Справа № 2а-0770/115/12
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 р.
Справа №
105215/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Державного підприємства
«Дослідне господарство Агрофірма
«Еліта» Закарпатського інституту
агропромислового виробництва
Національної академії аграрних наук»
на постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року у справі за позовом Державного
підприємства «Дослідне господарство
Агрофірма «Еліта» Закарпатського
інституту агропромислового
виробництва Національної академії
аграрних наук» до Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Закарпатській області про
скасування податкового повідомлення -
рішення,-

В С Т А Н О В
И Л А:

13.01.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування
податкового повідомлення-рішення від
02.11.2011 року № 266/23-1/00729400.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
висновок відповідача про заниження
підприємством податкових зобов'язань
зі сплати ПДВ за орендними операціями є
помилковим, оскільки за відсутності
первинних документів, що засвідчують
факт надання послуг з оренди, першою
датою виникнення податкових
зобов'язань є дата нарахування коштів
від орендаря, а таких не було, отже дії
податкового органу є протиправними.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення № 266/23-1/00729400 від 02
листопада 2011 року в частині стягнення
297,00 грн. основного платежу та 74,25 грн. за
штрафними санкціями. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що за відсутності первинних
документів, що засвідчують факт
надання послуг з оренди, першою датою
виникнення податкових зобов'язань є
дата зарахування коштів від орендаря
на банківський рахунок (в касу)
орендодавця. Оскільки кошти в
погашення заборгованості по сплаті
орндної плати позивачу не надходили, у
нього не виникло зобов'язання
нараховувати та сплачувати податок на
додану вартість. Отже висновок
контролюючого органу про заниження
підприємством податкових зобов'язань
зі сплати ПДВ за орендними операціями є
помилковим.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з того, що перевірка проводиться за
період , не пізніше 1095 днів, проведена
була 20.10.2011 року, то повинна була
охоплювати період, який не перевищує
даного терміну, проте, податковим
органом було донараховано податок на
додану вартість в тому числі і за
липень-вересень 2008 року, а саме за
липень 69 грн., серпень 51 грн., вересень
2008 року 177 грн., що сумарно становить 297
грн., отже в цій частині податкове
повідомлення рішення є протиправним та
підлягає скасуванню в частині
нарахування 297 грн. за вищевказаний
період податкових зобов'язань та 74,25
грн. штрафних санкцій. В решті позовних
вимог в задоволенні позову слід
відмовити.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 20.10.2011 року
Ужгородською МДПІ було проведено
перевірку Державного підприємства
«Дослідне господарство Агрофірма
«Еліта» Закарпатського інституту
агропромислового виробництва
національної академії аграрних наук
про що було складено акт №1253/23-1/00729400
(а.с.8-37). За результатами даного акту
було винесено податкове
повідомлення-рішення від 02.11.2011 року
№266/23-1/00729400 з податку на додану
вартість в сумі 52026,25 грн. із яких 41621
грн. за основним платежем та 10405,25 грн. -
штрафна санкція.

В ході проведення перевірки
встановлено, що згідно з Договором
оренди індивідуального визначеного
(нерухомого або іншого) майна, що
належить до державної власності від
16.12.2008р. №5 (а.с.76-80), укладеним із
Приватним підприємством «Племінне
науково - дослідне приватне
сільськогосподарське підприємство
«Фазан», ДП «Дослідне господарство
Агрофірма «Еліта» Закарпатського
інституту АПВ УААН» надано в строкове
платне користування державне окреме
індивідуально визначене майно, а саме:
корівник №1 з молочним блоком
загальною площею 1857,1 кв. м., корівник №2
загальною площею 813,2 кв. м , будівлю
сторожки загальною площею 22,8 кв. м.,
яке знаходиться на балансі ДП
«Дослідне господарство Агрофірма
«Еліта» Закарпатського інституту АПВ
УААН», вартість якого становить за
експертною оцінкою від 30 червня 2008р.
971950 грн. і розміщені за адресою:
Закарпатська обл., Ужгородський район,
с. Ратовці.

Згідно п. 1.2 даного договору оренди
встановлено, що Майно передається в
оренду для здійснення господарської
діяльності. Відповідно до п. 3.1 Договору
визначено, що Орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою КМУ від
04.10.1995р. №786 (із змінами) (далі - Методика
розрахунку), і становить без ПДВ за
базовий місяць оренди (листопад 2008р.) - 32
704,60 грн.

Відповідно до пункту 3.2 Договору
оренди, встановлено, що орендна плата
за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно акту КРУ в Ужгородському,
В.Березнянському, Перечинському
районах та м. Чоп від 10 грудня 2010р
№14-10/18 (а.с.95-135), ревізією правильності
нарахування та повноти і своєчасності
сплати орендної плати за договором
оренди від 16.12.2008р. №5, укладеним ДП
«Дослідне господарство Агрофірма
«Еліта» Закарпатського інституту АПВ
УААН» з ПП «ПНДПСП «Фазан» встановлено,
що нарахування орендної плати по даних
бухгалтерського обліку не проводилось
та орендна плата Орендарем
підприємству не сплачувалась. Згідно
проведеного розрахунку ревізією
визначено, що за період з 16.12.2008р. по
24.12.2009 р., тобто до моменту одержання ПП
«ПНДПСП «Фазан» від ДП «Дослідне
господарство Агрофірма «Еліта»
Закарпатського інституту АПВ УААН»
повідомлення про розірвання договору,
що засвідчено фіскальним чеком від
24.12.2009р. №6205, за даними бухгалтерського
обліку підприємства по розрахунках з
ПП «ПНДПСП «Фазан» не відображено
дебіторську заборгованість та не
доотримано доходів за здане в оренду
майно на загальну суму 206767,74 грн. в т.ч.
ПДВ.

Згідно рішення Господарського суду
Закарпатської області від 15.02.2010 р. по
справі №15/2 за позовом ДП «Дослідне
господарство Агрофірма «Еліта» до ПП
«ПНДПСП «Фазан», судом встановлено, що
у відповідності до ч.2 ст. 782 Цивільного
Кодексу України договір оренди від 16.
і2.2008р. №5 є розірваним з 24.12.2009р., тобто з
моменту одержання Орендарем
повідомлення від Орендодавця про
розірвання договору. Рішенням суду
зобов'язано ПП «ПНДПСП «Фазан»
повернути ДП «Дослідне господарство
Агрофірма «Еліта» орендоване майно
площею 2693,1 кв. м. (а.с.89-90). Актом ревізії
від 10 грудня 2010р. №14-10/18, ДП «Дослідне
господарство Агрофірма «Еліта»
донараховано орендну плату в сумі 206
161,10 грн., в т.ч. ПДВ.

Перевіркою встановлено, що ДП
«Дослідне господарство Агрофірма
«Еліта» Закарпатської області за
період, що перевірявся, не нараховано
орендну плату за надані з оренду ПП
«ПНДПСП «Фазан» основні засоби на
загальну суму 172 306 грн. та відповідно не
нараховано податкове зобов'язання з
податку на додану вартість за
відповідні періоди у сумі 34 461 грн.

Згідно п. 1 ст. 19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» від 10.04.1992р. №2269-Х1І, із змінами а
доповненнями, встановлено, що «Орендар
за користування об'єктом оренди
вносить орендну плату незалежно від
наслідків господарської діяльності». У
відповідності до п.1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.199р. №996-ХІУ
змінами та доповненнями, встановлено,
що «підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові
документи».

Згідно п. 5 даної статті Закону
передбачено, що Господарські операції
повинні бути відображені в облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені. Відповідно
до п. 3.1 ст. З Закону України «Про
податок на додану вартість», із змінами
та доповненнями, об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції з поставки товарів
та послуг, місце надання яких
знаходиться на митній території
України.

Відповідно до п.п. 7.3.1 п.7.3 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» із змінами та доповненнями,
датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), а у
разі поставки товарів (робіт, послуг) за
готівкові грошові кошти - дата їх
оприбуткування у касі платника
податку, а при відсутності такої - дата
інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата оформлення документа, що
засвідчує факт виконання робіт
платником податку.

Позивачем не заперечується факт
надання таких послуг, а також факт
надання послуг встановлений рішенням
Господарського суду Закарпатської
області по справі №15/2 від 15.02.2010 року,
де вказано, що факт прийняття у
користування приміщення засвідчено
актом приймання-передачі орендованого
майна (а.с.89).

Отже, податковим органом зроблено
вірний висновок, про порушення
позивачем вимог п. 1 ст. 19 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна», п. 1., п.5 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.п. 7.3.1. п.7.3
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» перевіркою збільшено
податкові зобов'язання з ПДВ на
загальну суму 34461 грн. за період з
грудня 2008 року по грудень (24 число) 2009
року.

Також податковим органом під час
проведення перевірки встановлено, що
згідно з Договором оренди
індивідуального визначеного
(нерухомого або іншого) майна, що
належить до державної власності від
27.12.2007р. № б/н (а.с.81-84), укладеним із
Приватним підприємством «Топаз і
Компанія», ДП «Дослідне господарство
Агрофірма «Еліта» здано в строкове
платне користування окреме
індивідуально визначене майно, а саме: 2
корівники площею - 1603,7 кв. м., молочний
блок - 109.0 кв. м., службовий будинок 122,7
кв. м., навіс для сіна 432,0 кв. м., дві
силосні траншеї, водонапірна башня,
насосна і водогінна свердловина площею
2267,4 кв. м., розміщене за адресою:
Ужгородський район, с. Ратовці, що
знаходиться на балансі ДП «Дослідне
господарство Агрофірма «Еліта»,
вартість якого визначена згідно звіту
про експертну оцінку станом на 37 жовтня
2007р. в сумі 583104 грн. без врахування ПДВ.
Майно передається в оренду з метою
господарської діяльності.

Згідно п. 3.1 Договору оренди визначено,
що Орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995р. №786, і становить 62572,89 грн. за
рік (без ПДВ). Нарахування ПДВ на суму
орендної плати здійснюється в порядку,
визначеному чинним законодавством.
Відповідно до п.п. 3.1.1 Договору оренди
«орендна плата за майно, передане в
оренду, згідно цього договору
становить 5214,41 грн. без ПДВ за перший
(базовий) місяць оренди грудень 2007р.

Відповідно до п.п. 3.1.2 Договору оренди -
орендна плата за перший місяць оренди -
грудень 2007р. визначається шляхом
коригування орендної плати за базовий
місяць оренди на індекс інфляції за
жовтень - листопад 2007р. та відповідно до
п. 3.2. Договору оренди - орендна плата за
кожний наступний місяць визначається
шляхом коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Згідно акту КРУ в Ужгородському, В.
Березнянському, Перечинському районах
та м. Чоп від 10 грудня 2010 року №14-10/18
(а.с.95-135), ревізією правильності
нарахування та повноти і своєчасності
сплати орендної плати за договором
оренди від 27.12.2007р. № б/н, укладеним ДП
«Дослідне господарство Агрофірма
«Еліта» з ПП «Топаз і Компанія»
встановлено, що за період з 01.07.2008р. по
24.12.2009р„ тобто до моменту одержання ПП
«Топаз і Компанія» повідомлення про
розірвання договору, нараховано
орендну плату в суму 105972,0 грн. За
вказаний період Орендар сплатив
Орендодавцю орендну плату в сумі 73643.81
грн. Відтак, дебіторська
заборгованість станом на 24.12.2009р. та
30.09.2010р. по розрахунках з Орендарем
склала 32328,19 грн. (105972.0 грн. - 73643,8 грн.). В
акті ревізії від 10 грудня 2010р. №14-10/18
зазначено, що за вказаний період, тобто
з 01.07.2008р. по 24.12.2009р., ДП «Дослідне
господарство Агрофірма «Еліта»
повинно було нарахувати орендну плату
в сумі 148932,34 грн. з ПДВ, фактично
підприємством нараховано орендну
плату у сумі 105972,0 грн. з ПДВ. Отже, за
період з 01.07.2008 по 24.12.2009р. ДП «Дослідне
господарство Агрофірма «Еліта»
донараховано орендну плату за надані в
оренду ПП "Топаз і Компанія" основні
засоби на загальну суму 42960,34 грн. в т.ч.
ПДВ.

Згідно рішення Господарського суду
Закарпатської області від 15.02.2010р. №15/1
за позовом ДП «Дослідне господарство
Агрофірма «Еліта» до ІШ «Топаз і
Компаніям" встановлено, що у
відповідності до ч.2 ст. 782 Цивільного
Кодексу України договір 27.12.2007р. №б/н є
розірваним з 24.12.2009р., тобто з моменту
одержання Орендарем від Орендодавця
про розірвання договору і прийнято
рішення стягнути з ПП «Топаз» 60534,39 грн.
(а.с.87-88). Актом ревізії від 10 грудня 2010р.
№14-10/18, ДП «Дослідне Агрофірма «Еліта»
донараховано орендну плату в сумі 42960,34
грн. в т.ч. ПДВ. У зв'язку з не правильним
застосуванням індексу інфляції,
перевіркою донараховано податок на
додану вартість за відповідні періоди
на суму 7160 грн.

Згідно п. 1 ст. 19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», із змінами а доповненнями,
встановлено, що «Орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності». У
відповідності до п.1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» змінами та
доповненнями, встановлено, що
«підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові
документи».

Згідно п. 5 даної статті Закону
передбачено, що Господарські операції
повинні бути відображені в облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 3.1 ст. З Закону України
«Про податок на додану вартість», із
змінами та доповненнями, об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції з поставки товарів
та послуг, місце надання яких
знаходиться на митній території
України.

Відповідно до п.п. 7.3.1 п.7.3 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» із змінами та доповненнями,
датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), а у
разі поставки товарів (робіт, послуг) за
готівкові грошові кошти - дата їх
оприбуткування у касі платника
податку, а при відсутності такої - дата
інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата оформлення документа, що
засвідчує факт виконання робіт
платником податку.

Позивачем не заперечується факт
надання таких послуг, а також факт
надання послуг встановлений рішенням
Господарського суду Закарпатської
області по справі №15/1 від 15.02.2010 року,
де вказано, що факт прийняття у
користування приміщення засвідчено
актом приймання-передачі орендованого
майна (а.с.87).

Внаслідок вищевказаного, податковий
орган дійшов висновку про порушення
вимог п. 1 ст. 19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», п. 1., п.5 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.п. 7.3.1. п.7.3
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» перевіркою збільшено
податкові зобов'язання з ПДВ на
загальну суму 9532 грн. за період з липня
2008року по грудень (24 число) 2009 року та
зменшено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість з ПДВ на
загальну суму 2372 грн. у пому числі за
періоди листопад 2008 року та березень 2009
року.

Згідно п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу
України, передбачено, що контролюючий
орган, крім випадків, визначених
пунктом 102.2 цієї статті, має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Дослідне господарство
Агрофірма «Еліта» Закарпатського
інституту агропромислового
виробництва Національної академії
аграрних наук» залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року у справі №2а-0770/115/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний