Справа № 817/3599/14
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 817/3599/14

17 листопада 2014 р.
м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд в складі головуючого судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Сократова А.О.,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання позивача про
вжиття заходів забезпечення позову в
справі за адміністративним позовом

Публічне акціонерне товариство
"Рівнеобленерго" до Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
дій протиправними, скасування
податкової вимоги, рішення про опис
майна в податкову заставу та
зобов'язання вчинення певних дій В С Т А
Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Рівнеобленерго" звернувся до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання дій
протиправними, скасування податкової
вимоги, рішення про опис майна в
податкову заставу та зобов'язання
вчинення певних дій.

14 листопада 2014 року позивач подав
клопотання про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом зупинення
дії податкової вимоги ДПІ в м. Рівному
Головного управління Міндоходів в
Рівненській області №4439-25 від 04.11.14 р.
та рішення вказаного суб'єкта владних
повноважень про опис майна в податкову
заставу №209 від 06.11.2014 р., а також
заборони ДПІ в м. Рівному Головного
управління Міндоходів в Рівненській
області вчиняти будь-які дії,
спрямовані на погашення податкового
боргу згідно податкової вимоги №4439-25
від 04.11.14 р..

Клопотання мотивує тим, що з огляду на
фактичний фінансовий стан Товариства,
безпідставна оплата на виконання
вимоги податкового органу в подальшому
до кінця 2014 звітного року авансових
внесків з податку на прибуток за
наявності значної переплати з даного
податку в сумі 4 232 968 грн., завдасть
значної шкоди правам за законним
інтересам Товариства. Крім того,
позивач наголошує на тому, що очевидною
є протиправність дій Відповідача,
оскільки останнім ігноруються
листи-роз'яснення, надані вищестоящим
податковим органом, щодо
обов'язковості проведення зарахування
коштів, у разі наявності переплати по
авансовим внескам з податку на
прибуток підприємств, що сплачені при
виплаті дивідендів. Зокрема, у листі
Міндоходів від 17.07.2014 р. визначено, що
«якщо сума авансових внесків,
сплачених у зв'язку із виплатою
дивідендів, перевищуватиме суму
податкових зобов'язань за 2013 рік, то
сума такого перевищення та сума
сплачених авансових внесків у зв'язку
із виплатою дивідендів у 2014 році
зменшуватиме суми щомісячних
авансових внесків з податку на
прибуток, що підлягатимуть сплаті у 2014
році».

У судовому засіданні представник
позивача заявлене клопотання
підтримав.

Представник відповідача проти
забезпечення позову заперечила з
підстав необґрунтованості клопотання,
в судове засідання не прибула та подала
клопотання про розгляд без її участі.
Згідно ч.3 ст.118 КАС України неприбуття в
судове засідання представника
відповідача не перешкоджає розгляду
клопотання.

Дослідивши докази в обґрунтування
клопотання, вивчивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що клопотання про
забезпечення позову є необґрунтованим,
тому до задоволення не підлягає.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Згідно із п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

В силу п.3.1. "Порядку направлення
органами доходів і зборів податкових
вимог платникам податків",
затвердженого Наказом Міністерства
доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576
(далі - Порядок), податкові вимоги
формуються автоматично на підставі
даних інформаційної системи органів
доходів і зборів.

Як зазначено вище, податковим органом
на підставі облікових даних наявних у
картці особового рахунку по податку на
прибуток ПАТ "Рівнеобленерго"
сформовано податкову вимогу від 04.11.2014
року у сумі 700917 грн. та отримано
позивачем 10.11.2014 року.

Слід зазначити, що згідно з податковим
законодавством актом індивідуальної
дії, що спричиняє правові наслідки для
платника податків, є податкове
повідомлення - рішення про визначення
податкових зобов'язань. В свою чергу
податкова вимога є інформаційним
документом, яким контролюючий орган
повідомляє про наявність податкового
боргу та необхідність його погашення.

Суд враховує положення ст.95.2
Податкового кодексу України, згідно
якого стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Отже контролюючим
органом не можуть бути вжиті будь-які
заходи на стягнення податкового боргу
до сплину 60-денного терміну від дня
надіслання платнику податкової вимоги,
а тому за цих обставин очевидна
небезпека заподіяння шкоди правам чи
інтересам позивача відсутня.

Що стосується клопотання позивача про
забезпечення адміністративного позову
шляхом заборони ДПІ в м. Рівному
Головного управління Міндоходів в
Рівненській області вчиняти будь-які
дії, спрямовані на погашення
податкового боргу згідно податкової
вимоги №4439-25 від 04.11.14 р., суд зазначає
наступне.

Згідно з підпунктами 88.1 та 88.2 статті 88
ПК України з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу; право податкової
застави виникає згідно з цим Кодексом
та не потребує письмового оформлення.

Статтею 95 розділу II Кодексу визначено
порядок продажу майна, що перебуває у
податковій заставі. Так, контролюючий
орган на підставі рішення суду
здійснює стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків. Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 95.3 статті 95 Кодексу визначено,
що стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу.

Отже, рішення керівника контролюючого
органу про погашення усієї суми
податкового боргу може прийматися лише
на підставі рішення суду.

Продаж майна позивача можливий лише в
разі прийняття судового рішення про
надання дозволу на погашення суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі, а це не є предметом
судового розгляду в даній
адміністративній справі та потребує
тривалого часу для виконання.

Крім того, рішення про опис майна в
податкову заставу №209 від 06.11.2014 р. не
спричиняє для позивача безпосередньо
негативних наслідків у вигляді
обмеження права користування належним
йому майном.

Всі ці обставини також підтверджують
відсутність очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам чи інтересам
ПАТ "Рівнеобленерго". З наданих
позивачем доказів суд також не вбачає
очевидної протиправності рішень та дій
податкового органу, а також того факту,
що захист прав чи інтересів Товариства
стане неможливим без вжиття заходів
забезпечення або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних
зусиль.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд
за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги. Позивач не обґрунтував
необхідності вжиття зазначених ним
заходів забезпечення
адміністративного позову. Крім того,
позивач не надав доказів того, що у
випадку незабезпечення позову буде
завдано шкоди його правам та інтересам.

З огляду на зазначене, у суду відсутні
підстави для застосування заходів
забезпечення адміністративного позову
з мотивів, які наведені позивачем у
клопотанні про забезпечення позову.

За таких обставин, у задоволення
клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 117, 118 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Публічне
акціонерне товариство "Рівнеобленерго"
про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову шляхом
зупинення дії податкової вимоги ДПІ в
м. Рівному Головного управління
Міндоходів в Рівненській області №4439-25
від 04.11.14 р. та рішення вказаного
суб'єкта владних повноважень про опис
майна в податкову заставу №209 від 06.11.2014
р., а також заборони ДПІ в м. Рівному
Головного управління Міндоходів в
Рівненській області вчиняти будь-які
дії, спрямовані на погашення
податкового боргу згідно податкової
вимоги №4439-25 від 04.11.14 р.,- відмовити
повністю.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
нею законної сили за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Суддя
Борискін С.А.