Справа № 2а-80319/11
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гапоненко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Безименної Н.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м. Біла Церква на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 04 жовтня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Біла Церква про
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся у суд з позовом про
визнання дії неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок та
виплатити передбачену ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю мінімальної пенсії за віком та
пенсію як особі, що постраждала від
наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідність
якої пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, згідно з ст. 54 вказаного
Закону з 05.05.2011 року.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 22 липня 2011 року позов задоволено:
визнано дії відповідача
неправомірними та зобов'язано
здійснити позивачу перерахунок та
виплату основної та додаткової пенсії,
з 05.05.2011 року відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням проведених
виплат.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 жовтня 2011 року надано роз'яснення
щодо виконання вказаної постанови.

Не погоджуючись з Ухвалою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 04 жовтня 2011 року
про роз'яснення судового рішення,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КАС України,
питання щодо роз'яснення судового
рішення суд вирішує за заявою особи,
яка брала участь у справі, або
державного виконавця. Розгляд цього
питання може бути ініційовано, якщо
судове рішення ще не виконано або не
закінчився строк, протягом якого
судове рішення може бути подане для
примусового виконання (статтею 21
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено трирічний
строк для пред'явлення виконавчого
документа до виконання, який
відраховується з наступного дня після
набрання судовим рішенням законної
сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а у
випадках, коли рішення підлягає
негайному виконанню, - з наступного дня
після його ухвалення; рішення про
стягнення періодичних платежів можуть
бути пред'явлені для виконання
протягом усього періоду, на який
присуджені платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України:
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця ухвалою роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Стаття передбачає можливість
роз'яснення судом ухваленого ним
рішення з метою усунення такого
недоліку, як незрозумілість судового
рішення (наприклад, можливість
неоднакового тлумачення висновків
суду), що перешкоджає його належному
виконанню.

Незрозумілість судового рішення є
оцінним поняттям. Зробити попередній
висновок про незрозумілість судового
рішення і поставити про це питання
перед судом можуть суб'єкти, яким
частина перша коментованої статті
надала право звернутися за
роз'ясненням судового рішення. Таким
чином, процесуальне право на
роз'яснення судового рішення має чітко
виражений спеціальний характер (тобто
його має не будь-яка особа) і
обумовлюється статусом особи у
процесі.

Стаття не визначає критеріїв, якими
можна об'єктивно установити
доцільність роз'яснення судового
рішення. Тому така доцільність
приймається за судовим розсудом, який
має відштовхуватись від раціональних
критеріїв (здоровий глузд,
зрозумілість для звичайної розумної
людини без юридичної освіти).

Виходячи із системного тлумачення
положень статті, роз'яснено може бути
постанову чи ухвалу суду у разі, якщо
без такого роз'яснення її тяжко
виконати, оскільки високою є
ймовірність неправильного виконання
внаслідок неясності резолютивної
частини рішення.

Тому механізм, визначений цією статтею,
не може використовуватися, якщо хтось
із осіб, які беруть участь у справі, не
розуміє, наприклад, мотивації судового
рішення. У разі незгоди з мотивацією
судового рішення особи, які беруть
участь у справі, можуть оскаржити це
судове рішення, якщо таке право надане
цим Кодексом.

Як вбачається з мотивувальній частині
Постанови Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 жовтня 2011 року, зазначено, що:
«зобов'язати здійснити позивачу
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії, з 05.05.2011 року
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
проведених виплат».

Таким чином, ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 жовтня 2011 року роз'яснено, що
постанову слід виконати у загальному
порядку відповідно прийнятого рішення
викладеного у резолютивній частині.

Узагальнюючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, а судом першої
інстанції повно встановлені обставини
у справі, яким дана належна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
м. Біла Церква - залишити без
задоволення.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 жовтня 2011 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 13.11.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
Н.В. Безименна

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Безименна Н.В.

Сорочко Є.О.