Справа № 819/2005/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2005/14-a

14 листопада 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Борщівської районної
державної адміністрації
Тернопільської області про визнання
незаконним та скасування
розпорядження про застосування
дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Борщівської районної державної
адміністрації Тернопільської області
(далі - Борщівська РДА, відповідач) про
визнання незаконним та скасування
розпорядження голови Борщівської РДА
від 24.07.2014 року № 120-с про застосування
дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 з 01.08.2006 року працює заступником
начальника - начальником відділу праці
управління соціального захисту
населення Борщівської РДА. 24.07.2014 року
розпорядженням голови Борщівської РДА
№ 120-с про застосування
дисциплінарного стягнення до позивача
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді догани за неналежне виконання
службових обов'язків, що виразилось у
бездіяльності та невжитті заходів щодо
організації роботи районної робочої
групи з питань легалізації виплати
заробітної плати та зайнятості
населення. Позивач вважає дане
розпорядження незаконним з таких
підстав.

Відповідно до Положення про районну
робочу групу з питань легалізації
виплати заробітної плати та зайнятості
населення відповідальність за
виконання покладених завдань на робочу
групу несе голова, який організовує
діяльність робочої групи; голова та
члени робочої групи працюють на
громадських засадах. Згідно з
розпорядженням голови Борщівської РДА
від 23.12.2013 року керівником групи
призначено заступника голови
Борщівської РДА ОСОБА_2, а позивач був
заступником керівника робочої групи.
Крім того, 24.04.2014 року було внесено
зміни до складу робочої групи та
призначено ще одного заступника
керівника робочої групи - ОСОБА_3,
затверджено нове Положення про районну
робочу групу з питань легалізації
виплати заробітної плати та зайнятості
населення, яке визначало, що на період
відсутності керівника групи його
обов'язки виконує заступник, при цьому
не було вказано хто з двох заступників
виконує такі обов'язки. Незважаючи на
те, що особою відповідальною за роботу
групи є керівник, який, крім позивача,
має ще одного заступника, догану за
невиконання завдань робочою групою
було оголошено саме ОСОБА_1

Також при прийняті оскаржуваного
розпорядження відповідачем, на думку
позивача, не враховано, таке:

- дисциплінарне стягнення може бути
накладене за порушення трудової
дисципліни, яке полягає у неналежному
виконанні або невиконанні посадових
обов'язків, позивач таке порушення не
вчиняв, оскільки виконання завдань
робочої групи з питань легалізації
виплати заробітної плати та зайнятості
населення не входить до його прямих
функціональних обов'язків;

- догана оголошена за невиконання
завдань робочою групою за перше
півріччя 2014 року, проте не враховано, що
ОСОБА_1 більше місяця у цей період
перебував у відпустці;

- ОСОБА_1 є головою первинної
профспілкової організації управління
соціального захисту населення
Борщівської РДА, членом виборного
органу - ради Тернопільської обласної
профспілкової організації профспілки
працівників соціальної сфери України,
а тому при притягненні до
дисциплінарної відповідальності мала
бути отримана згода виборного органу,
членом якого є позивач, що не дотримано
Борщівською РДА.

Позивач у судовому засіданні 30.09.2014
року позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у адміністративному
позові. В подальшому позивач у судове
засідання не прибув, подав до суду
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Представник відповідача у судовому
засіданні 30.09.2014 року позовні вимоги не
визнав з підстав, наведених у
запереченні проти позову від 03.09.2014
року (а. с. 40-43), та зазначив, що на
засіданні колегії Тернопільської
обласної державної адміністрації
02.07.2014 року було оприлюднено інформацію
про стан ринку праці та шляхи подолання
безробіття в області, в якій йшлося про
не проведення у Борщівському районі
перевірок з питань легалізації виплати
заробітної плати та зайнятості
населення протягом 6 місяців 2014 року.
Після додаткового вивчення даного
питання головою Борщівської РДА
встановлено не виконання своїх завдань
районною робочою групою з питань
легалізації виплати заробітної плати
та зайнятості населення, яка не
проводила вивчення (перевірки) стану
справ та причин виникнення проблем,
пов'язаних з легальною виплатою
заробітної плати та зайнятістю
населення, не розробляла пропозицій,
механізмів та способів вирішення
проблеми. У зв'язку з цим за неналежне
виконання службових обов'язків у
вигляді бездіяльності шляхом невжиття
заходів щодо організації роботи
робочої групи притягнуто до
відповідальності заступника керівника
робочої групи, заступника начальника -
начальника відділу праці управління
праці соціального захисту населення
райдержадміністрації ОСОБА_1

Відповідач вважає оскаржуване
розпорядження правомірним, оскільки
позивач як державний службовець
відповідно до статей 5, 10 Закону України
«Про державну службу» повинен сумлінно
виконувати свої службові обов'язки,
забезпечувати ефективну роботу та
виконання завдань державних органів
відповідно до їх компетенції;
своєчасно і точно виконувати рішення
державних органів, розпоряджень і
вказівок своїх керівників.

