Справа № 826/12419/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Адвокатського об'єднання «Фортіс» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Адвокатського об'єднання «Фортіс» до
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
в якому просив суд визнати
протиправною бездіяльність
відповідача, що полягає у ненаданні у
передбачений законом строк інформації
на адвокатський запит від 06 червня 2014
року №15; зобов'язати відповідача
надати інформацію та документи на
зазначений адвокатський запит, а саме:
надати на день отримання запиту
інформацію чи зареєстровано право
власності, за ким та на підставі чого,
на квартиру за адресою: АДРЕСА_1; якими
документами підтверджується
реєстрація права власності на
зазначену квартиру і, відповідно,
надати належним чином засвідчені копії
таких документів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
вересня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм статті 202 КАС
України, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 вересня 2014 року та
ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову.

В судовому засіданні позивач підтримав
вимоги апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
адвокат адвокатського об'єднання
«Фортіс» ОСОБА_2, який діяв в інтересах
громадянки ОСОБА_3 на підставі договору
про надання правової допомоги від
06.06.2014 року, звернувся до Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
із адвокатським запитом від 06.06.2014 року
№15, в якому просив надати наступну
інформацію: чи зареєстровано право
власності, за ким та на підставі чого,
на квартиру за адресою: АДРЕСА_1; та
якими документами підтверджується
реєстрація права власності на
зазначену квартиру. Відповідь на запит
просив надати на руки або надіслати до
13.06.2014 року поштою.

Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
листом від 20.06.2014 року №36088 (И-2014)
відмовлено у наданні запитуваної
інформації з посиланням на відсутність
правових підстав для надання копій
документів та інформації, оскільки
така інформація з обмеженим доступом.

Не погоджуючись з відмовою
(ігноруванням) відповідача надати
запитувану інформацію та документи
позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 24
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» адвокатський
запит - письмове звернення адвоката до
органу державної влади, органу
місцевого самоврядування, їх посадових
та службових осіб, підприємств, установ
і організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань про надання
інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту.

Відповідно до частини другої
зазначеної статті Закону орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи, керівники підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копій документів,
в яких міститься інформація з
обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 32
Конституції України ніхто не може
зазнавати втручання в його особисте і
сімейне життя, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Статтею 12 Загальної декларації прав
людини 1948 року встановлено, що ніхто не
може зазнавати безпідставного
втручання у його особисте і сімейне
життя, безпідставного посягання на
недоторканність його житла, таємницю
його кореспонденції або на його честь і
репутацію. Кожна людина має право на
захист законом від такого втручання
або таких посягань.

Статтею 8 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року
визначено, що кожен має право на повагу
до свого приватного і сімейного життя,
до свого житла і кореспонденції; органи
державної влади не можуть втручатись у
здійснення цього права, за винятком
випадків, коли втручання здійснюється
згідно із законом і є необхідним у
демократичному суспільстві в
інтересах національної та громадської
безпеки чи економічного добробуту
країни, для запобігання заворушенням
чи злочинам, для захисту здоров'я чи
моралі або для захисту прав і свобод
інших осіб.

Відповідно до пункту першого статті 17
Міжнародного пакту про громадянські і
політичні права 1966 року ніхто не
повинен зазнавати свавільного чи
незаконного втручання в його особисте
і сімейне життя, свавільних чи
незаконних посягань на
недоторканність його житла або
таємницю його кореспонденції чи
незаконних посягань на його честь і
репутацію.

Водночас, за Цивільним кодексом
України зміст права на недоторканність
особистого і сімейного життя як одного
з видів особистого немайнового права
полягає в тому, що фізична особа вільно,
на власний розсуд визначає свою
поведінку у сфері свого приватного
життя і можливість ознайомлення з ним
інших осіб та має право на збереження у
таємниці обставин свого особистого
життя (статті 270, 271, 301).

Відповідно до частини третьої статті 269
ЦК України фізична особа не може
відмовитися від особистих немайнових
прав, а також не може бути позбавлена
цих прав.

Особистим життям фізичної особи є її
поведінка у сфері особистих, сімейних,
побутових, інтимних, товариських,
професійних, ділових та інших
стосунків поза межами суспільної
діяльності, яка здійснюється, зокрема,
під час виконання особою функцій
держави або органів місцевого
самоврядування.

За порядком доступу інформація
поділяється на відкриту та з обмеженим
доступом (частина перша статті 20 Закону
України «Про інформацію»).

Відповідно до частини другої статті 20
Закону України «Про інформацію»
відкритою є будь-яка інформація, крім
тієї, що віднесена законом до
інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 6
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» інформацією з
обмеженим доступом є конфіденційна
інформація; таємна інформація;
службова інформація.

Конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом (частини
перша, друга статті 21 Закону України
«Про інформацію»).

До конфіденційної інформації про
фізичну особу належать, зокрема, дані
про її національність, освіту, сімейний
стан, релігійні переконання, стан
здоров'я, а також адреса, дата і місце
народження (частина друга статті 11
Закону України «Про інформацію»).

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
забороняється не лише збирання, а й
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її попередньої згоди, крім
випадків, визначених законом, і лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту, прав та свобод
людини. До конфіденційної інформації,
зокрема, належать свідчення про особу
(освіта, сімейний стан, релігійність,
стан здоров'я, дата і місце народження,
майновий стан та інші персональні
дані).

Зазначений вище висновок узгоджується
також рішенням Конституційного суду
України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у
справі за конституційним поданням
Жашківської районної ради Черкаської
області щодо офіційного тлумачення
положень частин першої, другої статті
32, частин другої, третьої статті 34
Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи,
листом Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна від 20.06.2014 №36088(И-2014)
адвокатському об'єднанню «Фортіс»
відмовлено у наданні запитуваної
інформації із посиланням на приписи
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», статті 21
Закону України «Про інформацію»,
рішення Конституційного суду України у
справі №2-рп/2012, оскільки адвокатом
запитувалась інформація з обмеженим
доступом.

При цьому, інформація та документи, що
були предметом запиту, не стосувалися
ОСОБА_3.

Згідно позовної заяви позивач не
заперечує отримання вказаної
відповіді, при цьому не зазначає
конкретну дату її отримання, тому
колегія суддів не приймає до уваги
посилання позивача на неотримання ним
відповіді.

Крім того, колегія суддів погоджується
з судом першої інстанції, що позивачем
не надано доказів щодо дати вручення
відповідного запиту відповідачу, а
дані з сервісу «Відстеження
пересилання поштових відправлень» на
сайті Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» не можуть бути належними
доказами вручення відповідачу запиту
саме 17.06.2014 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції законно та
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Відповідно до частини першої статті 200
КАС України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Адвокатського
об'єднання «Фортіс» залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
17.11.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Оксененко О.М.

Федотов І.В.