Справа № 821/104/13-а
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м. Київ К/800/42698/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Кошіля В.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року та постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014 року по справі №821/104/13-а за
позовом Херсонського державного
заводу «Палада» до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Херсонській області
про скасування податкових
повідомлень-рішень, стягнення суми
бюджетного відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Херсонський державний завод «Палада»
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Херсонській області від 31.08.2012 року
№, № та від 06.09.2012 року
№, №, та стягнення з
державного бюджету України суму
бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі
299386,00 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року у даній справі позов задоволено
з огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведені
позапланові виїзні документальні
перевірки Херсонського державного
заводу «Палада» з питань достовірності
нарахування сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за травень та червень 2012 року,
заявлених до відшкодування на
розрахунковий рахунок.

Перевірками встановлені порушення
п.198.2 п.198.3 ст. 198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4
ст. 200 Податкового кодексу України.

На підставі висновків перевірок ДПІ у
м. Херсоні прийняті податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2012 року №
, яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за травень 2012 року на 108431,00
грн. та застосовано штрафні санкції у
розмірі 54251,50 грн.; № , яким
збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за квітень 2012 року на 107898,00
грн. ; від 06.09.2012 року № , яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за червень 2012 року на 190955,00
грн. та застосовано штрафні санкції у
розмірі 95477,50 грн.; № , яким
збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за травень 2012 року на 190955,00
грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового
кодексу України, сума податку, що
підлягає бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітною
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

У п.198.6 наведеної норми визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Як було вірно встановлено судами, факт
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентом
підтверджується наявними в матеріалах
справи первинними документами,
виписаними позивачу його контрагентом.

Жодних доказів, які б підтверджували
порушення з боку позивача при
укладанні договору публічного порядку,
відповідачем не надано.

Доводи відповідача про нікчемність
угоди, укладеної між позивачем та його
контрагентом, судами правомірно не
прийняті до уваги, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження такого факту.

Крім того, відповідно до положень
пункту 14 підрозділу 2 розділу ХХ
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України при від'ємному
значенні сум податку на додану
вартість, обрахованого в порядку,
передбаченому в пункті 200.1 статті 200
цього Кодексу, по підприємствах
суднобудування і літакобудування
відшкодування з бюджету здійснюється у
податковому періоді, наступному за
звітним періодом, у якому виникло
від'ємне сальдо податку в порядку і
строки, передбачені статтею 200 цього
Кодексу.

Положеннями пунктів 2, 3 розділу ХІ
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
ДПА України від 25 січня 2011 року № 41,
визначено, що при від'ємному значенні
сум податку на додану вартість,
обрахованого у передбаченому пунктом
200.1 статті 200 розділу V Кодексу порядку,
підприємствам суднобудування і
літакобудування бюджетне
відшкодування здійснюється у звітному
(податковому) періоді, наступному за
звітним (податковим) періодом, у якому
виникло від'ємне значення податку на
додану вартість, у порядку і строки,
передбачені статтею 200 розділу V
Кодексу. При цьому, сума, відображена в
рядку 20.2 податкової декларації
поточного звітного (податкового)
періоду зазначених підприємств,
переноситься до рядка 21.1 податкової
декларації цього самого звітного
(податкового) періоду. Розрахунок суми
бюджетного відшкодування здійснюється
у загальновстановленому порядку.

За приписами пунктів 200.7, 200.8 статті 200
Податкового кодексу України платник
податку, який має право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. До декларації
додаються розрахунок суми бюджетного
відшкодування, а також оригінали
митних декларацій (примірників
декларанта), що підтверджують
вивезення товарів (супутніх послуг) за
межі митної території України.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області відхилити.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року та постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014 року по справі №821/104/13-а
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКошіль В.В. підписРибченко А.О.