Справа № 804/9455/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 р. Справа № 804/9455/14 Суддя
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Дєєв М.В.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Криворізького
міського центру зайнятості

до ОСОБА_1

про повернення незаконно
отриманої допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Криворізький міський центр зайнятості
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до ОСОБА_1
про повернення незаконно отриманої
допомоги в сумі 3201 грн. 66 коп.

В обґрунтування позовних вимог,
зазначено, що відповідач отримував
матеріальну допомогу по безробіттю,
але проведеною позивачем перевіркою
встановлено факт реєстрації
відповідача як фізичної
особи-підприємця з 14.03.2000 року, а тому
відповідач не підпадає під категорію
«безробітна» і кошти отримані нею як
допомога по безробіттю підлягають
відшкодуванню.

Представник позивача проти розгляду
справи в порядку письмового
провадження не заперечував.

Судова кореспонденція направлена
відповідачу повернулась на адресу суду
з відміткою Укрпошти «за закінченням
терміну зберігання».

За таких обставин, у відповідності до ч.
4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу
розглянуто в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
перебувала на обліку в центрі
зайнятості у період з 22.01.2002 року по
02.06.2003 року та отримувала виплату
допомоги по безробіттю. Загальна сума
виплат ОСОБА_1 складає 2728 грн. 69 коп.
Крім того, позивачем понесено витрати
за навчання ОСОБА_1 за напрямком
підвищення кваліфікації «Програмне
забезпечення автоматизованих систем
управління в економіці та менеджменті»
- 472 грн. 97 коп.

Позивачем було проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення та встановлено, що ОСОБА_1
на момент реєстрації її в центрі
зайнятості була зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності,
про що не повідомила центр зайнятості,
що підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців № 172444 від
13.06.2007 року

В добровільному порядку відповідачем
виплачені позивачем кошти повернуті не
були.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 1
Закону України «Про зайнятість
населення», безробітний - це особа
віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

Стаття 4 вищевказаного Закону
визначає, що до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Згідно ст. 43 Закону України «Про
зайнятість населення», статусу
безробітного може набути, особа
працездатного віку до призначення
пенсії (зокрема на пільгових умовах або
за вислугу років), яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів, готова та здатна приступити до
роботи; інвалід, який не досяг
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійного віку
та отримує пенсію по інвалідності або
соціальну допомогу відповідно до
законів України "Про державну
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам";Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам"; особа, молодша 16-річного
віку, яка працювала і була звільнена у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, зокрема
припиненням або перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності (штату)
працівників.

Статус безробітного надається
зазначеним у частині першій цієї
статті особам за їх особистою заявою у
разі відсутності підходящої роботи з
першого дня реєстрації у
територіальних органах центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
незалежно від зареєстрованого місця
проживання чи місця перебування.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 44 Закону
України «Про зайнятість населення»,
зареєстровані безробітні мають право,
зокрема, на матеріальне забезпечення
на випадок безробіття та соціальні
послуги відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття», допомога по
безробіттю є видом забезпечення.

Згідно ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття», застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг. Сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Порядок надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затверджений наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року №307 та
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 14 грудня 2000 року за № 915/5136 (далі
- Порядок №307) визначає механізм
призначення, виплати допомоги по
безробіттю, у т. ч. одноразової для
організації безробітними
підприємницької діяльності, та
обчислення страхового стажу.

Згідно п. 1.2. розділу 1 Порядку №307
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітними підприємницької
діяльності надається застрахованим та
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними.

У відповідності до п. 5.5. Порядку №307
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою або іншою діяльністю,
пов'язаною з одержанням доходу
безпосередньо від цієї діяльності,
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14. Порядку №307 передбачено, що
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_1 на момент реєстрації,
як безробітна в Криворізькому міському
центрі зайнятості, та в період
перебування на обліку як безробітна,
була зареєстрована як фізична особа -
підприємець в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та не повідомила
центр зайнятості про дану обставину
всупереч статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», суд дійшов висновку, що
відповідач незаконно отримувала
допомогу по безробіттю, у зв'язку з чим,
витрати понесені центром занятості в
сумі 3201 грн. 66 коп. підлягають
поверненню.

Відповідно до статті 39 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», спори, що виникають із
правовідносин за цим Законом,
вирішуються в судовому порядку.

Відповідачем не надано жодних належних
доказів, щодо повернення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю, як і
доказів, що спростовують викладені в
позовній заяві обставини.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122,128, 160-162, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Криворізького
міського центру зайнятості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Криворізького
міського центру зайнятості (р/р 2770
в УДКУ Дніпропетровської області, ОКПО
21908407, МФО 805012) кошти в сумі 3201 грн. 66 коп.
(три тисячі двісті одна гривня
шістдесят шість копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
23.10.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді М.В. Дєєв
М.В.Дєєв Т.С.Журавель