Справа № 725/5750/14-а
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/5750/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 року Першотравневий районний
суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі : Ільєвській О.С.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Шкробанця
М.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Чернівці адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці
міндоходів України про скасування
постанови у справі про порушення
митних правил ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого
районного суду м.Чернівці з
адміністративним позовом до
Чернівецької митниці міндоходів
України про скасування постанови у
справі про порушення митних правил.

Посилався на те, що постановою
Чернівецької митниці міндоходів
України від 12.09.2014 року його було
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.485
Митного кодексу України та накладено
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
17000 гривень.

Підставою для прийняття оскаржуваної
постанови став протокол про порушення
митних правил №0766/40802/14 від 26.08.2014 року.

Згідно оскаржуваної постанови склад
правопорушення полягає в тому, що він
вчинив дії спрямовані на неправомірне
зменшення необхідних до сплати
податків та зборів в сумі 218626 грн. 40 коп.

При цьому при ввезенні на митну
територію України товарів на умовах
поставки «FOB-ISTANBUL» та вартості товарів
зазначеної у завіреній копії
експортної митної декларації
Республіки Туреччина №11341300ЕХ479089 від
28.09.2011 року сума необхідних до сплати
податків та зборів по ВМД №408000014/2011/012773
від 30.09.2011 року повинна була становити
210999 грн. 18 коп., що на 132712 грн. 63 коп.
більше ніж фактично було сплачено.

Натомість, поставки зазначених товарів
згідно ВМД №408000014/2011/009485 від 01.08.2011 року
та №408000014/2011/012773 від 30.09.2011 року
здійснювалось на умовах «СІР -
м.Чернівці».

Зазначав, що притягнення його до
відповідальності за порушення митних
правил є незаконним, оскільки митна
вартість товару у ВМД зазначалася ним
за ціною, визначеною у договорі.

Тому вважає, що ТОВ «Ніка Текстиль» не
було порушено жодних умов контракту та
митного законодавства в частині
достовірності наданих документів щодо
митного оформлення.

Крім того, посилався на те, що строки
притягнення його адміністративної
відповідальності минули, а тому митний
орган повинен був закрити провадження
по справі.

Просив постанову №0766/40802/14 від 12.09.2014
року у справі про порушення митних
правил скасувати та закрити справу про
адміністративне правопорушення.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримав та підтвердив викладені в
ньому обставини. Просив
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав з підстав,
викладених у поданих до суду письмових
запереченнях, просив відмовити в
задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає, що адміністративний позов
ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Так, судом встановлено, що 12.09.2014 року
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил ст.485 МК
України та накладено стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 1000
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а саме: 17000 грн. 00 коп. (а.с.39-41).
Постанова була прийнята на підставі
протоколу про порушення митних правил
№766/40802/14 від 26.08.2014 року (а.с.43-45).

Як вбачається з змісту оскаржуваної
постанови, підставою притягнення до
адміністративної відповідальності
позивача стало те, що він вчинив дії
спрямовані на неправомірне зменшення
необхідних до сплати податків та
зборів в сумі 218626 грн. 40 коп.

При цьому при ввезенні на митну
територію України товарів на умовах
поставки «FOB-ISTANBUL» та вартості товарів
зазначеної у завіреній копії
експортної митної декларації
Республіки Туреччина №11341300ЕХ479089 від
28.09.2011 року сума необхідних до сплати
податків та зборів по ВМД №408000014/2011/012773
від 30.09.2011 року повинна була становити
210999 грн. 18 коп., що на 132712 грн. 63 коп.
більше ніж фактично було сплачено.

Натомість, поставки зазначених товарів
згідно ВМД №408000014/2011/009485 від 01.08.2011 року
та №408000014/2011/012773 від 30.09.2011 року
здійснювалось на умовах «СІР -
м.Чернівці».

Таким чином, відповідач дійшов до
висновку, що ОСОБА_1 було вчинено дії,
спрямовані на неправомірне зменшення
необхідних до сплати податків та
зборів в сумі 218626 грн. 40 коп. шляхом
заниження вартості товарів, його дії за
ст.485 МК України від 13.03.2012 року..

За змістом ст.485 Митного кодексу
України особа притягається до
відповідальності у разі заявлення в
митній декларації з метою
неправомірного звільнення від сплати
митних платежів чи зменшення їх
розміру неправдивих відомостей щодо
істотних умов зовнішньоекономічного
договору (контракту), ваги (з
урахуванням допустимих втрат за
належних умов зберігання і
транспортування) або кількості, країни
походження, відправника та/або
одержувача товару, неправдивих
відомостей, необхідних для визначення
коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його
митної вартості, та/або надання з цією ж
метою органу доходів і зборів
документів, що містять такі відомості,
або несплата митних платежів у строк,
встановлений законом, або інші
протиправні дії, спрямовані на
ухилення від сплати митних платежів, а
так само використання товарів,
стосовно яких надано пільги щодо
сплати митних платежів, в інших цілях,
ніж ті, у зв'язку з якими було надано
такі пільги. Такі дії тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 300
відсотків несплаченої суми митних
платежів.

За загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Однак, суд враховує, що Конституцією
України у ч.1 ст.58 закріплено положення
щодо неприпустимості зворотної дії в
часі законів та інших
нормативно-правових актів, водночас
передбачає їх зворотну дію в часі у
випадках, коли вони пом'якшують або
скасовують юридичну відповідальність
особи, що є загальновизнаним принципом
права.

Аналогічні положення закріплені в ч.3
ст.3 МК України в редакції від 13.03.2012
року, відповідно до яких норми законів,
які встановлюють або посилюють
відповідальність за такі
правопорушення, зворотної дії в часі не
мають.

Таким чином, враховуючи те, що нормами
ст.485 МК України від 13.03.2012 року було
посилено відповідальність за
правопорушення порівняно з
аналогічними положеннями ст.355 МК
України від 11.07.2002 року, який був чинним
на момент виникнення спірних
правовідносин, тому в даному випадку,
вирішуючи питання про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності, митний орган
повинен був керуватися положеннями
Митного кодексу України від 11.07.2002 року.

Так, згідно ст.355 МК України від 11.07.2002
року особи притягаються до
адміністративної відповідальності у
разі заявлення в митній декларації
неправдивих відомостей та надання
митному органу документів з такими
відомостями як підстави для звільнення
від сплати податків і зборів або
зменшення їх розміру або несплата
податків і зборів у строк, встановлений
законодавством, а також інших
протиправних дій, що спричинили
недобори податків і зборів, за
відсутності ознак злочину.

Вчинення зазначеного діяння тягне за
собою накладення штрафу на громадян у
розмірі від ста до п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а на посадових осіб
підприємств - від п'ятисот до тисячі
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Тобто, необхідною передумовою для
вирішення питання про притягнення
особи до адміністративної
відповідальністю за даною статтею є
встановлення відсутності ознак
злочину в діянні особи.

Разом з тим, зазначені обставини митним
органом не перевірялись, доказів щодо
протилежного суду надано не було.

Натомість, митним органом ОСОБА_1 було
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.485 МК
України та застосовано положення
Кодексів від 13.03.2012 року та від 11.07.2002
року одночасно, що є неприпустимим.

Крім того, нормами статті 328 Кодексу
встановлено, що адміністративні
стягнення у вигляді попередження,
штрафу можуть бути накладені не пізніш
як через два місяці з дня вчинення
правопорушення, а при триваючому
правопорушенні - два місяці з дня його
виявлення.

Визначаючись з характером
правопорушення, у зв'язку з вчиненням
якого позивач притягається до
адміністративної відповідальності суд
враховує правову позицію Верховного
Суду України, викладену у постанові від
20.06.2011 № 21-37а11, відповідно до якої:

Статтею 81 МК встановлено, що
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари і
транспортні засоби, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

За змістом статті 86 МК, митна
декларація приймається та
реєструється митним органом у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Подання митної декларації повинно
супроводжуватися наданням митному
органу комерційних супровідних та
інших необхідних документів, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї додано всі необхідні документи.
Дата і час прийняття митної декларації
фіксуються посадовою особою митного
органу, що її прийняла, проставленням
відміток на бланку митної декларації
та відповідним записом у документах
митного органу. З моменту прийняття
митної декларації вона є документом, що
засвідчує факти, які мають юридичне
значення. Митний орган не має права
відмовити в прийнятті митної
декларації, якщо декларантом виконано
всі умови, встановлені цим Кодексом.
Відмова митного органу в прийнятті
митної декларації повинна бути
вмотивованою, а про причини відмови має
бути письмово повідомлено декларанту.

Отже, передбачене статтею 355 МК
порушення митних правил, яке полягає в
заявленні у вантажній митній
декларації неправдивих відомостей як
підстави для звільнення від сплати
податків і зборів, що спричинило їх
недобори до бюджету, характеризується
вчиненням одноразової дії у певний час,
а саме під час митного оформлення
товару, коли такий проступок може бути
виявлений контролюючим органом, який
згідно з метою митного оформлення,
визначеною статтею 70 МК, засвідчує
відомості, одержані під час митного
контролю товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, та оформляє результати
такого контролю.

Тому зазначене порушення митних правил
не можна вважати триваючим, воно
припиняється із поданням декларації
митному органу, а відтак
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня його вчинення.

Таким чином, митним органом, крім
вищезазначеного, незаконно було
накладено адміністративне стягнення
на позивача й з огляду на положення
ст.328 МК України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 395 Митного кодексу України
визначено, що підставами для
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення є
необ'єктивність або неповнота
провадження у справі, неправильна
кваліфікація вчиненого
правопорушення, накладення стягнення,
не передбаченого цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що
адміністративний позов ОСОБА_1
обґрунтований та підлягає частковому
задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині закриття
провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього задоволенню не
підлягають, оскільки судом не
розглядалась справа про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за ст.355 МК України, а
тому не в компетенції суду закривати
відносно нього справу.

За таких обставин, суд вважає, що в
задоволенні позову ОСОБА_1. в цій
частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 328, 355, 395 МК
України від 11.07.2002 року, ст.ст. 14-1, 251, 258,
287, 288 КпАП України, ст.ст.6, 8, 9, 10, 11, 70, 71, 72,
79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати незаконною та скасувати
постанову у справі про порушення
митних правил №0766/40802/14 від 12.09.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Войтун О. Б.