Справа № 2а-18259/11/2670
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2014 року №
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкового
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі по тексту - позивач) звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби
(далі по тексу - відповідач) про
скасування податкових
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 квітня 2012 року позов задоволено
частково. Скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва від 25 серпня 2011 року №
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва від 25 серпня 2011 року №
Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду міста Києва від
Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби задоволено частково. Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19 квітня 2012 року
скасовано частково щодо скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва від 25
650,00 грн. та в цій частині прийняти
нову постанову наступного змісту.
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в
задоволенні адміністративного позову
до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби про
скасування податкового
серпня 2011 року відмовлено. В іншій
частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 17 вересня 2014 року касаційні
скарги Державної податкової інспекції
у Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
задоволено частково. Постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року в частині залишення без змін
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 квітня 2012 року у
позовних вимог про скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби від 25
залишено без змін. Скасовано
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 квітня 2012 року в
частині задоволення позовних вимог
щодо скасування податкового
повідомлення-рішення від 25 серпня 2011
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року в частині відмови в задоволені
позовних вимог про скасування
податкового повідомлення-рішення від 25
частині позовних вимог направлено на
новий розгляд до Окружного
адміністративного суду міста Києва.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 жовтня 2014 року
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні на 15
Під час розгляду справи замінено
неналежного відповідача Державну
податкову інспекцію у Святошинському
районі міста Києва ДПС на належного
Державну податкову інспекцію у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.
У судовому засіданні 15 жовтня 2014 року
представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його. Представник
відповідача заперечив проти позовних
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
На підставі пункту 77.1 статті 77
глави 8 розділу II Податкового Кодексу
України та згідно направлень на
перевірку від 26 липня 2011 року за №
2489/17-40П, № 2487/17-40П, № 2486/17-40П, №
2488/17-40П, № 2490/17-40П виданого ДПІ у
Святошинському районі м. Києва,
проведена документальна планова
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за
період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2010
За результатами перевірки складено акт
висновках якого встановлені порушення
підприємцем ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів від 26 грудня 1992 року № 13-92
"Про прибутковий податок з громадян",
п.п. "а" п. 19.1 ст. 19 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб", п.п. 2.2,
п.п. 2.6 п. 2 Постанови Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року N 637, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 13 січня
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні" та п. 10
ст. 3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".
На підставі вказаних порушень
податковим органом були винесені
податкові повідомлення-рішення від 25
суму грошового зобов'язання з податку
згідно якого застосовано штрафні
(фінансові) санкції за
неоприбуткування готівки в розмірі
застосовано штрафні (фінансові)
санкції за незбереження касових
стрічок на суму 133 110,00 грн.
Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятим на його
підставі податковим повідомленням -
рішенням від 25 серпня 2011 року № й
просить суд скасувати спірні податкові
повідомлення - рішення.

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від 15 серпня 2011 року
№ 1448/17-40/.

Вирішуючи адміністративну справу, суд
погоджується із позовними вимогами та
зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
контрольні стрічки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років.

Відповідно до п. 5 ст. 17 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", у разі встановлення факту
незабезпечення зберігання контрольної
стрічки протягом зазначеного терміну
за рішенням відповідних органів ДПС
застосовується фінансова санкція у
розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожну незбережену
контрольну стрічку.

Згідно письмового пояснення довіреної
особи фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 від 28.07.2011р. контрольні стрічки
не збереглись, до перевірки не надані, а
при здійсненні підприємницької
діяльності використовувалась одна
контрольна стрічка з одного
реєстратора розрахункових операцій за
день, крім вихідних.

Таким чином, податковим органом було
застосовано штрафні (фінансові)
санкції за кожну не збережену
контрольну стрічку в загальній
кількості 783 штуки.

Скасовуючи постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 квітня 2012 року в частині задоволення
позовних вимог щодо скасування
податкового повідомлення-рішення від 25
серпня 2011 року № в частині суми 109
650 грн. і постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09 серпня 2012 року в частині відмови в
задоволені позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 25 серпня 2011
року № , ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 17
вересня 2014 року зауважено про
необхідність дослідження обставини, що
підтверджують або спростовують
закінчення трирічного строку
зберігання кожної конкретної
контрольної стрічки за період, що
перевірявся.

Частиною 5 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

За таких обставин, враховуючи вказаний
висновок Вищого адміністративного
суду України, суду необхідно
встановити обставини, що підтверджують
або спростовують закінчення
трирічного строку зберігання кожної
конкретної контрольної стрічки за
період, що перевірявся.

Відповідно до пункту 10 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
контрольні стрічки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років.

Пунктом 5 статті 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачено, що у разі
встановлення факту незабезпечення
зберігання контрольної стрічки
протягом зазначеного терміну за
рішенням відповідних органів ДПС
застосовується фінансова санкція у
розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожну незбережену
контрольну стрічку.

Таким чином незабезпечення зберігання
контрольної стрічки протягом терміну
зазначеного пунктом 10 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" є триваючим порушенням, і
закінчується за сплином трьох років з
календарної дати роздрукування
відповідної контрольної стрічки.

Відповідно до п. 9 та п. 10 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
господарювання повинні щоденно
друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій фіскальні
звітні чеки і забезпечувати їх
зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій; друкувати на
реєстраторах розрахункових операцій
контрольні стрічки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років.

У разі невиконання друку контрольної
стрічки або її не зберігання протягом
встановленого терміну до суб'єктів
підприємницької діяльності, згідно з п.
5 ст. 17 цього Закону застосовуються
фінансові санкції у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не надав контрольні стрічки в
процесі проведення перевірки, а також в
3-х денний термін після перевірки.

Проте, помилковим є трактування
податковим органом п. 5 ст. 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та про те, що за
незабезпечення зберігання контрольної
стрічки протягом трьох років, до
суб'єкта господарювання
застосовується фінансова санкція за
кожну не збережену контрольну стрічку.

Основним документом, що реєструє факт
продажу товарів, є стрічка РРО.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» термін «контрольна стрічка»
означає документ, надрукований
реєстратором розрахункових операцій,
який містить копії надрукованих цим
реєстратором розрахункових
документів. Контрольна стрічка
складається з двох частин: чеків
(відривна частина), що видаються
покупцям, і контрольної стрічки, яка
зберігається протягом 3-х років у
суб'єкта господарювання.

Пункт 4.3 Порядку реєстрації,
опломбування та застосування
реєстраторів розрахункових операцій
за товари (послуги) №614 передбачає, що
контрольна стрічка друкується в
єдиному робочому циклі з касовими
чеками чи підкладними документами без
повторного її використання.

Згідно п. 6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 18.02.2002 №199 «Про
затвердження вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстраторами
розрахункових операцій для різних сфер
застосування» реєстратор повинен
забезпечувати ідентичність інформації
на касових чеках і контрольній стрічці.
При цьому дозволяється не відображати
на контрольній стрічці назву та
місцезнаходження підприємства, що
реалізує товари (надає послуги).

Отже, з цього слідує висновок, що
законодавець не передбачає обов'язку
суб'єкта господарювання
роздруковувати контрольну стрічку
кожного дня.

Крім того, податковим органом в акті
перевірки не зазначені докази, якими
встановлена кількість не збережених
контрольних стрічок.

Посилання контролюючого органу на
письмові пояснення довіреної особи
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від
28 липня 2011 року контрольні стрічки не
збереглись, до перевірки не надані, а
при здійсненні підприємницької
діяльності використовувалась одна
контрольна стрічка з одного
реєстратора розрахункових операцій за
день, крім вихідних, що складає 783 шт. не
є належним доказом в розумінні статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек та контрольну стрічку,
суб'єкт підприємницької діяльності
вчиняє продовжуване порушення, а не
зберігаючи чек у книзі обліку
розрахункових операцій та контрольну
стрічку - триваюче.

Враховуючи, що згідно зі ст.61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 10 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" відповідний орган доходів і
зборів може застосувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків не
роздруківки контрольної стрічки.

Аналогічна позиція викидана в ухвалах
Вищого адміністративного суду міста
Києва від 10 липня 2014 року справа №
К/9991/4663/12 (код 39888263), від 15 травня 2014 року
справа № К/9991/74632/11 (38772456), від 11 серпня
2014 року справа № К/800/11929/13 (40112972).

Відтак, застосування штрафних
(фінансові) санкцій за кожну не
збережену контрольну стрічку в
загальній кількості 783 штуки є
неправомірним.

Разом з тим, висновок про наявність
правопорушення пункту 10 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" є обґрунтованим, відтак,
контролюючий орган повинен був
застосувати до позивача фінансову
санкцію у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за порушення п. 10 статті 3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", незалежно
від кількості виявлених під час
перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності, який здійснює розрахункові
операції за товари (послуги), випадків
не роздруківки контрольної стрічки.

Таким чином, податкове повідомлення -
рішення від 25 серпня 2011 року
№ в частині штрафу у розмірі 170,00
грн. є обґрунтованим, в іншій частині
підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
податкового повідомлень-рішення з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва від
25 серпня 2011 року № в
частині застосування штрафних санкцій
у розмірі 132940,00 грн.

3. В решті вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник