Справа № 2а-10100/08/2070
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/15929/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2009
року в справі за її позовом до
виконавчої дирекції Харківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Управління
праці та соціального захисту населення
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради, третя особа закрите
акціонерне товариство «Кондитерська
фабрика «Харків'янка» про стягнення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2008 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що має право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, проте відповідачі з
липня 2005 року по квітень 2008 року
сплачували зазначену допомогу в
меншому розмірі, внаслідок чого
виникла заборгованість.

Просила стягнути з виконавчої дирекції
Харківського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
заборгованість з виплати спірної
допомоги за період з липня 2005 року по
квітень 2007 року в сумі 6 138,93 грн.,
стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради заборгованість з квітня
2007 року по 25 квітня 2008 року в сумі 4 434,33
грн., від-шкодувати моральну шкоду.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2009
року позов задоволено частково:
визнано протиправними дії Управління
праці і соціального захисту населення
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради щодо нарахування та
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
неправомірними; стягнуто з Управління
праці і соціального захисту населення
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради недоотриману суму
допомоги за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2007-2008 роки
відповідно до частини першої статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності і витратами,
обумовленими похованням».

Додатковою постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2009 року стягнуто з Управління
праці та соціального захисту населення
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради недоотриману суму
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2007-2008
роки, відповідно до частини першої
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» та статті 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою праце-здатності і
витратами обумовленими похованням» у
розмірі 1 982,60 грн.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2009
року рішення суду першої інстанції та
додаткове рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати судові рішення та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 має дитину
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до наказу голови правління
закритого акціонерного товариства
«Кондитерська фабрика «Харків'янка»
позивачу було надано відпустку без
збереження заробітної плати по догляду
за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку з 22 липня 2005 року по 25
квітня 2008 року.

З липня 2005 року по березень 2007 року
позивачу було нараховано закритим
акціонерним товариством «Кондитерська
фабрика «Харків'янка» допомогу по
догляду за дитиною в сумі 2 333,07 грн. та
одноразову допомогу при народженні в
сумі 8 500 грн.

З квітня 2007 року по 17 травня 2008 року
допомогу по догляду за дитиною
призначало та виплачувало Управління
праці та соціального захисту населення
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради відповідно до вимог
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Частково задовольняючи позов окружний
суд виходив з того, що виплачена
протягом 2007-2008 років грошова допомога
по догляду за дитиною не відповідала
розмірам, встановленим Законами
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а тому підлягала
перерахунку.

Ухвалюючи додаткове рішення окружний
суд виходив з необхідності стягнення з
відповідача допомоги за 2007-2008 роки у
конкретній сумі.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове
апеляційний суд виходив з того, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду з позовними вимогами з липня 2005
року по 24 вересня 2007 року, з 09 липня по 31
грудня 2007 року у відповідача був
відсутній обов'язок по призначенню,
нарахуванню та сплаті позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років, оскільки
такий обов'язок відповідно до статті 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було покладено на
роботодавця, а у 2008 році виплата
спірної допомоги правомірно
здійснювалась відповідно до положень
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до довідки закритого
акціонерного товариства «Кондитерська
фабрика «Харків'янка» від 13 серпня 2008
року №1118 ОСОБА_4 призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з липня 2005 року по
березень 2007 року за рахунок коштів
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

З квітня 2007 року виплата допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку здійснювалась
Управлінням праці та соціального
захисту населення Комінтернівської
районної в місті Харкові ради як
застрахованій в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особі, тому
зазначені правовідносини регулюються
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», а не Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства Укра їни, в редакції чинній
на час розгляду справи, було
встановлено, що адміністратив ний
позов може бути подано в межах строку
звер нення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
зако нами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, сво бод та інте ресів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встанов лено інше, обчи слюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була діз натися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення
до адмініст ративного суду, визна чені
статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства Укра їни. Пропущення
строку звернення до адміністративного
суду було підставою для відмови у
задово ленні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін (частина перша статті 100
вказаного Кодексу). Якщо суд визнає
причину пропущення строку звернення до
суду поваж ною, адміністративна справа
розглядається і вирішується в порядку,
вста новленому цим Кодексом (частина
друга статті 100 вказаного Кодексу).

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині позовних вимог з липня 2005 року
по вересень 2007 року суд апеляційної
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про пропуск позивачем строку
звернення до суду з позовними вимогами
за вказаний період, що з урахуванням
клопотання відповідача про
застосування наслідків пропуску
строку звернення до суду є підставою
для відмови в їх задоволенні.

У обґрунтування касаційної скарги щодо
дотримання строку звернення до суду
позивач посилалась на те, що про
порушення права на призначення спірних
виплат у належному розмірі дізналась 01
липня та 13 серпня 2008 року після
отримання від відповідачів довідок про
розміри нарахованої та виплаченої
допомоги. Проте таке посилання є
помилковим оскільки допомогу по
догляду за дитиною вона отримувала
щомісячно та повинна була знати про її
розмір.

Відповідно до положень статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованим особам у формі
матеріального забезпечення у період
відпустки для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку і
частково компенсує втрату заробітної
плати (доходу) у період цієї відпустки.
Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається на кожну дитину.

Згідно зі статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

При нарахуванні та виплаті позивачу
цього виду державної допомоги у 2007 році
відповідач керувався статтею 56 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», якою передбачено, що у 2007
році допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для непрацездатних, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку встановленому
Кабінетом Міністрів України, а також
пунктом 7 статті 71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»,
яким зупинено на 2007 рік дію, зокрема,
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 зміни,
внесені пунктом 7 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», визнано такими, що не
відповідають Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 9 липня по 31 грудня 2007
року відповідач був зобов'язаний
нараховувати та сплачувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому статтею 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що позивач має право на
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у 2007 році, проте помилково
застосував норму права, яка не
поширюється на спірні правовідносини.

Апеляційний суд скасовуючи рішення
суду першої інстанції та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог за 2007 рік
виходив з того, що з 09 липня по 31 грудня
2007 року у відповідача відсутній
обов'язок по призначенню, нарахуванню
та сплаті допомоги по догляду за
дитиною як застрахованій особі, а також
відсутнє право на призначення допомоги
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Проте суд не врахував положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» з урахуванням рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року №6-рп/2007 та строку
звернення до суду, у зв'язку з чим
судове рішення підлягає скасуванню.

До 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога надається застрахованій
особі у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою праце-здатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, згідно зі
змінами, внесеними до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», його дію поширено на
застрахованих осіб. Водночас із Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40- 44.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Конституційний Суд України у своєму
Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнав неконституційним, зокрема пункт
25 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40- 44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Отже, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Оскільки у справі, що розглядається,
суди встановили, що спір виник щодо
виплати допомоги у 2007-2008 роках особі,
яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального закону, відповідно до
статті 43 якого допомога надається у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог за 2008 рік суд апеляційної
інстанції помилково виходив з того, що
у даний період розмір допомоги по
догляду за дитиною повинен бути
обчисленим з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму на одну особу в
розрахунку на місяць для дітей віком до
6 років, що і було правомірно зроблено
відповідачем.

Аналогічна правова позиція була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України в постанові
від 09 липня 2013 року по справі № 21-188а13.

Обставини щодо дотримання строку
звернення до адміністративного суду
досліджувалися й отримали
обґрунтовану правову оцінку, внаслідок
якої апеляційний суд прийшов до
висновку про відсутність поважних
причин пропуску строку звернення до
суду з позовними вимогами за липень 2005
року по вересень 2007 року.

Відповідно до статті 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини.

Керуючись статтями 222, 223, 225, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2009
року скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог за період з
25 вересня 2007 року по 25 квітня 2008 року та
в цій частині ухвалити нове рішення
яким зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_4 недоплачену суму допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 25 вересня 2007 року по 25
квітня 2008 року відповідно до статті 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленому статтею 62
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» на одну праце-здатну
особу».

В решті судове рішення залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/