Справа № 2а/0570/638/11
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/22048/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Краматорську Донецької
області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03.02.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011

у справі № 2а/0570/638/2011

за позовом Державної податкової
інспекції у мі.Краматорську Донецької
області

до Краматорської громадської
організації «Парашутний клуб «П'ятий
океан» про припинення юридичної особи,
-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 03.02.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15.03.2011, у задоволенні позову ДПІ у
м.Краматорську Донецької області до
Краматорської громадської організації
«Парашутний клуб «П'ятий океан» про
припинення юридичної особи відмовлено.

ДПІ у м.Краматорську подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та прийняти
нове про задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Краматорська громадська організація
«Парашутний клуб «П'ятий океан»
зареєстрована в якості юридичної особи
на підставі рішення виконавчого
комітету Краматорської міської ради
від 17.03.2004 року № 115 з видачею
виконавчим комітетом Краматорської
міської ради 17 березня 2004 року за №201
відповідного Свідоцтва про реєстрацію
міського об'єднання громадян.
Відповідно до Довідки про взяття на
облік платника податків від 22.06.2004 року
№146, виданою ДПІ в м. Краматорську,
позивач знаходиться на податковому
обліку з 29.03.2004 року за № 212.

Отже, судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідач є
громадською організацією, має статус
юридичної особи.

ДПІ у м.Краматорську Донецької області
у позовній заяві посилалась на те, що
юридична особа - Краматорська
громадська організація «Парашутний
клуб «П'ятий океан» перебуває на обліку
як платник податків з 29.03.2004, проте з
12.10.1999 фінансової звітності не подає,
що згідно із ч. 2 ст. 46 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» є
підставою для постановлення судового
рішення про припинення юридичної
особи.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що неподання відповідачем фінансової
звітності більше року не є підставою
для застосування статті 28 Закону
України «Про об'єднання громадян», яка
за порушення законодавства передбачає
до об'єднання громадян вичерпний
перелік стягнень. Також суди
попередніх інстанцій прийшли до
висновку про те, що податковий орган не
є легалізуючим органом, що своєю чергою
позбавляє позивача повноважень щодо
припинення громадської організації.

Суд касаційної інстанції не може
погодитися з такою позицією судів,
оскільки вважає, що така позиція не
відповідає правильному застосуванню
норм законодавства, що врегульовує
спірні відносини.

За правилом, встановленим частиною
першою статті 3 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003
№ 755-IV (зі змінами та доповненнями на
час виникнення спірних відносин), дія
цього Закону поширюється на державну
реєстрацію всіх юридичних осіб
незалежно від організаційно-правової
форми, форми власності та
підпорядкування, а також фізичних осіб
- підприємців.

Частина друга цієї норми містить
застереження про можливість
встановлення законом особливостей
державної реєстрації об'єднань
громадян (у тому числі професійних
спілок), благодійних організацій,
політичних партій, органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, асоціацій органів
місцевого самоврядування, банків,
торгово-промислових палат, фінансових
установ (у тому числі кредитних спілок),
бірж, а також інших установ та
організацій.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 14 Закону
України «Про об'єднання громадян» від
16.06.1992 №2460-XII (який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин) у
випадку реєстрації об'єднання громадян
набуває статус юридичної особи. Дані
реєстрації включаються до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців шляхом
внесення відповідного запису в
порядку, встановленому законом для
державної реєстрації юридичних осіб.

З огляду на викладене, норми Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» є загальними відносно
спеціальних норм Закону України «Про
об'єднання громадян», які регулюють
питання реєстрації об'єднання
громадян, їх ліквідації і не суперечать
загальним нормам.

А відтак підстави припинення юридичної
особи, визначені статтею 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», є незалежними від
випадків примусового розпуску
(ліквідації) об'єднань за статтею 32
Закону України «Про об'єднання
громадян», які додатково передбачені
для осіб, що підпадають під дію цього
Закону.

Згідно із пунктом 3 частини першої
статті 10 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04.12.1990
№509-XII (який був чинним у період
виникнення спірних правовідносин) до
функцій органів державної податкової
служби належить контроль за
своєчасністю подання платниками
податків бухгалтерських звітів і
балансів, податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків,
інших платежів, а також перевірка
достовірності цих документів щодо
правильності визначення об'єктів
оподаткування і обчислення податків,
інших платежів. Вказана норма
кореспондує абзацу 5 ч. 2 ст. 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», згідно із яким
підставою для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, зокрема, є неподання
протягом року органам державної
податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.46 цього ж Закону
підставами для постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, зокрема, є неподання
протягом року органам державної
податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону.

Таким чином, органи податкової служби
наділені правом звернення до суду з
позовом про припинення юридичної
особи, яка має статус громадської
організації за неподання протягом року
органам державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону.

Однак, судами попередніх інстанцій при
розгляді справи не було враховано
норми Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності».

Відповідно до пункту частини першої
статті 9 Закону України «Про систему
оподаткування» платники податків і
зборів (обов'язкових платежів)
зобов'язані подавати до державних
податкових органів та інших державних
органів відповідно до законів
декларації, бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Підпунктом 7.11.12 пункту 7.11 статті 7
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (який діяв на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що центральний податковий
орган встановлює порядок обліку і
подання податкової звітності про
використання коштів неприбуткових
організацій та вирішує питання про
виключення організацій з реєстру
неприбуткових організацій і
оподаткування їх доходів у разі
порушення ними положень цього Закону
та інших законодавчих актів про
неприбуткові організації.

На виконання зазначеного пункту
наказом Державної податкової
адміністрації України від 11.07.1997 № 233
було затверджено Порядок складання
звіту про використання коштів
неприбуткових установ і організацій,
який застосовується установами й
організаціями, що включені до реєстру
неприбуткових організацій та установ з
присвоєнням ознаки неприбутковості.

Згідно з пунктом 1.3 названого Порядку
податковий звіт про використання
коштів неприбутковими установами й
організаціями складається за формою,
що додається, і подається
неприбутковою установою за кожний
звітний період.

В силу ж вимог пункту 1.5 Порядку у звіті
зазначаються усі передбачені в ньому
показники наростаючим підсумком з
початку календарного року. У разі
незаповнення того чи іншого рядка
через відсутність операції (суми) цей
рядок прокреслюється.

Отже, чинним законодавством
передбачено обов'язок звітування до
контролюючих органів і юридичними
особами, які не займаються
підприємницькою діяльністю, шляхом
подання звіту.

Слід також зазначити, що звіт про
використання коштів неприбутковими
установами й організаціями має статус
податкової декларації, оскільки цей
документ подається до контролюючого
органу у терміни та за формою,
встановленими законодавством, на
підставі якого здійснюється
нарахування та сплата податку, що
цілком відповідає визначенню,
наведеному у пункту 1.11 статті 1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (який був
чинним на час виникнення спірних
правовідносин).

А відтак для правильного вирішення
цього спору судам слід було надати
належну правову оцінку доводам
податкового органу про неподання
відповідачем податкової звітності
протягом одного року як підстави для
припинення юридичної особи, дослідивши
відповідні докази.

Не встановлення та ненадання правової
оцінки обставинам, які мають суттєве
значення у справі, виключає можливість
для висновку суду касаційної інстанції
щодо правильності застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні спору.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
судове рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду та
вирішення спору по суті і, в залежності
від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

З урахуванням розпорядження Вищого
адміністративного суду України від
02.09.2014 №193 «Про забезпечення розгляду
адміністративних справ, підсудних
адміністративним судам, розташованим у
районі проведення антитерористичної
операції», виданого на виконання
положень Закону України «Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції», розгляд адміністративних
справ, підсудних, зокрема, Донецькому
окружному адміністративному суду,
здійснюється Запорізьким окружним
адміністративним судом.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Краматорську
Донецької області задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03.02.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до Запорізького окружного
адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун