Справа № 813/1223/14
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.
Справа № 4751/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28.03.2014р. по
справі №813/1223/14 за позовом ТзОВ "Салон
"Архітектура. Будівництво. Дизайн" до
державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Салон "Архітектура.
Будівництво. Дизайн" звернулося до суду
з позовом до державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 13.12.2013
р.

Позовні вимоги обґрунтовано
безпідставністю прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, оскільки у
позивача є в наявності всі
підтверджуючі документи пов'язані із
здійсненням господарської діяльності,
а тому вимог чинного законодавства
позивач не порушував.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28.03.2014р.
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Головного Управління
Міндоходів у Львівській області
№ від 13.12.2013 року.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про те, що господарські операції
позивача підтверджені належним чином
оформленими первинними документами, а
договори з контрагентами не визнані у
встановленому законом порядку
недійсними, як і немає інших
відомостей, які б свідчили про
завищення позивачем податкового
кредиту.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив відповідач - державна
податкова інспекція у Личаківському
районі м. Львова ГУ Міндоходів у
Львівській області, яка покликаючись
на неповне з»ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
безпідставного задоволення позовних
вимог, просить оскаржувану постанову
суду скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову -
відмовити.

Як на доводи апеляційної скарги
посилається на те, що за відсутності
факту придбання товарів чи послуг або в
разі якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатись до складу податкового
кредиту навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що державною податковою інспекцією у
Личаківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області з 22.11.2013р. по 28.11.2013р.
проведена позапланова виїзна
перевірка товариства з обмеженою
відповідальністю "Салон "Архітектура.
Будівництво Дизайн" () з
питань взаємовідносин та
взаєморозрахунків з ТОВ "Викуп" (), ТОВ "АРС Трейд" (), ТОВ "Лідерком" (),
ТОВ "БК "АРС" (), ПП "СМУ-600"
(), ПП "Біко-Агротрейд"
(), ТОВ "Ейс констракшн
менеджмент" () за період
з 01.04.2010р. по 31.03.2013р., ТОВ "Вайз Юніон ЛТД"
() за період з 01.01.2011р. по
30.06.2013р., про що 29.11.2013 року складено акт
№190/22-40/32712236 (т.1 а.с.7-34).

На підставі складеного за результатами
перевірки акта, відповідачем 13.12.2013р.
прийнято податкове
повідомлення-рішення № (а.с.6) про
збільшення позивачеві грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в сумі 921139 грн. (636700 грн.
- основний платіж, 284439 грн. - штрафна
санкція).

Спірне податкове повідомлення-рішення
прийняте згідно з викладеним у акті
перевірки висновком (т.1 а.с.34) про
порушення позивачем п. 186.1. ст. 186, п.198.1,
198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2756-VI в результаті
чого занижено сплату податку на додану
вартість на загальну суму 636700,36 грн. в
тому числі за березень 2011 р. - 14672,75 грн.;
травень 2011 р. - 33296,93 грн.; червень 2011 р. -
19854 грн.; липень 2011 р. - 28256 грн.; серпень
2011 р. - 49841,65 грн.; вересень 2011р - 15883,55 грн.;
жовтень 2011 р. - 59166,67 грн.; листопад 2011 р. -
28570,14 грн.; грудень 2011 р. - 164333,34 грн.;
січень 2012р. - 92135,33 грн.; квітень 2012 р. - 18029
грн.; грудень 2012р. - 112661 грн.

Зазначені у акті перевірки порушення
полягають у тому, що оскільки за даними
податкового органу в ТОВ "Викуп", ТОВ
"АРС Трейд", ТОВ "Лідерком", ТОВ "БК "АРС",
ПП "СМУ-600", ПП "Біко-Агротрейд", ТОВ "Ейс
констракшн менеджмент", ТОВ "Вайз Юніон
ЛТД" відсутні об"єкти оподаткування та
не відбувалася реалізація товарів
(надання послуг), то правочини укладені
між ТОВ "Викуп", ТОВ "АРС Трейд", ТОВ
"Лідерком", ТОВ "БК "АРС", ПП "СМУ-600" , ПП
"Біко-Агротрейд", ТОВ "Ейс констракшн
менеджмент", ТОВ "Вайз Юніон ЛТД" та ТзОВ
"Салон "А.Б.Д." є безтоварними по ланцюгу
до вигодонабувача.

Колегія суддів погоджується с
висновками суду першої інстанції про
наявність підстав для скасування
податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до п. 198.1. ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п. 198.4. ст. 198 ПК України якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно з п. 201.4. ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 201.6. ст. 201 ПК України
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідно до п. 201.7. ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10. ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 1.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 року, господарські
операції відображаються у
бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з п. 2 цього ж Положення первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені
положення, колегія суддів приходить до
висновку про те, що надання податковому
органу всіх належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання бюджетного
відшкодування є підставою для його
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних яких установлена
судом.

Колегією суддів встановлено те, що ТзОВ
"Салон "Архітектура. Будівництво.
Дизайн" проводило взаєморозрахунки з
ТОВ "Викуп", ТОВ "АРС Трейд", ТОВ
"Лідерком", ТОВ "БК "АРС", ПП "СМУ-600", ПП
"Біко-Агротрейд", ТОВ "Ейс констракшн
менеджмент", ТОВ "Вайз Юніон ЛТД".

Позивачем на підтвердження виконання
умов договорів з контрагентами та
обгрунтованості віднесення до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість за перевірений період
було надано: податкові накладні,
видаткові накладні, копії договорів,
акти приймання виконаних робіт,
специфікації тощо, які свідчать про
підставність виникнення цивільних
прав та обов'язків, а також про фактичне
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентами, та є
достатніми доказами на підтвердження
здійснення останніх. Вищевказані
первинні документи оформлені
відповідно до вимог, встановлених ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Колегія суддів зазначає, що
матеріалами справи підтверджено
використання позивачем придбаних
товарів у власній господарській
діяльності з метою отримання прибутку,
договори позивача не визнані у
встановленому законом порядку
недійсними.

Відповідачем, належними та допустимими
доказами не спростовано мету та
реальність здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами.

Колегія суддів також вказує, що
формування підприємством податкового
кредиту не може ставитись у пряму
залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами.

Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо включення сум податку, сплачених
ним в ціні придбаних товарів (робіт,
послуг), до складу податкового кредиту
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Отже, на переконання колегії суддів,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про відповідність
задекларованих наслідків
господарських операцій з ТОВ "Викуп",
ТОВ "АРС Трейд", ТОВ "Лідерком", ТОВ "БК
"АРС", ПП "СМУ-600", ПП "Біко-Агротрейд", ТОВ
"Ейс констракшн менеджмент", ТОВ "Вайз
Юніон ЛТД" у податковому обліку ТзОВ
"Салон "Архітектура. Будівництво.
Дизайн" фактичним господарським
відносинам, що здійснювались
позивачем.

Таким чином, відповідачем не наведено
достатньо переконливих доводів про
наявність обставин, які б свідчили про
недобросовісність позивача як
платника податків. З урахуванням
наведеного, на думку апеляційного суду,
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення не ґрунтується на нормах права,
внаслідок чого його слід визнати
протиправним та скасувати.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до переконання про те, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, постанова Львівського
окружного адміністративного суду від 28
березня 2014 року відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова ГУ Міндоходів у
Львівській області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
28.03.2014р. по справі №813/1223/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

суддя
Я.С. Попко

суддя
Р.П Сеник