Справа № 801/9425/2012
Суддя: Прінь І. П.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 801/9425/2012
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю представника позивачів та
третьої особи ОСОБА_1,

представника відповідача Шаталінської
Ю.В.,

третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську справу за
адміністративним позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до виконавчого комітету
Бердянської міської ради, треті особи
ОСОБА_3, ОСОБА_7, комунальне
підприємство з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради, про визнання дійсним п.1.5 рішення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради №732 від 17.12.2003 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року ОСОБА_5 і ОСОБА_6
звернулися до суду з адміністративним
позовом до виконкому Бердянської
міської ради Запорізької області про
визнання недійсним п.1.5 рішення
виконкому Бердянської міської ради №732
від 17.12.2003 року «Про оформлення
господарських та побутових споруд,
узгодження будівництва та
реконструкції», яким, як зазначають
позивачі, було надано право
комунальному підприємству з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради оформити громадянину ОСОБА_3
документи по узаконенню (з реєстрацією)
права спільної часткової власності на
самовільно збудовані споруди літню
кухню і двоповерхову альтанку на
земельній ділянці домогосподарства
АДРЕСА_1. Про винесення оскаржуваного
рішення їм стало відомо тільки у липні
2012 року, коли Бердянським
міськрайонним судом розпочато розгляд
справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 і
ОСОБА_7 про виділ в натурі ј частки
житлового будинку АДРЕСА_1. В
обґрунтування позову вказують на те, що
на підставі цього рішення КПТІ були
внесені зміни у технічний паспорт на
житловий будинок АДРЕСА_1, за якими
літня кухня і двоповерхова альтанка
вже не визначаються самовільно
побудованими спорудами. Вважають, що
відповідач прийняв оскаржуване
рішення поза межами повноважень,
наданих йому як виконавчому органу
міської ради законом України «Про
місцеве самоврядування». Жодна зі ст.
27-40 глави 2 «Повноваження виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад» цього Закону не надає відповідачу,
як суб'єкту владних повноважень органу
місцевого самоврядування, повноважень
приймати рішення, зобов'язуюче
комунальні підприємства місцевої ради
оформлювати документи з узаконення
самовільно збудованих споруд будь ким.
Прийнятий відповідачем п.1.5 рішення №732
від 17.12.2003р. прямо суперечить вимогам
ст. 376 ЦК України, регламентуючій
порядок такого узаконення тільки на
підставі рішення суду, а також порушує
права позивачів і зменшує в натурі їх
долю у спільній частковій власності,
які на той час були дітьми і не
приймали, як співвласники, участі у
здійсненні цього самочинного
будівництва.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 04.10.2012
року провадження у справі було закрито
( суддя Гагут Л.І.).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04.07.2013р. ухвала Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 04.10.2012 року була скасована,
справа повернута до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2014р. була виправлена описка в
ухвалі суду від 04.07.2013р.

Справа була повернута до Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області 11.07.2014р. У зв'язку з
перебуванням судді Гагут Л.І. у
відпустці по догляду за дитиною, справа
шляхом автоматичного розподілу
судових справ була передана на розгляд
судді Прінь І.П.

Позивачі у судове засідання не
з'явилися. Про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Представник позивачів ОСОБА_1 позовні
вимоги позивачів підтримала. Суду
додатково пояснила, що пункт 1.5 рішення
виконкому Бердянської міської ради №732
було прийнято з порушенням вимог ЗУ
«Про місцеве самоврядування». Так
спеціальною статтею 31 цього Закону на
той час виконкомам було делеговано
повноваження тільки по прийняттю в
експлуатацію завершених будівництвом
об'єктів у порядку, встановленому
законодавством. Статтею 105 ЦК
Української РСР (1963р.) не визнавалось
набуття громадянином права власності
на самовільно збудовані будинки та
споруди, навпаки виконавчий комітет
мав би звернутися до суду з позовом про
знесення таких будівель або винести
рішення про їх знесення, а не дозволяти
реєстрацію прав власності на такі
будівлі. Типовим положенням про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно не передбачено
реєстрацію права власності на нерухоме
майно за рішенням органів місцевого
самоврядування. Визнання права
власності на самовільне будівництво
було можливе лише на підставі судового
рішення, як це передбачено ст. 376 нового
ЦК України. Натомість, прийняттям
оспорюваного рішення, виконком
Бердянської міської ради фактично
дозволив БТІ зареєструвати за ОСОБА_3
право власності на ці самовільно
побудовані об'єкти. Вважає, що
внаслідок прийняття цього рішення були
порушені права позивачів, як
співвласників будинку АДРЕСА_1.

Представник відповідача виконкому
Бердянської міської ради Шаталінська
Ю.В. проти задоволення позову
заперечує, посилаючись на
необґрунтованість вимог позивачів.
Суду пояснила, що пунктом 1.5 рішення
виконкому Бердянської міської ради №
732 від 17.12.2003р. дозволено управлінню
архітектури та містобудування, КПТІ
оформити документи ОСОБА_3 на літню
кухню «К», альтанку «З» з літніми
приміщеннями на другому поверсі. При
цьому державна реєстрація прав
власності на ці будівлі окремо не
проводилася. Відповідно до Інструкції
про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24.05.2001р.
№127, виявлені у встановленому порядку
самочинно збудовані об'єкти підлягали
технічній інвентаризації з включенням
їх у планові та інші матеріали. У цьому
випадку на таких документах
проставляється штамп встановленого
зразку. На підставі рішення виконкому
КПТІ анулювало у технічній
документації раніше виставлений штамп
«зведено самочинно» щодо будівель
літньої кухні «К», альтанки «З».
Вказане рішення жодним чином не
порушує права позивачів, які на момент
його прийняття були неповнолітніми,
оскільки на той час їх інтереси
представляла їх мати, яка надала згоду
на оформлення документів на самочинно
збудовані будівлі. Пакет документів на
підставі яких приймалося спірне
рішення не зберігся, але вони були у
наявності на той час, що
підтверджується наданими самими
позивачами копії висновку про технічну
можливість оформлення документів на
літню кухню «К, альтанку «З», копії
ситуаційної схеми/схеми генплану. При
прийнятті рішення №732 від 17.12.2003р. «Про
оформлення господарський та побутових
споруд, узгодження будівництва та
реконструкції» виконавчий комітет
діяв у спосіб та відповідно до вимог,
визначених ЗУ «Про місцеве
самоврядування». Просить у задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи КПТІ
Бердянської міської ради у судове
засідання не з'явився. Про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Третя особа ОСОБА_7 у судове засідання
не з'явилася. Про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином.
Представник третьої особи ОСОБА_1
просить позовні вимоги позивачів
задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 проти задоволення позову
заперечують. Суду пояснили, що рішення
виконкому №732 від 17.12.2003р. ніяким чином
не порушує законних прав та інтересів
позивачів, оскільки участі у
будівництві літньої кухні «К» та
альтанки «З» вони не приймали. Право
власності на вказані будівлі за ОСОБА_3
не реєструвалося, а тільки було
дозволено управлінню архітектури та
містобудування та комунальному
підприємству з технічної
інвентаризації оформити документи на
збудовані будівлі ОСОБА_3 Позивачам
було відомо про прийняття оспорюваного
рішення, оскільки позивач ОСОБА_5 та
третя особа ОСОБА_7, яка на той час
представляла інтереси неповнолітнього
співвласника будинку ОСОБА_7, давали
згоду на оформлення документів на ці
будівлі. Вказані обставини були
встановлені рішенням Бердянського
міськрайонного суду від 19.09.2013р. у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до виконавчого комітету
Бердянської міської ради, ОСОБА_3,
комунального підприємства з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради, комунального підприємства
"Архітектурно-планувальне бюро"
Бердянської міської ради, треті особи -
ОСОБА_7, Реєстраційна служба
Бердянського міськрайонного
управління юстиції про визнання
незаконними і скасування правового
акту індивідуальної дії, виданого
органом місцевого самоврядування,
скасування державної реєстрації права
приватної власності на самовільно
збудовані споруди. Спірним рішенням не
визнавалося право власності на
самочинно збудовані ОСОБА_3 будівлі, а
КПТІ не здійснювало, як то стверджують
позивачі, реєстрацію права спільної
часткової власності на ці будівлі за
ОСОБА_3 Підставою для прийняття рішення
виконавчим комітетом був пакет
документів, зібраних ОСОБА_3 щодо
самочинно збудованих будівель,
зокрема, висновок про технічну
можливість оформлення документів на
самочинно збудовані будівлі, надання
письмової згоди співвласників та
сусідів на оформлення самочинно
збудованих будівель. Рішення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради прийнято з дотриманням
норм ЗУ «Про місцеве самоврядування» і
ніяким чином не порушує прав та
інтересів позивачів. Просять відмовити
у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Бердянського
міськрайонного суду від 19.09.2013р.
(а.с.108-109) у цивільній справі за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до виконавчого комітету
Бердянської міської ради, ОСОБА_3,
комунального підприємства з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради, комунального підприємства
"Архітектурно-планувальне бюро"
Бердянської міської ради, треті особи -
ОСОБА_7, Реєстраційна служба
Бердянського міськрайонного
управління юстиції про визнання
незаконними і скасування правового
акту індивідуальної дії, виданого
органом місцевого самоврядування,
скасування державної реєстрації права
приватної власності на самовільно
збудовані споруди, яке набрало
законної сили 06.11.2013р. встановлено
наступні обставини: будинок АДРЕСА_1 на
праві спільної часткової власності
належить позивачам ОСОБА_5 - ј частка,
ОСОБА_7- Ѕ частка і відповідачу ОСОБА_3 -
1/4 частка на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 06.10.1993р.,
угоди про рівність часток від 24.06.1999р.,
договору купівлі-продажу від 28.07.1999р.,
договору дарування від 20.10.2001р. Будинок
знаходиться на земельній ділянці
площею 0,0826га, яка передана у спільну
часткову власність власникам будинку:
ОСОБА_7 - Ѕ частка, ОСОБА_5 - ј частка,
ОСОБА_3 - ј частка, що підтверджується
державними актами на право власності
на земельну ділянку, які видані 15.06.2010р.

На території цього домоволодіння були
самочинно збудовані літня кухня «К»,
альтанка «З». Після здійснення
інвентаризації цього домоволодіння у
технічному паспорті на житловий
будинок, який був виготовлений 25.09.2003
року, 28.10.2003р. був проставлений штамп
«самовільно збудовано» і вписані ці
самовільно збудовані будівлі. ОСОБА_3
звернувся до виконавчого комітету
Бердянської міської із заявою про
надання дозволу на оформлення
документів на ці самовільно збудовані
будівлі.

Рішенням виконавчого комітету
Бердянської міської ради Запорізької
області №732 від 17.12.2003 року, а саме п. 1, 1.5
було дозволено управлінню архітектури
та містобудування, комунальному
підприємству з технічної
інвентаризації оформити документи на
збудовані будівлі громадянину ОСОБА_3,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1,- на
літню кухню «К», альтанку «З» з літнім
приміщенням на другому поверсі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 30 ЗУ «Про місцеве
самоврядування», яка була чинна на час
винесення спірного рішення, визначені
повноваження виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад в
галузі житлово-комунального
господарства, побутового,
торговельного обслуговування,
громадського харчування, транспорту і
зв'язку.

Так, до делегованих повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад підпунктами 9,10
пункту б) цієї статті віднесено: облік
нежилих приміщень на відповідній
території незалежно від форм
власності, внесення пропозицій їх
власникам щодо використання таких
приміщень для задоволення потреб
територіальної громади; облік
відповідно до закону об'єктів
нерухомого майна незалежно від форм
власності.

Позивачі вказують на те, що це рішення
прийнято відповідачем в порушення
вимог ст. 105 ЦК Української РСР, яка була
чинною на час прийняття рішення.

За ст. 105 цього Кодексу громадянин, який
збудував або будує жилий будинок,
здійснив або здійснює його перебудову
чи прибудову без встановленого
дозволу, або без належно затвердженого
проекту, або з істотними відхиленнями
від проекту, або з грубим порушенням
основних будівельних норм і правил, не
вправі розпоряджатися цим будинком чи
частиною його (продавати, дарувати,
здавати в найом тощо).

За позовом виконавчого комітету
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів такий будинок
або частина його можуть бути
безоплатно вилучені судом і зараховані
до фонду місцевої Ради народних
депутатів або за рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів знесені
громадянином, який провадив самовільне
будівництво, або за його рахунок.
Знесення чи вилучення будинку, який
побудовано чи будується з істотними
відхиленнями від проекту або з грубим
порушенням основних будівельних норм і
правил, провадиться, коли громадянин не
привів його, після попередження, у
відповідність з проектом чи
зазначеними нормами і правилами.

Господарські і побутові будівлі та
споруди, зведені громадянином без
встановленого дозволу або належно
затвердженого проекту, чи з істотними
відхиленнями від проекту, або з грубим
порушенням основних будівельних норм і
правил, за рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів
зносяться громадянином, який провадив
самовільне будівництво, або за його
рахунок.

Одержані при знесенні жилого будинку
або частини його, господарських і
побутових будівель та споруд
будівельні матеріали залишаються у
власності громадянина, який провадив
самовільне будівництво.

Однак вимоги ст. 105 цього Кодексу не є
абсолютними та безумовними, оскільки
на той час діяли інші
нормативно-правові акти, які
регулювали право власності.

Зокрема ЗУ «Про власність» ( №697-ХІІ,
07.02.1991р.), який був чинним на час
прийняття спірного рішення, визначено,
що право власності - це врегульовані
законом суспільні відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження майном. Право власності
в Україні охороняється законом.
Держава забезпечує стабільність
правовідносин власності.

Кожен громадянин в Україні має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися майном особисто або
спільно з іншими.

Власність в Україні виступає в таких
формах: приватна, колективна, державна.
Всі форми власності є рівноправними.

Власність в Україні існує в різних
формах. Україна створює рівні умови для
розвитку всіх форм власності та їх
захисту.

Цим Законом встановлювалися основні
положення про власність в Україні.
Відносини власності, не врегульовані
цим Законом, регулюються Цивільним
кодексом України ( 1540-06 ) та іншими
законодавчими актами (ст.8).

До об'єктів права приватної власності
за ст. 13 цього Закону віднесено жилі
будинки, квартири, предмети особистого
користування, дачі, садові будинки,
предмети домашнього господарства,
продуктивна і робоча худоба, земельні
ділянки, насадження на земельній
ділянці, засоби виробництва, вироблена
продукція, транспортні засоби, грошові
кошти, акції, інші цінні папери, а також
інше майно споживчого і виробничого
призначення.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів
України «Про заходи щодо створення
системи реєстрації прав власності на
нерухоме майно» N 661 від 16.05.2002, було
встановлено, що відомості про об'єкти
нерухомого майна вносяться до бази
даних на підставі реєстрації об'єктів
нерухомого майна, яка проводиться
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад.

Пунктом 3.2 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики №127 від 24.05.2001р., а
також п. 3.4 Методичних рекомендацій з
питань технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства N 146
від 05.09.2003 ( які були чинними на час
винесення спірного рішення) визначено
порядок встановлення самовільно
збудованих, реконструйованих
(переобладнаних) будинків та будівель.

Так, до самовільного відноситься
будівництво будинків та господарських
будівель, реконструкція та капітальний
ремонт, прибудови, надбудови, здійснені
без одержаного дозволу місцевих
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування, розробленої
та затвердженої в установленому
порядку проектної документації,
дозволу на виконання будівельних
робіт, наданого органами
архітектурно-будівельного контролю.

У разі виявлення самовільного
будівництва на оригіналах
інвентаризаційної справи та
технічного паспорта (плані земельної
ділянки, поверхових планах, журналі
внутрішніх обмірів) на вільному від
записів місці проставляють штампи
встановленого зразка.: «Збудовано
самовільно», в якому перелічуються
самовільно збудовані будівлі і
проставляється дата внесення запису.

Після одержання бюро технічної
інвентаризації рішення місцевого
органу державної виконавчої влади щодо
самовільного будівництва в примітки
раніше проставлених штампів уноситься
запис номера та дати цього рішення або
проставляється та заповнюється штамп
наведеного зразка. Указані записи в
технічних паспортах скріплюються
підписом керівника та печаткою бюро.

Судом встановлено, що об'єктами
самочинного будівництва у даному
випадку були літня кухня та альтанка,
збудовані правомірним користувачем
земельної ділянки ОСОБА_3 без отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт. Однак ці будівлі, згідно зі ст.132
ЦК УРСР, є приналежною річчю по
відношенню до житлового будинку,
співвласником якого є третя особа
ОСОБА_3 За такої умови, приналежна
будівля чи споруда після закінчення її
будівництва не потребує встановлення
права власності та видачі відповідного
правовстановлюючого документу на такі
будівлі, оскільки право власності на
головну річ вже зареєстровано.

Спірним рішенням не вирішувалося
питання про визнання право власності
або реєстрації права власності на
самочинно збудовані будівлі.

Тому твердження позивачів про те, що на
підставі спірного рішення КПТІ
проведено реєстрацію права власності
на самочинно збудовані будівлі є
хибними.

З огляду на встановлені у судовому
засіданні обставини, суд приходить до
висновку, що рішення виконавчого
комітету Бердянської міської ради №732
від 17.12.2003р. «Про оформлення
господарських та побутових споруд,
узгодження будівництва та
реконструкції» прийнято з дотриманням
вимог, діючих на час його прийняття
нормативно-правових актів, а тому у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11, 69 - 72, 159-163,167,186 КАС
України, ст. 30 ЗУ «Про органи місцевого
самоврядування», постанови Кабінету
Міністрів України «Про заходи щодо
створення системи реєстрації прав
власності на нерухоме майно» N 661 від
16.05.2002р., Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики №127 від 24.05.2001р суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області протягом десяти
днів з дня отримання повного тексту
постанови.

Повний текст постанови особи, які
беруть участь у справі, можуть одержати
не раніше 18.11.2014р.

Суддя
І.П. Прінь

Повний текст постанови виготовлений
18.11.2014 року.

Суддя І.П. прінь