Справа № 826/16146/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2014 року №
О 16 годині 09 хвилин в приміщенні
Окружного адміністративного суду
міста Києва за адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а,
Окружний адміністративний суд міста
головуючого Бояринцевої М.А. при
секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу
до Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві в
особі відділу централізованого
оформлення документів № 17
про визнання протиправним рішення,
зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання протиправним рішення
Головного управління Державної
міграційної служби України у місті
Києві в особі відділу централізованого
оформлення документів № 17 про відмову
у видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон ОСОБА_1 та про
зобов'язання Головне управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві в особі відділу
централізованого оформлення
документів № 17 оформити та видати
ОСОБА_1 паспорт громадянина України для
виїзду за кордон, відповідно до вимог
порядку оформлення та видачі паспорта
визначеного законодавством України, на
підставі поданих позивачем документів.
В обґрунтування наведених вимог
позивач посилається на Конституцію
України, Кримінальний процесуальний
кодекс України, Закон України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", Правила
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995 року
№ 231, Порядок провадження за
заявами про оформлення паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини,
затверджений наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 21 грудня
2004 року № 1603, та зазначає, що йому
протиправного відмовлено у видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, оскільки відсутні
обмеження щодо права ОСОБА_1 для виїзду
Представник відповідача заперечила по
суті заявлених позовних вимог з огляду
на положення Кримінального
процесуального кодексу України, Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України",
Порядку провадження за заявами про
оформлення паспортів громадянина
України для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 21 грудня 2004 року № 1603, та
зазначила, що ОСОБА_1 правомірно
відмовлено у видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, оскільки на час прийняття
рішення відносно нього порушено
кримінальну справу та застосовано
запобіжний захід у вигляді застави, що
є підставами для тимчасової відмови у
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

22 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
відділу централізованого оформлення
документів № 17 управління паспортної
роботи, громадянства та реєстрації
фізичних осіб Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві із заявою про видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1,
відділом централізованого оформлення
документів № 17 Управління з питань
громадянства, реєстрації та роботи з
громадянами тимчасово окупованої
території України Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві складено
висновок про відмову у видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон. У висновку зазначено, що згідно
довідки ДІАЗ МВС України № 952-30052014/00999,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Черкаси, на території України станом на
2 червня 2014 року значиться особою,
стосовної якої 27 травня 2010 року СУ УМВС
України в м. Севастополі порушено
кримінальну справу № 14006-2-1-2010/222004 за
статтями 191 ч. 5, 209 ч. 3, 366 ч. 2, 555
Кримінального кодексу України. Рішення
по справі до МВС не надходило.

22 липня 2014 року Відділом з
централізованого оформлення
документів № 17 Головного управління
Державної міграційної служби України в
місті Києві надіслано ОСОБА_1
повідомлення № 23/-27323 про відмову у
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон у зв'язку з
обставинами, що перешкоджають виїзду,
згідно статті 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України".

Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України від 21.01.1994 № 3857-ХІІ "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" (із змінами
та доповненнями, далі - Закон № 3857-ХІІ)
громадянин України має право виїхати з
України, крім випадків, передбачених
цим Законом, та в'їхати в Україну.

Документами, що дають право на виїзд з
України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами, є,
зокрема, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон.

Згідно частини першої статті 4 Закону №
3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон
провадиться громадянам України, які
постійно проживають в Україні і
досягли 18-річного віку, - за особистим
клопотанням про отримання паспорта або
через своїх законних представників до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства. У виняткових випадках (за
наявності вимог держави, до якої
здійснюється виїзд, чи вимог
міжнародної організації, для участі в
заходах якої здійснюється виїзд, а
також у разі виїзду на постійне
проживання за кордон усиновленої
іноземцями дитини - громадянина
України) паспорт може бути оформлено до
досягнення громадянином 18-річного
віку. Порядок оформлення, видачі,
обміну, повернення, вилучення,
знищення, визнання недійсним паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон визначається Кабінетом
Міністрів України. Бланки паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон виготовляються на замовлення
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства.

Пунктом 3 частини першої статті 6 Закону
№ 3857-ХІІ встановлено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта у випадках, якщо
стосовно нього у порядку,
передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством,
застосовано запобіжний захід, за
умовами якого йому заборонено
виїжджати за кордон, - до закінчення
кримінального провадження або
скасування відповідних обмежень.

Процедуру прийому та розгляду заяв про
оформлення паспортів громадянина
України для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, а також прийняття за
ними рішень визначає Порядок
провадження за заявами про оформлення
паспортів громадянина України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини, затверджений наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 21 грудня 2004 року № 1603.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 10, 12 Порядку
провадження за заявами про оформлення
паспортів громадянина України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини, заява про оформлення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон (далі - паспорт) або проїзного
документа дитини (далі - проїзний
документ) подається за місцем
проживання особи до управлінь
(відділів) у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
головних управлінь МВС України в
Автономній Республіці Крим, місті
Києві та Київській області, управлінь
МВС України в областях та місті
Севастополі (далі - територіальні
органи), відділів, відділень у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб міських, районних
управлінь (відділів) МВС (далі -
територіальні підрозділи).

Заява-анкета про оформлення
паспорта/проїзного документа
подається громадянином України
особисто або через своїх законних
представників. Діти віком від 16 до 18
років можуть самостійно передати до
територіального органу чи
територіального підрозділу документи
для оформлення їм паспорта/проїзного
документа.

Заяви-анкети про оформлення
паспорта/проїзного документа
приймаються працівниками
територіальних органів та
територіальних підрозділів за умови
подання всіх документів, передбачених
Правилами.

Територіальні органи та територіальні
підрозділи, що прийняли заяву-анкету
про оформлення паспорта/проїзного
документа, вживають заходів до
з'ясування наявності чи відсутності в
осіб, старших 14 років, підстав для
тимчасової відмови у видачі
паспорта/проїзного документа,
перелічених у пункті 22 Правил.

З цією метою працівники відповідного
територіального підрозділу у міських
без районного поділу, районних та
районних у містах відділах
(управліннях) органів внутрішніх справ
за обліком служби громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних
осіб, що включає також облік
адресно-довідкового бюро (групи) цього
підрозділу, протягом п'яти робочих днів
здійснюють перевірку наявності чи
відсутності: діючих неврегульованих
аліментних, договірних чи інших
невиконаних зобов'язань заявника
(підпункт 2 пункту 22), ухиляння заявника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням (підпункт 5
пункту 22), подання на заявника
цивільного позову до суду (підпункт 8
пункту 22).

Про результати перевірки на зворотному
боці заяви-анкети проставляється штамп
(додаток 6) і робиться відповідний
запис, що скріплюється підписом
працівника, який проводив перевірку.

Територіальні органи та територіальні
підрозділи вищого рівня, які приймають
відповідні рішення, після надходження
матеріалів від територіальних
підрозділів нижчого рівня на підставі
їх вивчення протягом 10 робочих днів
перевіряють правильність оформлення
документів та відсутність підстав, що
тимчасово обмежують право громадянина
на виїзд за кордон відповідно до пункту
22 Правил.

Для цього здійснюють перевірку за
обліком відповідного територіального
органу та адресно-довідкового бюро з
питань, визначених в абзаці другому
пункту 10 цього Порядку. Про результати
перевірки на зворотному боці
заяви-анкети проставляється штамп
(додаток 7) і робиться відповідний
запис, що скріплюється підписом
працівника, який проводив перевірку.

Перевірка наявності чи відсутності
обставин, що обмежують право
громадянина на виїзд за кордон
відповідно до підпунктів 3, 4 і 9 пункту 22
Правил (порушеної проти заявника
кримінальної справи; судимості за
вчинення злочину; перебування заявника
під адміністративним наглядом органів
внутрішніх справ), здійснюється
вказаними територіальними органами та
територіальними підрозділами через
відповідні управління (відділи)
інформаційних технологій ГУМВС, УМВС.
Відповідна інформація підрозділу
інформаційних технологій береться до
уваги протягом місяця з моменту її
надання та долучається до заяви-анкети.

Отже, як встановлено під час розгляду
справи, ОСОБА_1 відмовлено у видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон з тих підстав, що
згідно довідки ДІАЗ МВС України №
952-30052014/00999, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Черкаси, на території
України станом на 2 червня 2014 року
значиться особою, стосовної якої 27
травня 2010 року СУ УМВС України в м.
Севастополі порушено кримінальну
справу № 14006-2-1-2010/222004 за статтями 191 ч. 5,
209 ч. 3, 366 ч. 2, 555 Кримінального
кодексу України та враховуючи, що
рішення по справі до МВС не надходило.

Зазначений висновок відповідача
грунтується на підпункті 4 пункту 22
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995 року
№ 231, згідно якого громадянину може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорта/проїзного документа у разі,
коли він засуджений за вчинення
кримінального правопорушення, - до
відбуття покарання або звільнення від
покарання.

Проте, суд не може погодитись із
таким висновком суб'єкта владних
повноважень, оскільки згідно
Конституції України особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду (частина перша статті 62
Конституції України).

При цьому, відповідно до частини
першої статті 176 Кримінального
процесуального кодексу України
запобіжними заходами є: особисте
зобов'язання; особиста порука; застава;
домашній арешт; тримання під вартою.

Таким чином суд зазначає про
відсутність законодавчо визначених
видів заходів, які обмежують право
особи на виїзд за кордон.

Разом з тим, згідно частини першої
статті 177 Кримінального процесуального
кодексу України метою застосування
запобіжного заходу є забезпечення
виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних
обов'язків, а також запобігання
спробам:

1) переховуватися від органів
досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити
будь-яку із речей чи документів, які
мають істотне значення для
встановлення обставин кримінального
правопорушення;

3) незаконно впливати на
потерпілого, свідка, іншого
підозрюваного, обвинуваченого,
експерта, спеціаліста у цьому ж
кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному
провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне
правопорушення чи продовжити
кримінальне правопорушення, у якому
підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування
запобіжного заходу є наявність
обґрунтованої підозри у вчиненні
особою кримінального правопорушення, а
також наявність ризиків, які дають
достатні підстави слідчому судді, суду
вважати, що підозрюваний,
обвинувачений, засуджений може
здійснити дії, передбачені частиною
першою цієї статті. Слідчий, прокурор
не мають права ініціювати застосування
запобіжного заходу без наявності для
цього підстав, передбачених цим
Кодексом.

З урахуванням наведених норм права та з
огляду на те, що на момент прийняття
рішення про відмову ОСОБА_1 у видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон в обліках МВС України
містилася інформація про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_1 та
застосування до нього запобіжного
заходу у вигляді застави, суд приходить
до висновку про правомірність рішення
Відділу централізованого оформлення
документів № 17 Головного управління
Державної міграційної служби України у
місті Києві про відмову у видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон ОСОБА_1

При цьому суд не приймає до уваги
доводи позивача відносно того, що
постановою Ленінського районного суду
міста Севастополя від 17 червня 2014 року
у справі № 1-8/2014 кримінальну справу у
відношенні ОСОБА_1 за обвинуваченням у
скоєнні злочинів, передбачених
частиною першою статті 255, частиною
четвертою статті 28 - частиною п'ятою
статті 191, частиною четвертою статті 28 -
частиною третьою статті 209, частиною
п'ятою статті 27, частиною четвертою
статті 28 - частиною другою статті 366
Кримінального кодексу України
припинено на підставі пункту 2 частини
першої, частини другої статті 24
Кримінального процесуального кодексу
Російської Федерації в зв'язку з
відсутністю у діях складу злочину в
зв'язку з декриміналізацією з тих
підстав, що вказана постанова прийнята
після складання Департаментом
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України довідки № 952-30052014/00999
(дані за станом на 2 червня 2014 року). Крім
того, суд не може прийняти зазначену
постанову Ленінського районного суду
м. Севастополя як належний доказ
відсутності обмежень з боку держави,
оскільки рішення прийнято на підставі
норм кримінального процесуального
права іншої держави, хоча справу було
порушено за нормами кримінального
права України.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві в
особі відділу централізованого
оформлення документів № 17 про визнання
протиправним рішення, зобов'язання
вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя

М.А.Бояринцева

Повний текст постанови складений 12
листопада 2014 року.