського РВ УМВС України в
Полтавській області, УМВС України в
Полтавській області за участю третьої
особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - УПФ України в Хорольському
районі Полтавської області про
визнання неправомірними дії посадових
осіб Хорольського РВ УМВС та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

В позові вказував, що в період
проходження служби в органах МВС на
посаді офіцерського складу наказом
управління МВС був направлений в
складі зведеного загону протипожежної
служби Полтавської області на
виконання робіт в зону Чорнобильської
АЕС, де знаходився безвиїзно з 25 липня
по 25 серпня 1986 року (32 доби)
безпосередньо на АЕС.

17 травня 2002 року військово-лікарською
комісією УМВС України в Полтавській
області на основі ст.ст.41б; 446; 71в; 23в; 61г;
72г; 43г графи II Розділу хвороб і фізичних
вад (наказ МВС України від 06.02.2001 р. №85)
встановила причинний зв'язок
захворювання з виконанням службових
обов'язків по ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС.

З серпня 1984 р. після закінчення
Черкаського пожежно-технічного
училища МВС СРСР ОСОБА_1 працював на
посаді інспектора Держпожнагляду
Хорольського РВ ВС УВС Полтавської
області. Відповідно був в штаті РВВС,
тут отримав заробітну плату. На момент
аварії на ЧАЕС і послідуючі роки
позивач був в штатах МВС, з системи МВС
пішов на пенсію у 2002 році.

ОСОБА_1 стверджує, що перерахунок та
виплату сум грошового утримання
повинен здійснювати Хорольський РВ
УМВС України в Полтавській області,
який є правонаступником Хорольського
РВВС УВС Полтавської області, також
акцентує увагу на тому, що за
достовірність довідок, які подаються
до державних установ і на яких стоїть
підпис керівника і бухгалтера
установи, а також відомча печатка
несуть безпосередньо особи, які
поставили свої підписи.

З 2002 року по 2009 рік позивач перебував на
військовій пенсії як пенсіонер МВС та
був визнаний інвалідом II групи по
захворюванню пов'язаному з виконанням
робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС при
виконанні службових обов'язків.

За рішенням суду з серпня 2009 року по
01.11.2011 року ОСОБА_1 отримував пенсію як
ліквідатор аварії на ЧАЕС згідно
статті 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». З 01.01.2012 р вступила в силу
Постанова КМ. України № 1210 від 23.11.2011
року у відповідності з якою пенсія
нараховується з розрахунку оплати в
зоні ЧАЕС в 1986 році.

При отриманні довідки № 80 від 04.01.2012
року в Хорольському РВ УМВС позивач
виявив значні розходження в сумах, які
були нараховані йому і порівняв з
довідками колег з сусідніх районів -
різниця склала майже 130 крб. Хоча
звання, посади і час перебування в зоні
ЧАЕС у них всіх були однакові, і коли
ОСОБА_1 почав уточнювати всі нюанси то
виявив, що бухгалтер Хорольського РВВС
в 1986 році не виконала вимог листа МВС
СРСР № 1/5725 від 21.10.1986 року і не зробила
нарахування та не виплатила йому гроші
за час перебування в стані бойової
готовності, а саме: за липень 7 днів - 26
крб. 86 коп.; за серпень 25 днів - 105 крб. 07
коп.

Відповідно дана сума не ввійшла в
довідку, яка надавалася до пенсійного
фонду Хорольського району.

Крім того в середині січня 2012 року
позивач відшукав документ МВС України
№ 15/2/372 від 18.02.2003 року, яким УФЗБО УМВС
зобов'язувалось зробити перерахунок
оплати праці працівників МВС, які в
1986-1987 роках приймали участь в
ліквідації аварії на ЧАЕС і їм була
неправильно нарахована виплата. Всі ці
документи в копіях ОСОБА_1 надав в
бухгалтерію Хорольського РВ УМВС та
начальнику Управління фінансового
забезпечення та бухгалтерського
обліку МВС України в Полтавській
області Носатенку Сергію Петровичу.

Хорольський РВ УМВС при видачі довідки
самовільно змінив зону перебування та
оплату праці в недільні дні за серпень
місяць 1986 року чим занизив суму оплати
в довідці до пенсійного фонду майже на
50 крб. ( Замість 3 зони вказано 1, оплата
замість кратності 4 вказано 1).

Бухгалтер Хорольського РВ УМВС
відмовляється включати в довідку до
Пенсійного фонду час перебування в
стані бойової готовності, а відповідно
робити перерахунок без вказівки УФЗБО
УМВС в Полтавській області хоча згідно
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», стаття 15 видача довідок
покладена на підприємства, установи та
організації, які направляли громадян
на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС
або їх правонаступниками.

Позивач зазначає, що 06.03.2014 року
рішенням Хорольського районного суду
був задоволений його позов до
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі про перерахунок
пенсії з врахуванням перебування в
зоні ЧАЄС в стані бойової готовності
(справа №548/222/14-ц), а Харківський
апеляційний адміністративний суд
03.04.2014 року підтвердив законність
рішення суду першої інстанції.

При перерахунку пенсії працівниками
УПФ району щомісячна сумма недоплати
пенсії складала 1564грн. 96коп. Таким
чином, як зазначає позивач, з вини
посадовців Хорольського РВ УМВС він
втрачав починаючи з 01.01.2012 року
щомісячно 1564грн. 96коп., або за період
01.01.2012 року по 06.02.2014 року - 38 123грн.

Як вказує позивач він неодноразово
звертався до керівництва Хорольського
РВ УМВС, як устно так і письмово, до УМВС
області, посилався на відповідні
документи про те йому відмовляли в
перерахунку оплати праці в зоні ЧАЄС в
стані бойової готовності під
надуманими і без підставними
причинами.

Позивач зазначає, що відповідно до
листа Мінсоцполітики України № 866/20/132-13
від 08.05.2013 року ті ч.2 ст.101 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
керівники установ несуть матеріальну
відповідальність за шкоду заподіяну
громодянам в наслідок несвоєчасного
оформлення або подання пенсійних
документів, а також за видачу
недостовірних документів і
відшкодовують її.

Згідно Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», стаття 15 видача довідок
покладена на підприємства, установи та
організації, які направляли громадян
на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС
або їх правонаступниками. Якщо такі
підприємства ліквідовані або
припинили своє існування з інших
причин, то довідки видає
правонаступник.

Таким чином, як зазначає позивач
Хорольський РВ УМВС України у
Полтавській області (м. Хорол вул. К.
Маркса 80) є правонаступником
Хорольського РВВС УВС Полтавського
облвиконкому (м. Хорол вул. К. Маркса 80).
Це не заперечується і тим фактом що
видачу довідок про заробітну плату для
обрахування пенсії видавав
Хорольський РВ УМВС (04.01.2012 року №80 та
06.02.2014 року №900) та письмовими
відповідями на його звернення до
керівництва Хорольського РВ УМВС (№1782
від 03.03.2012 року. №М-5 від 28.04.2012 року та
№М-5 від 12.05.2014 року.

Позивач вказує, що термін звернення до
суду він не порушив, так як дане питання
було предметом розгляду в судових
інстанціях по справі №548/222/14-ц, а також
чекав результатів його письмового
звернення до керівництва Хорольського
РВ УМВС від 30.04.2014 року (після вступу в
силу рішення Харківського
апеляційного адміністративного суду -
середина квітня місяця 2014 року) про
добровільне відшкодування завданих
йому збитків.

На підставі вищевикладеного позивач
прохав: 1) визнати неправомірними дії
посадових осіб Хорольського РВ УМВС
України в Полтавській області, що не
забезпечили виконання вказівок
вищестоящих органів (МВС України) в
питанні здійснення перерахунку оплати
праці в зоні ЧАЕС позивачу в стані
бойової готовності в період з 25.07 по
25.08.1986 року; 2) зобов'язати керівництво
Хорольського РВ УМВС України в
Полтавській області відшкодувати
завдані йому матеріальні і моральні
збитки за 01.01.2012 року по 06.С2.2014 року за
рахунок установи з розрахунку 38123 грн.
матеріальних збитків та 1 грн.
моральних збитків; 3) звільнити його від
сплати державного мита на підставі ч. 18
ст. 4 Закону Кабінету Міністрів України
«Про державне мито» № 43-93 від 1993 року.

В судовому засіданні позивач
заявлені вимоги підтримав повністю та
прохав їх задоволити. Вказав, що строк
позовної давності не пропустив так як
тільки 22.04.2014 року дізнався яка сума
йому не доплачувалася.

В судовому засіданні представник
відповідача Хорольського РВ УМВС
України в Полтавській області
Шестаков Є.П. позов не визнав, та вказав
на пропуск позивачем строку
звернення до суду із позовом
визначений ст. 99 КАС України та
застосування наслідків пропущення
строків звернення до суду.

В судовому засіданні представник
третьої особи УПФ в Хорольському
районі торяниу О.Я. позов не визнав, та
вказав на пропуск позивачем строку
звернення до суду із позовом.

Представник УМВС України в
Полтавській області в судове засідання
не з"явився, подав письмове клопотання
про залишення без розгляду даного
позову так пропущено строки позовної
давності до суду та прохав розглянути
сап рву за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, врахувавши
пояснення позивача, представника
відповідача Хорольського РВ УМВС
України в Полтавській області та
представника третьої особи, позицію
представника УМВС України в
Полтавській області, суд приходить до
наступного.

Відповідно до частини першої
статті 6 КАС України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 2 частини 2
статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Публічною службою, в розумінні
пункту 15 частини 1 статті 3 КАС України є
- діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 належить до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи і є інвалідом 2-ї групи.

В період 1986 року /липень-серпень/
позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ в складі зведеного
загону протипожежної служби
Полтавської області і приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
підставами для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами. Видача довідок про період
роботи (служби) по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, а також
на територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами).

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч.3. ст.99 КАС України для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частина 3 статті 99 КАС України
визначає спеціальний строк, для
звернення до адміністративного суду
щодо прийняття громадян на публічну
службу, її проходження, звільнення з
публічної служби встановлюється
місячний термін.

За загальним правилом перебіг
строку на звернення до
адміністративного суду починається
від дня виникнення права на
адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно зі статтею 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Позивачем до відповідача
Хорольського РВ УМВС України в
Полтавській області та УМВС України в
Полтавській області фактично
заявлено вимоги, в яких він прохає
визнати неправомірними дії посадових
осіб Хорольського РВ УМВС України в
Полтавській області, що не забезпечили
виконання вказівок вищестоящих
органів (МВС України) в питанні
здійснення перерахунку оплати праці в
зоні ЧАЕС позивачу в стані бойової
готовності в період з 25.07 по 25.08.1986 року
та на підставі цього відшкодувати
завдані матеріальні та моральні збитки
з 01.01.2012 року по 06.02.2014 року.

Таким чином, позивач звернувся до суду
з пропуском строку звернення до суду та
не ставив питання про його поновлення.

З огляду на викладене, враховуючи, що
позивач звернувся до суду 03.11.2014 року,
суд приходить до висновку про
залишення позовних вимог ОСОБА_1 без
розгляду у зв'язку із пропуском
позивачем встановлених ст. 99 КАС
строків звернення до суду.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 8-12, 17-19, 21,70, 99-103,
159, 160, 162,163 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Хорольського РВ УМВС України в
Полтавській області, УМВС України в
Полтавській області за участю третьої
особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - УПФ України в Хорольському
районі Полтавської області про
визнання неправомірними дії посадових
осіб Хорольського РВ УМВС та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, залишити без розгляду
в зв»язку з пропуском строків позовної
давності.

Ухвалу суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Хорольський районний суд
Полтавської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня проголошення ухвали. Особи, які
брали участі у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судової ухвали, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: