Справа № 825/2510/14
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2510/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Кобаля М.І., Петрика І.Й.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Прилуцького
міськрайонного центра зайнятості на
Ухвалу Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Прилуцького міськрайонного
центра зайнятості до ОСОБА_2 про
стягнення незаконно виплаченого
матеріального забезпечення на випадок
безробіття та вартості соціальних
послуг, -

В С Т А Н О В И В :

В зв'язку з неприбуттям жодного з
представників осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання,
відповідно до п. 2 частини першої ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 серпня 2014
року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням Позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій він просить судове
рішення суду першої інстанції
скасувати та направити справу для
продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити,
Ухвалу суду першої інстанції -
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду першої
інстанції щодо стягнення з Відповідача
3739,15 грн. незаконно виплаченого
матеріального забезпечення на випадок
безробіття та вартості соціальних
послуг.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що даний спір має розглядатись в
порядку цивільного судочинства.
Мотивуючи своє рішення він послався на
Постанову Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
14.02.2014 року №2 «Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 року №8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних справ»,
якою пункт 16.2 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних справ» від 20.05.2013
року №8, що передбачав розгляд справ
про стягнення надміру виплачених
коштів в порядку адміністративного
судочинства, виключено.

Відповідно до частини першої ст.17
Кодексу адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно з частиною четвертою ст.50
Кодексу адміністративного судочинства
України, громадяни України, іноземці чи
особи без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень: 1) про тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 2)
про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 3) про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України; 4) про обмеження
щодо реалізації права на мирні
зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідно до частини третьої ст.36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-III, сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

А згідно зі ст. 39 зазначеного Закону,
спори, що виникають із правовідносин за
цим Законом, вирішуються в судовому
порядку.

У пункті 16.2 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних справ» від 20.05.2013 року
№8», виключеного Постановою Пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про внесення змін до постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
справ» від 14.02.2014 року №2 зазначено, що
частина перша Закону №1058-IV встановлює,
що суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку. Право на
звернення до суду з позовами про
стягнення надміру виплачених коштів
випливає з функцій контролю за
витрачанням коштів цього фонду, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належить до юрисдикції
адміністративних судів. Тобто,
виключення зазначеного пункту жодним
чином не впливає на визначення
підсудності даної справи, оскільки він
стосувався виключно справ за
адміністративним позовом органів
Пенсійного фонду України.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що даний спір є
публічно-правовим, а тому має
розглядатись в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
порушення норм процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Судом першої інстанції судове рішення
ухвалено з порушенням норм
процесуального права, у зв'язку з чим,
Ухвала Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2014
року скасовується, а справа
направляється до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

Відповідно до частини другої ст. 211
Кодексу адміністративного судочинства
України, ухвали суду першої інстанції
після їх перегляду в апеляційному
порядку, а також ухвали суду
апеляційної інстанції можуть бути
оскаржені в касаційному порядку, якщо
вони перешкоджають подальшому
провадженню у справі. Заперечення
проти інших ухвал можуть бути включені
до касаційної скарги на судове рішення,
ухвалене за наслідками апеляційного
провадження.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 204, 205, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Прилуцького
міськрайонного центра зайнятості
задовольнити, Ухвалу Чернігівського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2014 року скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Бабенко К.А.

Судді:

Кобаль М. І.

Петрик
І. Й.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Кобаль М.І.

Петрик І.Й.