В подальшому представник відповідача у
судове засідання не прибув, проте подав
до суду письмову заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги заперечує та просить надати
критичну оцінку відмові
профспілкового органу у наданні згоди
на притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 та відмовити у
позові.

Ухвалою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 06.10.2014 року
за клопотанням відповідача
провадження в справі зупинялось до
отримання згоди або відмови в дачі
згоди на притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 виборним
профспілковим органом, членом якого
він є.

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України)
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Як передбачено
частиною першою статті 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове
засідання особи, які беруть участь у
справі, не прибули, при цьому, від них
надійшли заяви про розгляд справи за їх
відсутності, а дану справу можливо
розглянути і вирішити на основі
наявних матеріалів, тому суд приходить
до висновку, що судовий розгляд справи
необхідно здійснювати в порядку
письмового провадження, без фіксування
адміністративного процесу технічними
засобами.

Суд, дослідивши письмові докази,
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.08.2006
року працює заступником начальника -
начальником відділу праці управління
соціального захисту населення
Борщівської РДА (а. с. 7-8, 20-22). 24.07.2014 року
розпорядженням голови Борщівської РДА
№ 120-с про застосування
дисциплінарного стягнення до позивача
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді догани за неналежне виконання
службових обов'язків, що виразилось у
бездіяльності та невжитті заходів щодо
організації роботи районної робочої
групи з питань легалізації виплати
заробітної плати та зайнятості
населення (а. с. 4). Підставою для
прийняття оскаржуваного розпорядження
була довідка про стан ринку праці та
шляхи подолання безробіття в області,
підготовлена на колегію
Тернопільської обласної державної
адміністрації, від 02.07.2014 року та
пояснення ОСОБА_1 Зі змісту
оскаржуваного розпорядження
вбачається, що позивачем як
заступником керівника робочої групи,
який у разі відсутності керівника
виконує його обов'язки відповідно до
нового Положення про районну робочу
групу з питань легалізації виплати
заробітної плати та зайнятості
населення (діючого з 24.04.2014 року), не
забезпечено протягом 6 місяців 2014 року
вжиття заходів для усунення причин
виникнення проблем, пов'язаних із
легальною виплатою заробітної плати та
зайнятістю населення, зокрема, не
проводились перевірки стану справ
безпосередньо на місцях у суб'єктів
господарювання, не аналізувались
причини виникнення проблем, не
розроблялись заходи на їх усунення, не
проводилось висвітлення у засобах
масової інформації матеріалів щодо
соціальних ризиків громадян, які не
легалізують свою зайнятість та
отримують заробітну плату неофіційно,
протягом 6 місяців 2014 року проведено
лише одне засідання робочої групи (які
мають проводитись щоквартально, а з
квітня 2014 року щомісячно).

Також судом встановлено, що
розпорядженням голови Борщівської РДА
від 18.12.2013 року № 421 затверджено
Положення про районну робочу групу з
питань легалізації виплати заробітної
плати та зайнятості населення,
відповідно до якого робоча група є
постійно діючим дорадчим органом, що
утворюється при Борщівській РДА з
метою захисту прав громадян, пов'язаних
з легалізацією трудових відносин між
роботодавцями та найманими
працівниками. Робоча група відповідно
до покладених на неї завдань проводить
роботу зі збирання та моніторингу
інформації про факти нелегальної
виплати заробітної плати і зайнятості
населення шляхом здійснення
щоквартальної звірки даних податкової
інспекції, управління Пенсійного фонду
України в районі, державної служби
зайнятості та фондів соціального
страхування щодо кількості найманих
працівників, за яких сплачуються
страхові внески, заборгованості з
виплат, визначення відповідності
кількості найманих працівників
обсягам господарської діяльності;
здійснює аналіз та вивчення стану
справ і причин виникнення проблем,
пов'язаних з легальною виплатою
заробітної плати і зайнятості
населення безпосередньо на місцях у
суб'єктів господарювання; розглядає
результати ризикоорієнтованого аудиту
та моніторингу (перевірок), проведеного
територіальними органами Пенсійного
фонду України, Державної податкової
служби України та Державної інспекції
з питань праці; розробляє на подає
органам виконавчої влади пропозиції та
рекомендації щодо вдосконалення та
запровадження нових механізмів
запобігання нелегальній виплаті
заробітної платі і зайнятості
населення; забезпечує періодичне
висвітлення у засобах масової
інформації питань щодо наслідків при
втраті соціальних гарантій при
нелегальній зайнятості населення і
отримання нелегальної заробітної
плати (а. с. 11-12).

Щодо організаційної діяльності
робочої групи, то Положення визначало,
що організовує діяльність робочої
групи голова робочої групи, який несе
відповідальність за виконання
покладених на неї завдань; основною
формою діяльності робочої групи є
засідання, які проводяться за
необхідності, але не рідше одного разу
на квартал.

23.12.2013 року затверджено персональних
склад робочої групи з легалізації
виплати заробітної плати та зайнятості
населення, керівником групи призначено
заступника голови Борщівської РДА, до
повноважень якого відносились питання
праці та зайнятості населення, ОСОБА_2,
заступником - заступника начальника -
начальника відділу праці управління
соціального захисту населення
Борщівської РДА ОСОБА_1 (а. с. 11 зворот).

24.04.2014 року розпорядженням голови
Борщівської РДА затверджено нове
Положення про районну робочу групу з
питань легалізації виплати заробітної
плати та зайнятості населення (а. с. 13)
та склад робочої групи, зокрема,
керівником групи залишилася ОСОБА_2,
призначено двох заступників керівника
робочої групи: начальника управління
економічного розвитку та торгівлі
Борщівської РДА ОСОБА_3 та заступника
начальника - начальника відділу праці
управління соціального захисту
населення Борщівської РДА ОСОБА_1 (а. с.
74). Відповідно до нового Положення
керівник робочої групи скликає
засідання робочої групи, яке має
проводитись не рідше, ніж один раз на
два місяці, розподіляє повноваження
між членами робочої групи тощо.
Положення доповнено новою нормою про
те, що у разі відсутності керівника
робочої групи його обов'язки виконує
заступник. Як вбачається з пояснень
позивача та представника відповідача
обов'язки між кожним із заступників
керівника робочої групи не були
розподілені керівником групи, не
визначено хто з них виконує обов'язки у
разі відсутності керівника робочої
групи.

Протягом першого півріччя 2014 року
робочою групою з питань легалізації
виплати заробітної плати та зайнятості
населення Борщівської РДА проведено
одне засідання (протокол № 1 від 05.05.2014
року (а. с. 17)).

В подальшому на колегії Тернопільської
обласної державної адміністрації
02.07.2014 року розглядалось питання про
стан ринку праці та шляхи подолання, на
якій звернуто увагу на не проведення
перевірок районною робочою групою
Борщівської РДА на предмет виявлення
неналежного оформлення трудових
відносин (а. с. 44-45). Такі обставини та
подальше вивчення відповідачем роботи
районної робочої групи з питань
легалізації виплати заробітної плати
та зайнятості населення, яка не в
повній мірі виконувала покладені на
неї завдання, були підставою для
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності.

Згідно із частиною другою статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюються на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Таким чином,
обов'язок доказування того, що позивача
правомірно було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності
покладається на відповідача - суб'єкта
владних повноважень.

На думку суду, відповідач у даній
справі не довів правомірність
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1, з огляду на
таке.

Суспільні відносини, пов'язані зі
створенням правових, організаційних,
економічних та соціальних умов
реалізації громадянами України права
на державну службу, регулює Закон
України «Про державну службу» від
16.12.1993 року № 3723-ХІІ (з наступними
змінами та доповненнями). Державна
служба грунтується на принципах,
зокрема, професіоналізму,
компетентності, ініціативності,
чесності, відданості справі;
персональної відповідальності за
виконання службових обов'язків і
дисципліни (стаття 3 Закону). Державний
службовець повинен сумлінно
виконувати свої службові обов'язки
(стаття 5 Закону).

Відповідно до статті 10 Закону
основними обов'язками державних
службовців, серед іншого, є додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; забезпечення
ефективної роботи та виконання завдань
державних органів відповідно до їх
компетенції; безпосереднє виконання
покладених на них службових обов'язків,
своєчасне і точне виконання рішень
державних органів чи посадових осіб,
розпоряджень і вказівок своїх
керівників; сумлінне виконання своїх
службових обов'язків, ініціатива і
творчість в роботі.

Згідно зі статтею 14 даного Закону
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за порушення правил професійної етики,
інший вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Порядок застосування дисциплінарних
стягнень регламентують статті 148 - 149
Кодексу законів про працю України (КЗпП
України). Так, відповідно до статті 148
КЗпП України дисциплінарне стягнення
застосовується роботодавцем
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не враховуючи часу
звільнення працівника від роботи у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю
або перебування його у відпустці. При
цьому дисциплінарне стягнення не може
бути накладене пізніше шести місяців
із дня вчинення проступку.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Як встановлено судом, відповідачем
відібранні пояснення у ОСОБА_1 щодо
роботи робочої групи з питань
легалізації виплати заробітної плати
та зайнятості населення за 6 місяців 2014
року, проте такі пояснення не взяті до
уваги, та не враховані всі обставини
щодо діяльності такої групи. Так,
відповідно до пункту 7 Положення про
районну робочу групу з питань
легалізації виплати заробітної плати
та зайнятості населення (яке діяло до
24.04.2014 року) та пункту 6 Положення
(діючого з 24.04.2014 року) керівник робочої
групи організовує діяльність робочої
групи та несе відповідальність за
виконання покладених на неї завдань, а
не заступник.

У спірному випадку мала місце саме
бездіяльність керівника робочої групи
ОСОБА_2, яка не вживала відповідних
заходів щодо належної організації
роботи робочої групи. Протягом першого
півріччя 2014 року засідання робочої
групи скликане керівником та проведене
лише один раз 05.05.2014 року. При цьому, суд
не бере до уваги пояснення
представника відповідача про тривалу
відсутність ОСОБА_2 на роботі з
поважних причин (у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності) у період з
13.01.2014 року по 22.01.2014 року та з 27.01.2014 року
по 14.03.2014 року та подальше її звільнення
з 20.05.2014 року (а. с. 66, 75-79), через що нею не
виконувались свої повноваження, які, на
думку відповідача, мав здійснювати
ОСОБА_1, оскільки діюче до 24.04.2014 року
Положення про районну робочу групу з
питань легалізації виплати заробітної
плати та зайнятості населення не
передбачало виконання обов'язків
керівника групи у разі його
відсутності заступником. Відповідно у
позивача не було повноважень
ініціювати, скликати та проводити
засідання робочої групи.

Разом з тим, суд враховує пояснення
ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо і
він не міг знати про тимчасову
відсутність на роботі керівника
робочої групи ОСОБА_2 Представником
відповідача не надано суду відповідних
доказів про те, що позивача, який є
працівником іншої установи,
інформовано про тимчасову відсутність
на роботі ОСОБА_2 На думку суду, саме
відповідач (до повноважень якого
входить створення дорадчих органів) у
разі тривалої відсутності керівника
робочої групи з питань легалізації
виплати заробітної плати та зайнятості
населення - заступника голови
Борщівської РДА мав вжити заходів та
покласти виконання таких обов'язків на
заступника керівника робочої групи та
довести це до його відома. Такі дії були
реалізовані лише 24.04.2014 року після
затвердження нового Положення про
районну робочої групи з питань
легалізації виплати заробітної плати
та зайнятості населення.

З 24.04.2014 року було затверджено новий
персональний склад робочої районної
групи, до якого увійшли два заступника
керівника робочої групи. У спірному
випадку відповідачем покладено
відповідальність за незадовільно
роботу районної робочої групи на
ОСОБА_1 Для об'єктивної оцінки роботи
групи відповідач мав би відібрати
пояснення щодо роботи робочої групи з
питань легалізації виплати заробітної
плати та зайнятості населення і у
другого заступника керівника ОСОБА_3
Суд критично оцінює пояснення
представника відповідача про те, що
такі пояснення відбиралися, оскільки
до матеріалів справи відповідачем
долучена лише доповідна записка ОСОБА_3
від 18.07.2014 року, а не її пояснення про
невиконання завдань робочою групою,
зокрема, не проведення перевірок щодо
оформлення трудових відносин, на що
звернута увага на колегії
Тернопільської обласної державної
адміністрації. Такі обставини свідчать
про упереджене ставлення до позивача.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1
з 26.05.2014 року по 11.07.2014 року перебував у
відпустці (а. с. 8), тобто у зв'язку з
відсутністю керівника робочої групи (з
20.05.2014 року ОСОБА_2 звільнена з посади)
та відпусткою позивача, саме ОСОБА_3
мала виконувати обов'язки керівника
робочої групи та відповідно нести
відповідальність за роботу групи в цей
період. Такі обставини не взяті до
уваги відповідачем при вирішенні
питання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1

Суд звертає увагу, що наведені факти не
позбавляли можливості позивача як
державного службовця, який повинен
реалізовувати завдання та виконувати
функції державного органу, проявляти
ініціативу та самостійно цікавитись
роботою робочої групи, вносити свої
пропозиції, зауваження, що не робилось
позивачем. Незважаючи на це,
встановлені обставини справи не
свідчать про вчинення ОСОБА_1
дисциплінарного проступку у вигляді
неналежного виконання службових
обов'язків, що виразилось у
бездіяльності та невжитті заходів щодо
організації роботи районної робочої
групи з питань легалізації виплати
заробітної плати та зайнятості
населення.

Крім того, суд враховує, що 09.10.2014 року
президією ради Тернопільської
обласної профспілкової організації
профспілки працівників соціальної
сфери України за поданням Борщівської
РДА прийнята постанова про відмову в
наданні згоди на притягнення до
дисциплінарної відповідальності
заступника начальника - начальника
відділу праці управління праці
соціального захисту населення
райдержадміністрації, голови
первинної профспілкової організації
управління соціального захисту
населення Борщівської РДА, члена ради
Тернопільської обласної профспілкової
організації профспілки працівників
соціальної сфери України ОСОБА_1 (а. с.
92-94).

Частина перша статті 252 КЗпП України
формулює загальне положення, яке
покладає на власника або уповноважений
ним орган обов'язок створення для
працівників підприємства, установи,
організації обраних до складу виборної
профспілкової організації, можливості
для здійснення їхніх повноважень.

Частиною другою статті 252 КЗпП України
і частиною другою статті 41 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності»
передбачено, що однією з гарантій
можливості здійснення такими особами
своїх повноважень є заборона
притягнення їх до дисциплінарної
відповідальності без попередньої
згоди виборного органу, членами якого
вони є.

Згідно із частиною шостою статті 39
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності»
рішення профспілки про ненадання згоди
на розірвання трудового договору з
працівником має бути обґрунтованим. У
разі якщо в рішенні немає
обґрунтування відмови у такій згоді,
роботодавець має право звільнити
працівника без згоди виборного органу
профспілки. Аналіз зазначеної норми
права дає підстави для висновку про те,
що власник має право звільнити
працівника без згоди профспілкового
органу за відсутності обґрунтування
профспілковим органом такої відмови, а
не з мотивів її відмови.

За аналогією правило частини шостої
статті 39 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» слід застосувати й до
передбачених частиною другою статті 252
КЗпП України, частиною другою статті 41
цього Закону випадків отримання згоди
профспілкового органу на притягнення
працівників - членів виборних
профспілкових органів до
дисциплінарної відповідальності. Саме
такий правовий висновок міститься в
постанові Верховного Суду України
22.10.2014 року (справа № 6-163цс14).

Як установлено судом, рішенням
профспілкової організації від 09.10.2014
року відмовлено в наданні згоди на
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності з
мотивів недоведеності факту вчинення
ним дисциплінарного проступку та
відсутності об'єктивних підстав для
такої відповідальності, рішення
профспілкового органу належно
обґрунтоване. Таким чином, суд
приходить до висновку про відсутність
у відповідача права на притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності без згоди виборного
органу профспілки.

Отже, враховуючи наведені положення
чинного законодавства, встановлені
судом обставини справи та за наявності
рішення профспілкового органу про
відмову надати згоду на притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1, виходячи з наданих суду статтею
162 КАС України повноважень,
адміністративний позов підлягає до
задоволення повністю шляхом прийняття
постанови про визнання протиправним та
скасування розпорядження голови
Борщівської РДА від 24.07.2014 року № 120-с
про застосування дисциплінарного
стягнення.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163,
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та
скасувати розпорядження голови
Борщівської районної державної
адміністрації Тернопільської області
від 24 липня 2014 року № 120-с про
застосування дисциплінарного
стягнення до ОСОБА_1

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Чепенюк О.В.

копія вірна:

Суддя
Чепенюк О.В.