Справа № 338/1459/13-а
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.
Справа № 876/11357/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Багрія В.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області на
постанову Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 13
серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання незаконним розпорядження та
зобов'язання перерахувати пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області в якому
просив визнати незаконним
Розпорядження відповідача від 10.07.2013
року № 144743, відповідно до якого
проведено перерахунок призначеної
позивачу пенсії за віком за Списком № 2
п. «б» Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв'язку із обчисленням
стажу роботи за період з 07.12.1981 року по
01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, в одинарному розмірі,
та зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок призначеної позивачу
пенсії шляхом пільгового обчислення
страхового стажу роботи в районах
Крайньої Півночі і місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, за період з 07.12.1981 року по 01.01.1991
року - в полуторному розмірі: 1,5 року за
рік роботи в районах Крайньої Півночі
та місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 13
серпня 2013 року адміністративний позов
задоволено. Визнано незаконним
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської області №
144743 від 10.07.2013 року про перерахунок
пенсії ОСОБА_1. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області нарахувати
та виплачувати ОСОБА_1 пенсію
відповідно до протоколу № 7152 від 12.06.2013
року про призначення йому пенсії,
зарахувавши в пільговий страховий стаж
період роботи в районах Крайньої
Півночі за період з 07.12.1981 року по 01.01.1991
року в полуторному розмірі(один рік
роботи за один рік шість місяців).

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, Управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги відповідач
обґрунтовує тим, що оскаржувана
постанова є незаконною і
необґрунтованою, оскільки суд першої
інстанції порушив норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
період роботи позивача з 07.12.1981 року по
01.01.1991 року, в районах Крайньої Півночі
та в місцевості прирівняній до районів
Крайньої Півночі підтверджується
трудовою книжкою та довідками,
виданими Управлінням бурових робіт
філіалом «Уренгой буріння» ООО
«Газпром буріння», які є у матеріалах
справи і які уточнюють особливий
характер праці чи умов праці,
необхідних для призначення пільгової
пенсії, підтверджують постійну
зайнятість на пільговій роботі, в яких
зазначено про розповсюдження пільг,
передбачених Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указом
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», а тому суд першої інстанції
встановив, що відповідачем
безпідставно було відмовлено позивачу
у пільговому розрахунку стажу, також
підстав зарахування в пільгового
обчислення періоду роботи позивача з
07.12.1981 року по 01.01.1991 року відповідач не
має, так як ч.3 постанови Верховної Ради
України від 06.12.1991 року №1931- XII не
передбачала збереження порядку, що
діяв до введення в дію Закону №1788 - XII,
щодо пільгового обчислення стажу
роботи на Крайній Півночі та в
місцевостях прирівняних до району
Крайньої Півночі.

Таким чином, суд зобов'язав зарахувати
в пільговому обчисленні відповідно до
Указу від 10 лютого 1960 року період
роботи позивача в районах Крайньої
Півночі та в місцевості прирівняній до
районів Крайньої Півночі з 07.12.1981 року
по 01.01.1991 року, зарахувавши один рік
роботи за один рік шість місяців та
зобов'язав зробити перерахунок пенсії
з врахуванням пільгового стажу.

Відповідно до постанови Ради Міністрів
СРСР від 10.11.1967 року № 1029
Ямало-Ненецький автономний округ
Тюменської області відноситься до
районів Крайньої Півночі.

Згідно статті 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року № 1058-ІV періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» (далі Указ від 10 лютого 1960
року), постанови Ради Міністрів Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка.

За приписами наведеної норми (в
редакції Закону № 32-V від 26.07.2006 року)
пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Висновок відповідача про те, що
обов'язковою умовою надання пільг при
обчисленні стажу роботи в районах
Крайньої Півночі один рік роботи за 1
рік 6 місяців є наявність письмового
трудового договору про роботу у
вказаній місцевості, суд вважає
помилковим з огляду на приписи п.5
Розділу Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції Закону № 32-V від 26.07.2006 року),
відповідно до якого пільгове
обчислення страхового стажу
проводиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами. Тобто, наявність письмового
трудового договору не є виключною і
єдиною підставою для пільгового
обчислення страхового стажу і вказана
норма надає особі можливість надавати
вказані документи за її вибором.

Враховуючи, що позивачем надано
трудову книжку та архівну довідку, в
якій зазначено періоди роботи в
районах Крайньої Півночі та про
користування відповідними пільгами,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що, з урахуванням частини 5
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року № 1058-ІV вказаних документів
достатньо для підтвердження права на
пільгове обчислення страхового стажу
навіть за умови відсутності письмового
трудового договору.

Враховуючи, що період роботи позивача з
07.12.1981 року по 01.09.1994 року, в районах
Крайньої Півночі та в місцевості
прирівняній до районів Крайньої
Півночі підтверджується трудовою
книжкою та довідкою, що є в матеріалах
справи, виданою Управлінням бурових
робіт філіалом «Уренгой буріння» ООО
«Газпром буріння» №20-1/8162 від 09.11.2012
року, яка уточнює особливий характер
праці чи умов праці, необхідних для
призначення пільгової пенсії і яка
підтверджує постійну зайнятість на
роботі, яка дає право на встановлені
законом пільги, і в якій зазначено про
розповсюдження пільг, передбачених
Указом Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня
1967 року «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», суд вважає,
що відповідачем безпідставно було
відмовлено позивачу у пільговому
розрахунку стажу.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав
громадян держав учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення» від 13 березня
1992 року, яка Україною підписана,
встановлено, що вона розповсюджує дію
угоди на пенсійне забезпечення
громадян, які встановлені чи будуть
установлені законодавством держави
учасниць угоди.

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом
України та Урядом Російської Федерації
про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та в місцевостях, які прирівняні до
даних районів, в галузі пенсійного
забезпечення від 19 січня 1993 року,
дозволено обчислювати стаж за нормами
Закону Російської Федерації «Про
державні гарантії і компенсації для
осіб, працюючих і проживаючих в районах
Крайньої Півночі та прирівняних
місцевостях» від 26 лютого 1993 року яким
дозволено застосовувати пільгу про
обчислення стажу незалежно від факту
наявності строкового трудового
договору, тим самим на рівні
міжнародних угод укладених між
Україною та Росією встановлено, що на
території України гарантується
пенсійне забезпечення громадян, які
працювали на території Росії в районах
Крайньої Півночі та прирівняних до них
місцевостях, і при цьому обов'язково
визначено, що обчислення стажу
здійснюється незалежно від факту
наявності строкового трудового
договору.

Крім того пунктом 5 Перехідних Положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що період
роботи з 01 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього СРСР, а також на
острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах
передбачених законодавством, що діяло
до 01 січня 1991 року.

Робота в районах Крайньої Півночі та
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року
зараховується до стажу в
півтораразовому розмірі, при умові,
якщо робітник мав право на пільги
встановлені статтею 5 Указу Президії
Верховної ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього СРСР».

Проаналізувавши надані докази, колегія
суддів дійшла висновку, що позивач має
право на пільгове обчислення стажу в
півтораразовому розмірі за період його
роботи з 07.12.1981 року по 01.01.1991 року в
районах Крайньої Півночі та в
місцевості, прирівняній до районів
Крайньої Півночі, а тому відповідачем
безпідставно було відмовлено позивачу
у пільговому розрахунку стажу.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 13
серпня 2013 року у справі № 338/1459/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
В.М. Багрій

В.В. Ніколін