Справа № 161/16873/14-а
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/637/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючої -судді -
Кирилюк В.Ф.

при секретарі -

Поліщук Д.Р.

з участю: представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Лабінської
Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Луцької міської ради про
визнання протиправною бездіяльності
суб'єкта владних повноважень та
відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до
Луцької міської ради про визнання
протиправною бездіяльності суб'єкта
владних повноважень та відшкодування
моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує
тим, що постановою Луцького
міськрайонного суду від 12.07.2010 року за
її позовом, визнано нечинним та
скасовано п. 3 рішення Луцької міської
ради№39/42 від 29.04.2010 року та зобов'язано
Луцьку міську раду внести на чергову
сесію питання про передачу їй та ОСОБА_4
у власність земельної ділянки по
АДРЕСА_1 в м. Луцьку площею 0,0545 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. На підставі даної
постанови Луцьким міськрайонним судом
було видано виконавчий лист та
пред'явлено його до виконання і 26.03.2012
року головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження.
Проте, з моменту відкриття виконавчого
провадження і по даний час рішення суду
не виконано.

Покликаючись на те, що відповідачем
грубо порушуються її законні права
просить визнати бездіяльність Луцької
міської ради по виконанню постанови
Луцького міськрайонного суду від 12.07.2010
року протиправною та стягнути в її
користь 30000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримала з
підстав, наведених в позовній заяві.
Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечила з підстав,
викладених в письмових запереченнях,
наданих суду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Луцького міськрайонного суду від 12.07.2010
року, яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.12.2011 року,
визнано нечинним та скасовано п. 3
рішення Луцької міської ради №39/42 від
29.04.2010 року «Про припинення договору
оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1»
та зобов'язано Луцьку міську раду
внести на чергову сесію питання про
передачу ОСОБА_3, ОСОБА_4 у власність
земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м.
Луцьку площею 0,0545 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (а.с.
5-12).

06.02.2012 року ОСОБА_3 був виданий
виконавчий лист та постановою
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області від 26.03.2012 року
відкрито виконавче провадження №31767308
(а.с. 13,14).

Згідно з ч. 1 ст. 255
КАС України постанова або ухвала суду,
яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Проте, як з'ясовано в
судовому засіданні, питання про
передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 в м. Луцьку внесено
відповідачем на розгляд сесії 31.03.2014
року, тобто постанова Луцького
міськрайонного суду від 12.07.2010 року не
виконувалась відповідачем більше двох
років, у зв'язку з чим державним
виконавцем неодноразово
застосовувались штрафні санкції. Не
виконана постанова суду і на даний час,
оскільки відповідного рішення, яке
створювало б певні юридичні наслідки
для позивача, сесією міської ради 31.03.2014
року не прийнято(а.с. 17-20).

Витяг із протоколу, який був
наданий позивачу за наслідками
розгляду її питання сесією Луцької
міської ради 31.03.2014 року із зазначенням,
що рішення не прийнято, не є рішенням
міської ради, яке створює для позивача
певні юридичні наслідки, а лише
процесуальним документом, в якому
фіксується порядок проведення
засідання сесії(а.с.16).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 19.09.2014 року зобов'язано Луцьку
міську раду подати у строк до 20.10.2014
року звіт про виконання постанови
Луцького міськрайонного суду від 12.07.2010
року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Луцької міської ради про визнання
нечинним та скасування рішення Луцької
міської ради та зобов'язання вчинити
певні дії (а.с.22).

Отже, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача в частині визнання
бездіяльності Луцької міської ради по
виконанню постанови суду
протиправними і стягнення моральної
шкоди є підставними та підлягають до
часткового задоволення.

Частиною 1 ст. 55 Конституції
України передбачено, що кожен має право
на відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4
«Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

З довідки № 141/81 Луцької міської
поліклініки № 1 від 01.11.2012 року
вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом
другої групи, встановлено діагноз:
бронхіальна астма, обструктивна
емфізема легень, дифузний
кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба.

Гіпертензивне серце. За станом здоров'я
потребує частково постійного
стороннього догляду у зв'язку з
нездатністю до самообслуговування
(а.с.23).

Таким чином , суд вважає, що позивачу
внаслідок бездіяльності відповідача,
заподіяна моральна шкода, яка полягала
у певних душевних стражданнях, що
спричиненні порушенням звичного
способу життя, докладенні зусиль для
його відновлення у зв'язку із
невиконанням відповідачем протягом
тривалого терміну рішення суду,
невизнанні відповідачем законних прав
позивача, а тому, зважаючи на викладене,
дотримуючись засад розумності і
справедливості, з відповідача в
користь позивача слід стягнути 1000 грн.
у відшкодування моральної шкоди.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача на те, що
ОСОБА_3 відмовляється розробити
технічну документацію по
інвентаризації земельної ділянки з
метою винесення на розгляд сесії
Луцької міської ради, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
таку документацію остання виготовляла
в 2004 році та 2008 році в межах звернення
до Луцької міської ради із заявою про
приватизацію земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд.

Крім того, на виконання листа Луцької
міської ради позивач двічі 29.05.2013 року
та 26.06.2013 року зверталася до
відповідача із заявою про надання
дозволу на виготовлення такої
технічної документації. Однак, як
повідомила представник позивача та
визнається відповідачем у наданих
письмових запереченнях, рішення з
цього питання сесією міської ради
двічі не прийнято.

В задоволенні решти позовних вимог
слід відмовити.

На підставі ст.55 Конституції України,
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», Регламенту
Луцької міської ради, Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, керуючись ст. ст.
6, 11, 17, 158-163,167,255, 257 КАС України, суд , -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність
Луцької міської ради по виконанню
постанови Луцького міськрайонного
суду від 12 липня 2010 року - протиправною.

Стягнути з Луцької міської ради на
користь ОСОБА_3 - 1000 грн. (одну тисячу
грн.) у відшкодування моральної шкоди

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути
оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду через Луцький
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк