Справа № 821/1458/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1458/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Циганій С.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу відділу Державної виконавчої
служби Скадовського районного
управління юстиції Херсонської
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 26
травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої
служби Скадовського районного
управління юстиції Херсонської
області про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

05.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Скадовського РУЮ у
Херсонській області про визнання
протиправними та скасування постанов
державного виконавця від 29.11.2013 року
про стягнення виконавчого збору та про
стягнення витрат на виконавче
провадження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 26.05.2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано постанову по виконавчому
провадженню №40887382 від 29.11.2013р.
державної виконавчої служби
Скадовського управління юстиції
Херсонської області про стягнення з
боржника ОСОБА_2 виконавчого збору в
розмірі 510 грн. та постанову від 29.11.2013р.
про стягнення з боржника ОСОБА_2 витрат
на проведення виконавчих дій у сумі 48,98
грн.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 07.07.2014 року відділ
державної виконавчої служби
Скадовського РУЮ у Херсонській області
подав апеляційну скаргу на вказану
постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим ставиться
питання про скасування постанови
Херсонського окружного
адміністративного суду від 26.05.2014 року
та постановлення нової, якою відмовити
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою головного державного
виконавця відділу ДВС Скадовського РУЮ
Херсонської області Іванченко Н.І. від
21.11.2013р. відкрито виконавче провадження
№40887382 з примусового виконання
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області №782/с від 17.10.2013р.
про стягнення з ОСОБА_2 штрафу на
користь держави у розмірі 5100 грн.
Вказаною постановою надано боржнику
строк до 28.11.2013р. для добровільного
виконання виконавчого документу, а
також постановлено, що при невиконанні
постанови в наданий для добровільного
виконання строк виконати її в
примусовому порядку із стягненням з
боржника виконавчого збору та витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій.

У зв'язку з невиконанням боржником в
наданий йому строк для добровільного
виконання постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області №782/с
від 17.10.2013р., головним державним
виконавцем відділу ДВС Скадовського
РУЮ Херсонської області Іванченко Н.І.,
з посиланням на ст.ст. 28, 41 Закону
України «Про виконавче провадження»,
29.11.2013р. винесено постанови про
стягнення з ОСОБА_2 витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 48,98
грн. та про стягнення з боржника
виконавчого збору в сумі 510 грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про
скасування постанов від 29.11.2013р., суд
першої інстанції виходив з того, що
Закон України «Про виконавче
провадження» пов'язує право державного
виконавця на винесення постанов про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій та виконавчого збору з
фактом примусового виконання органом
ДВС виконавчого документу, тоді як в
справі, що розглядається, позивачем,
який являється боржником у виконавчому
провадженні №40887382, самостійно
виконано постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області №782/с
від 17.10.2013р. по закінченню процедури
судового оскарження цієї постанови.
Колегія суддів погоджується з таким
висновком Херсонського окружного
адміністративного суду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Вимогами п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема, постанови органів (посадових
осіб) уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Згідно ч.2 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій. передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч.1 ст.27 вказаного Закону
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.41 вказаного
Закону витрати органів державної
виконавчої служби, пов'язанні з
організацією та проведенням
виконавчих дій щодо забезпечення
примусового виконання рішень, є
витратами виконавчого провадження. Про
стягнення з боржника витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби.

Аналізуючи зазначені норми Закону,
колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, що Закон України «Про
виконавче провадження» надає право на
винесення постанов про стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій за умови
невиконання боржником рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання та фактичного виконання
виконавчого документу органом ДВС в
примусовому порядку із застосуванням
засобів примусового впливу на
боржника, передбачених главою ІV
зазначеного Закону. При цьому,
наявність одночасно обох зазначених
умов є обов'язковою.

Однак, в матеріалах справи відсутні
відомості про здійснення відділом ДВС
Скадовського РУЮ Херсонської області
дій щодо виконання постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області №782/с
від 17.10.2013р. в примусовому порядку із
застосуванням засобів примусового
впливу на боржника, передбачених
главою ІV Закону України «Про виконавче
провадження».

Більше того, відповідачем не
заперечується, що ОСОБА_2 виконано
вимоги виконавчого документу в
добровільному порядку після
закінчення процедури судового
оскарження постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області №782/с
від 17.10.2013р.

А відтак, суд апеляційної інстанції
знаходить правильним висновок суду
першої інстанції, що підстав для
винесення 29.11.2013р. оскаржуваних
постанов у відповідача не було.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що при
відкритті виконавчого провадження ВП
№40887382 та винесенні в його рамках
постанов від 29.11.2013. про стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій, у відділу
ДВС Скадовського РУЮ Херсонської
області були відсутні відомості про
оскарження ОСОБА_2 постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області №782/с
від 17.10.2013р. в суді, а заява від
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області про закриття
провадження у зв'язку зі сплатою
позивачем штрафу в розмірі 5100 грн.
надійшла після спливу строку, наданого
ОСОБА_2 для самостійного виконання.

Колегія суддів критично ставиться до
таких тверджень апелянта з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах справи відсутні відомості
про отримання ОСОБА_2 постанови
головного державного виконавця
відділу ДВС Скадовського РУЮ
Херсонської області Іванченко Н.І. від
21.11.2013р. про відкриття виконавчого
провадження №40887382 з примусового
виконання постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області №782/с
від 17.10.2013р.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, на якого ч. 2 ст. 71 КАС
України покладено обов'язок
доказування в адміністративному суді,
ні суду першої, а ні суду апеляційної
інстанції не доведено належного
повідомлення ОСОБА_2 про відкриття
виконавчого провадження №40887382, що, на
думку колегії суддів, фактично
унеможливило позивача повідомити
орган ДВС про оскарження виконавчого
документу в судовому порядку.

Варто зазначити, що в апеляційній
скарзі відділ ДВС Скадовського РУЮ
Херсонської області зазначає, що
постанову від 21.11.2013р. про відкриття
виконавчого провадження того ж дня
направлено на адресу ОСОБА_4, при цьому,
апелянт посилається на журнал
реєстрації рекомендованої
кореспонденції.

Однак, при дослідженні копії журналу
реєстрації рекомендованої
кореспонденції, яку надано апелянтом,
судовою колегією встановлено, що лист
на адресу позивача направлено
державним виконавцем 25.11.2013р., а не
21.11.2013р., як про це вказує відповідач.

Враховуючи те, що відповідачем не
дотримано вимог щодо доведення до
відома боржника постанови про
відкриття виконавчого провадження та,
відповідно, надання боржнику строку
для добровільного виконання
виконавчого документу, а також, що в
матеріалах справи відсутні відомості
про здійснення органом ДВС дій по
примусовому виконанню виконавчого
документу, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що постанови
державного виконавця від 29.11.2013р. про
стягнення виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій
підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанцій не спростовують
і не дають підстав для висновку, що
судом при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу, та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Скадовського
районного управління юстиції
Херсонської області залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 26
травня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв