Справа № 464/2147/13-а,2а-464/87/13
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року

Справа № 876/6269/13 Колегія суддів
Львівського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 01 квітня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова про
нарахування та стягнення підвищення до
пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА

04 березня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом, в якому
просила про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги як «Дитині війни»
за період з 01.09.2012 року по 28.02.2013 року.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 01 квітня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова -
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач, ОСОБА_1, подала
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду,
вважає її такою, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову скасувати та прийняти нову,
якою позовну заяву задовольнити в
повному обсязі. Зазначає, що ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» передбачає підвищення до пенсії
в розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком. Вказує, що ст.ст. 3, 22, 64 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» чітко визначають заборону
звуження змісту і обсягу існуючих прав
і свобод при прийнятті нових законів
або внесенні змін до вже існуючих.

Колегія суддів, у відповідності до ст.197
КАС України, вважає за можливе
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1,
має статус дитини війни, перебуває на
відповідному обліку в управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова, а тому має право на
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» дії ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» було обмежено.

Однак, Рішеннями Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та
№10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення статей
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік», якими зупинено дію ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Рішення Конституційного Суду України
№ 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та №10-рп/2008
від 22 травня 2008 року мають
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» та Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік», що визнані
неконституційними.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України
передбачено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність, а тому
фактично з 22 травня 2008 року було
відновлено дію ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
першочерговій редакції Закону від 18
листопада 2004 року, яка під час
виникнення та існування спірних
публічно-правових відносин зупинена та
скасована не була.

Після Рішення Конституційного Суду
України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 дія ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» не обмежувалась.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Пунктом 7 частини першої Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. З
аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Відповідно до п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 р. № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» (вступила в
дію з 23.07.2011 року) установлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань) до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Згідно до прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет на 2012
рік» встановлено, що положення ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовується у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

На виконання Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 1381 від 28.12.2011 року «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
відповідно до якої починаючи з 01.01.2012
року підвищення до пенсій дітям війни
виплачується у розмірі 7% прожиткового
мінімуму, встановленого для
непрацездатних осіб, який визначено
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» та Законом України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік».

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити про те, що Рішенням
Конституційного суду від 25 січня 2012
року № 3-рп/2012 передбачено, що в аспекті
конституційного подання положення ст. 1
ч. 1, 3 ст. 95 Конституції України у
системному зв'язку з положеннями ст. 3,
ч. 1 ст. 17, ч. 3 ст. 22, ст.ст. 46,48 Конституції
України потрібно розуміти так, що
однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України відповідно до Конституції та
законів України.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 100, ч. 9, 10, 185, 186, 195,
196, 197, 199, 200, 202 205, 206, 254, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Сихівського
районного суду від 01 квітня 2013 року по
справі № 464/2147/13-а за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова про
нарахування та стягнення підвищення до
пенсії як дитині війни - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук