Справа № 390/1959/14-а (2а/390/237/14)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2014 рокусправа № 390/1959/14-а
(2а/390/237/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на постанову
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 12 вересня
2014 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2

до Соколівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області

про визнання незаконним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_2, в якому
позивач просить визнати незаконним та
скасувати рішення № 1765 від 24.06.2014
Соколівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, прийняте на
сорок третій сесії шостого скликання
«Про відмову в наданні дозволу на
виготовлення проекту землеустрою» та
зобов'язати Соколівську сільську раду
Кіровоградського району
Кіровоградської області прийняти
рішення, яким надати дозвіл ОСОБА_2 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, розташованої біля с. Нова
Павлівка Соколівської сільської ради
із земель сільськогосподарського
призначення для ведення особистого
селянського господарства, розміром 2,00
га.

Постановою Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 12
вересня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову
скасувати та прийняти нову, якою позов
задовольнити повністю. Апеляційна
скарга ґрунтується на тому, що судом
першої інстанції не повно з'ясовані
обставини, які мають значення для
вирішення справи, не надано належної
оцінки нормам чинного законодавства,
що призвело до прийняття невірного
рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_2 23.03.2014 подав до
Соколівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області заяву про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, розташованої біля
с. Нова Павлівка Соколівської
сільської ради із земель
сільськогосподарського призначення
для ведення особистого селянського
господарства, розміром 2,0 га, до якої
було надано графічні матеріали про
бажане місце розташування земельної
ділянки.

Згідно з рішенням Соколівської
сільської ради Кіровоградського
району Кіровоградської області № 1622
від 24.04.2014 відкладено на доопрацювання
питання про надання дозволу ОСОБА_2 на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 2,00
га для ведення особистого селянського
господарства.

Відповідач 05.06.2014 повідомив ОСОБА_2 про
виїзд постійно діючої комісії
сільської ради з питань
агропромислового комплексу, земельної
реформи, екології, благоустрою та
охорони навколишнього середовища для
вирішення поставленого заявником
питання.

Рішенням Соколівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області № 1765 від 24.06.2014
відмовлено в наданні дозволу на
виготовлення проекту землеустрою гр.
ОСОБА_2 щодо відведення земельної
ділянки у власність загальною площею 2,0
га «для ведення особистого селянського
господарства», із земель
сільськогосподарського призначення,
яка розташована в межах с. Нова
Павлівка Кіровоградського району, та
закріплено дану земельну ділянку за
територіальною громадою с. Нова
Павлівка «для сінокосіння та випасання
худоби».

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню
суд апеляційної інстанції виходить з
присів частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якими встановлено, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 12 Земельного кодексу України
встановлено, що до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею (ч. 6 ст. 118 ЗК
України).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня
реєстрації клопотання Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, не надав
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні, то особа, зацікавлена в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання такого
дозволу, про що письмово повідомляє
Верховну Раду Автономної Республіки
Крим, Раду міністрів Автономної
Республіки Крим, відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування. До письмового
повідомлення додається договір на
виконання робіт із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (ч. 7 ст. 118
ЗК України).

З огляду на викладені норми права суд
апеляційної інстанції зазначає, що
спірне рішення прийнято відповідачем в
межах повноважень та у спосіб,
передбачений законом.

Натомість з аналізу оскаржуваного
рішення суб'єкта владних повноважень
вбачається, що відповідачем не
наведено в останньому причини відмови
у наданні ОСОБА_2 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки з
посиланням на відповідні норми чинного
законодавства.

Необґрунтованість суб'єктом владних
повноважень прийнятого рішення
унеможливлює надання йому оцінку в
розрізі наявності/відсутності підстав
для надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки зацікавленою особою,
що позбавляє позивача на належний
захист оспорюваних прав та інтересів.

Також рішення прийнято відповідачем з
перевищенням строку, встановленого
законом для його прийняття.

Статтею 8 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відмовляючи ОСОБА_2 у наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки без
дотримання вимог Земельного кодексу
України відповідач порушив принцип
обґрунтованості, добросовісності,
пропорційності та своєчасності, що
свідчить про протиправність рішення
Соколівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області та, як
наслідок, тягне за собою його
скасування.

Разом з тим колегія суддів вважає
заявлену ОСОБА_2 позовну вимогу про
зобов'язання відповідача прийняти
відповідне рішення такою, що не
підлягає задоволенню у визначений
спосіб, адже розгляд питання та
прийняття рішення про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
відноситься, відповідно до вимог
чинного законодавства, до виключної
компетенції органу місцевого
самоврядування (виконавчої влади).

Статтею 6 Конституції України
закріплено, що державна влада в Україні
здійснюється на засадах її поділу на
законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Таким чином, зобов'язуючи відповідача
прийняти певне рішення, без
попереднього розгляду та вирішення
питання на пленарному засіданні, як
того вимагає закон, суд фактично візьме
на себе функцію органу виконавчої
влади, що не припустимо згідно з чинним
законодавством.

Враховуючи сукупність викладених
обставин колегія суддів доходить
висновку, що судом першої інстанції не
повно з'ясовані обставини, які мають
значення для справи, а постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального права, що тягне за собою
її скасування із прийняттям нового
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198,
202, 205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 12 вересня
2014 року в адміністративній справі №
390/1959/14-а скасувати.

Позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати протиправним
та скасувати рішення Соколівської
сільської ради Кіровоградського
району Кіровоградської області № 1765
від 24.06.2014, прийняте на сорок третій
сесії шостого скликання.

Зобов'язати
Соколівську сільську раду
Кіровоградського району
Кіровоградської області повторно
розглянути заяву ОСОБА_2 від 22.03.2014 про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та прийняти за наслідками її
розгляду рішення відповідно до вимог
статті 118 Земельного кодексу України.

Постанова суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів з дня
складання в повному обсязі.

Повний текст постанови
складений 11 листопада 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова