Справа № 569/12014/14-а
Суддя: Діонісьєва Н.М. Н. М.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року
м.Рівне

Рівненський міський суд в особі судді
Діонісьєвої Н.М, розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в м. Рівне про визнання дій
неправомірними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Рівненського міського
суду із адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
м. Рівне про визнання дій
неправомірними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії. У своїй
позовній заяві позивач просить визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне,
щодо утримання переплати в сумі 4350 грн.
72 коп. з 01.07.2014 року в розмірі 20 % від
розміру пенсії та скасувати рішення
Управління пенсійного фонду України в
м. Рівне щодо утримання переплати в
сумі 4350 грн. 72 коп. з 01.07.2014 року в
розмірі 20 %. Одночасно просить стягнути
з Управління пенсійного фонду України
в м. Рівне кошти в розмірі 372 грн. які
були утриманні з його пенсії в липні 2014
року.

Від позивача надійшла заява з
проханням провести розгляд справи в
порядку письмового провадження на
підставі наявних матеріалів.

Від відповідача надійшли письмові
заперечення на адміністративний позов,
в яких він просить відмовити в
задоволенні позовних вимог за їх
безпідставністю та необґрунтованістю.

Суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

При цьому, відповідно до положень
статті 41 КАС України технічна фіксація
судового процесу не здійснюється. З
огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів,
суд вважає можливим вирішення справи в
порядку письмового провадження.

Повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх наявними в матеріалах
судової справи доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 03.01.2009
року призначено пенсію за віком із
зниженням пенсійного віку відповідно
до ст.. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Призначення та виплата
пенсії проводилась відповідно до
Закону України «Про
зазальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Листом управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне від
21.05.2014 року № 6706/06 ОСОБА_1 був
повідомлений, що за період з 19.03.2009 по
31.05.2014 року у нього виникла переплата
пенсії в сумі 4350 грн. 72 коп., яка буде
утримуватись з 01.07.2014 року в розмірі 20 %
від розміру пенсії.

Надмірність сум обґрунтована
відповідачем тим, що позивач був
зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 19.03.2010 року, то
виплати здійснені безпідставно,
внаслідок зловживань позивача.

Позивач не погоджується з такими діями,
зазначає, що в період коли
здійснювалась виплата пенсії, як
непрацюючому пенсіонеру він взагалі не
працював, підприємницькою діяльністю
не займався, будь-якого доходу він не
отримував.

Дії за якими Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
проводить утримання з пенсії, на думку
позивача, здійснюються не в межах
повноважень та не в спосіб визначений
Конституцією та законами України,
оскільки відповідно до ст.50 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року
(надалі - «Закон №1058-IV»),
відповідальність у вигляді утримання
надмірно виплачених сум пенсій
наступає виключно у випадку зловживань
з боку пенсіонера, або подання
страхувальником недостовірних даних.

Позивач зазначає, що виплата
пенсії непрацюючому пенсіонеру
здійснювалась відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України, яка не
передбачала необхідності додаткового
звернення застрахованої особи для
можливості її отримання. Відповідно
позивач не звертався за перерахунком,
жодних документів за спірний період з
цього приводу не надавав, а відповідно
і не міг вчинити такого правопорушення,
як подання недостовірних даних.

З огляду на викладене, у зв'язку з
тим що позивач дійсно не працював в
період з 19.03.2010 по 31.05.2014 року,
підприємницькою діяльністю не
займався, суд вважає, що суб'єктивно
позивач мав та має право на отримання
виплат, як непрацюючий пенсіонер, на
підставі актів Кабінету міністрів
України.

ОСОБА_1 зобов'язаний був своєчасно
повідомляти органи соціального
забезпечення про прийом на роботу,
звільнення з роботи, зміни у складі
сім'ї і про зміну місця проживання, а
також обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати.

За вказаний період проведених
виплат, вищевказані обставини
відсутні, фактів про виникнення
обставин, що могли б спричинити зміну
розміру саме пенсії або припинення її
виплати відповідачем не наведено.
Відповідачем не вказано, про які саме
обставини його не було повідомлено,
обставини які могли спричинити зміну
розміру виплат, або припинення їх
виплату.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи відповідача спростовуються
встановленими судом обставинами,
наявними в матеріалах справи доказами.

Відсутність зловживань зі сторони
ОСОБА_1 та відсутність факту подання
недостовірних даних, робить неможливим
прийняття рішення про здійснення
відрахувань з пенсії, яке до всього,
відповідно до ч.2 ст.50 Закону №1058-IV
провадяться в установленому законом
порядку на підставі судових рішень,
ухвал, постанов і вироків.

На підставі ст. ст. 7- 14, 18, 19, 24, 143, 146, 158, 160,
161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне, які
полягають в утриманні з ОСОБА_1
переплати в сумі 4350 грн. 72 коп. з 01.07.2014
року в розмірі 20 % від розміру пенсії.

Скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне,
щодо утримання з ОСОБА_1 переплати в
сумі 4350 грн. 72 коп. з 01.07.2014 року в
розмірі 20 % від розміру пенсії.

Стягнути з управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне на користь ОСОБА_1
кошти в сумі 372 (триста сімдесят дві)
грн.., які були утримані з пенсії в липні
2014 року.

Постанову може бути оскаржено до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський міський суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду
Діонісьєва Н.М.