Справа № 2а/0270/4998/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/5946/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Ланченко Л.В.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-промислова компанія
Марія" на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
17.11.2011 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.12.2011

у справі № 2а/0270/4998/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-промислова компанія
Марія"

до Державної податкової
інспекції у м. Вінниці

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-промислова компанія
Марія" звернулось до Вінницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Вінниці про зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 17.11.2011
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2011
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 17.11.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
19 травня 2011, позивач подав до ДПІ у м.
Вінниці, разом із податковою
декларацією за квітень 2011 року, заяву
про повернення суми бюджетного
відшкодування.

При заповненні податкової
декларації за квітень 2011 року,
позивачем допущено неточність, а саме:
сума, яка за рішенням ТОВ
"Торгівельно-промислова компанія
"Марія" підлягає поверненню, помилково
була занесена не в рядок 23.1: сума, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку, а в рядок 23.2: у
зменшення податкових зобов`язань з
податку на додану вартість наступних
звітних періодів.

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-промислова компанія
"Марія" звернулось до відповідача з
листом №23 від 04.08.2011, в якому
повідомила, що підприємством прийнято
рішення саме про повернення суми
бюджетного відшкодування, а не про
зарахування в рахунок зменшення
податкових зобов`язань наступних
періодів, і це підтверджується поданою
заявою про повернення бюджетного
відшкодування.

Листом фіскального органу №
49400/10/15-2 від 07.09.2011 відмовлено в
задоволенні заяви позивача №23 від
04.08.2011 року стосовно зміни напрямку
бюджетного відшкодування з підстав, що
Податковим кодексом України таке не
передбачено.

Згідно з ст. 50.1 ст. 50 Податкового
кодексу України, у разі якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Передбачене у п. 50.1 ст. 50 ПК України
право виправити самостійно виявлені
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації, може бути
обмежено виключно випадками,
визначеними у Кодексі.

Крім того, згідно п. п. 200.6, 200.7 ст. 200
ПК України платник податку може
прийняти самостійно рішення про
зарахування в повному обсязі належної
йому суми бюджетного відшкодування або
її частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів; платник податку,
який має право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Суди попередніх інстанцій дійшли
до висновку, що оскільки позивачем
порушена процедура коригування
податкової звітності, то підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів зазначає, що
посилання позивача на п. 46 листа
Державної податкової адміністрації
України №1399/7/15-3317 від 28.01.2003, в якому
надано роз`яснення щодо
задекларованого напрямку бюджетного
відшкодування, і згідно даного пункту,
в цьому випадку подання уточнюючої
декларації не потрібне є
неправомірним, оскільки даний лист
втратив чинність на підставі
Податкового кодексу України

Рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-промислова компанія
Марія" на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
17.11.2011 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.12.2011 у справі № 2а/0270/4998/11 слід
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельно-промислова компанія
Марія" відхилити.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 17.11.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2011 у
справі № 2а/0270/4998/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді Л.В.
Ланченко О.І. Степашко