Справа № 826/9638/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9638/14
у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнайтед Форест" та
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів та зборів України
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юнайтед
Форест" до Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів та зборів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у місті Києві про скасування
рішення та повернення надмірно
сплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Юнайтед Форест"
звернулось до суду із адміністративним
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про визнання
протиправним та скасування рішення
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів та зборів України
про:

- визнання протиправним та скасування
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів №100270001/2014/300120/2
від 03.06.2014р.;

- визнання протиправною та скасування
картки відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№100270001/2014/00386 від 03.06.2014р.;

- зобов'язання Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
визначити митну вартість товару за
ціною договору (контракту) товарів, які
імпортуються щодо товарі відповідно до
декларації митної вартості
№100270001/2014/209883/001 від 03.06.2014р.;

- стягнення з Державного бюджету
України на користь ТОВ "Юнайтед Форест"
суму надміру сплаченої суми митних
платежів в розмірі 20007,80грн. (двадцять
тисяч сім гривень 80 коп.), що
складається із податку на додану
вартість на р/р 7244 в "Укрексімбанк"
м. Києва, МФО 322313.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
серпня 2014 року вимоги
адміністративного позову було
задоволено частково.

Позивач, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення з Державного бюджету України
на користь ТОВ "Юнайтед Форест" суму
надміру сплаченої суми митних платежів
в розмірі 20007,80грн. та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в цій частині.

Відповідач, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступного висновку.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України
митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 Митного кодексу України
передбачено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Відповідно до приписів ч.ч. 2-8 ст. 57
Митного кодексу України, основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 цього Кодексу.

Згідно ст.58 Митного кодексу України
метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Судом першої інстанції встановлено, що
між позивачем та компанією "Europscell GmbH"
було укладено контракт № ЕUF від
20.10.2010Р., згідно з яким ТОВ "Юнайтед
Форест" купує у компанії "Europscell GmbH"
багатошаровий пакувальний картон в
листах (код УКТ ЗЕД ) (надалі -
товар).

Як слідує із матеріалів справи,
даний товар позивачем було подано до
митного оформлення та задекларовано
його митну вартість згідно із ст. 58 МК
за першим методом (за ціною договору).

Як вбачається із матеріалів
справи, з метою митного оформлення
вказаного товару позивачем до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
разом із декларацію митної вартості
№100270001/2014/209883/001 від 03.06.2014р. подано
наступні документи:

- зовнішньоекономічний договір з
компанією "Europscell GmbH";

- специфікація до договору; -
інвойс;

- експортна декларація країни
відправлення;

- довідку про транспортні витрати;

- прайс - лист виробника.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, відповідач за наслідком
розгляду документів дійшов до висновку
про наявність наступних розбіжностей:

- відповідно до частини 10 статті 58
Кодексу при визначенні митної вартості
до ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари,
додаються витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті. Такими витратами є,
також, витрати на навантаження,
вивантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України. Відповідно до
пункту 1 додатку від 28.01.2014р. № 124 до
зовнішньоекономічного контракту від
20.10.2010р. № ЕUF 2010 "Цена товара включает
стоимость тары и упаковки". Згідно з
пунктом 3 додатку від 28.01.2014р. №124 до
зовнішньоекономічного контракту від
20.10.2010р. № ЕUF 2010 "Условия поставки: CIF
Одесса (Украина) (без выгрузки
контейнеров в порту Одесса), согласно
Инкотермс-2000)". Отже, у ціну товару не
включено вартість вивантаження товару
на митну територію України;

- експортна декларація країни
відправлення № 9143640 датована
25.04.2014р. У той же час, такий
товаротранспортний документ як
коносамент №NBO1404040, згідно з яким
здійснюється міжнародне переміщення
товару, складено 28.04.2014р., як і
комерційний інвойс від 28.04.2014р. № 2014-24938.

Проте відповідачем не прийнято до
уваги, що Продавець по контракту -
"Europscell GmbH" закуповує даний товар у
виробника. Дану експортну декларацію
виписує виробник товару для Продавця і
"Europscell GmbH"). Продавець ("Europscell GmbH") після
отримання товару виписує інвойс для
ТОВ "Юнайтед Форест".

- надані декларантом документи не
розкривають суму всіх платежів, що були
здійснені або повинні бути здійснені
на користь продавця;

- у наданому додатку до листа АУП
"Укрпапір" від 22/04/2014 № 337 щодо вартості
окремих видів картонно-паперової
продукції, що ввозиться на митну
територію України станом на 22 квітня
2014, зазначено, що вказані ціни є
актуальними в травні 2014 року за
контрактами, укладеними у квітні 2014.
Наданий контракт поставки № ЕUF 2010
укладений 20.10.2010р., а специфікація на
поставку № 124 від 28.01.2014р.

Посилання відповідача на лист
"Укрпапір" №337 від 22.04.2014р. не носить
правового підґрунтя, оскільки АУП
"Укрпапір" не є стороною контракту, а
лише здійснює моніторинг цін та не
встановлює ціни на товар. Даний лист
носить лише інформативний характер.

Разом з тим, відповідно до інформації
щодо вартості окремих видів
картонно-паперової продукції, що
ввозиться на митну територію України
код товару (папір та картон
крейдований, щільністю 210-330 г/кв.м. на
умовах СIF Одеса становить 920-980 дол. США
за 1 т. Проте, при винесенні спірного
рішення ці дані до уваги відповідачем
не були взяті до уваги.

Таким чином, фактичні обставини справи
свідчать про те, що відповідачем не
наведено доказів того, що документи,
подані декларантом для митного
оформлення товару є недостатніми чи
такими, що у своїй сукупності
викликають сумнів у достовірності
наданої інформації.

Водночас, як вірно зазначено судом
першої інстанції, надання додаткових
документів є необхідним у разі потреби
в підтвердженні задекларованої
декларантом митної вартості товару за
першим методом, викликаної
обґрунтованими сумнівами митного
органу в достовірності відомостей, які
містяться в поданих до митного
оформлення товару документах.

Крім того, подання митному органу для
митного оформлення товару додатково
витребуваних документів (зазначених
вище) відповідно Митного кодексу
України не є обов'язковим. Такі
документи в якості додаткових
надаються у випадку необхідності
підтвердження відомостей про митну
вартість товару, що містяться в
основних доданих до декларації
документах, достовірність яких
викликає сумнів у митного органу.

Повно та всебічно дослідивши матеріали
справи, колегія суддів зазначає, що
позивач подав достатній та належний
пакет документів для застосування
основного методу визначення митної
вартості товару та мав право на
розмитнення товару відповідно до
чинного законодавства, а тому колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, щодо протиправності
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів №100270001/2014/300120/2
від 03.06.2014 р.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
відсутність підстав для задоволення
позовної вимоги про зобов'язання
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів визначити митну вартість
товару за ціною договору (контракту)
товарів, які імпортуються щодо товарі
відповідно до декларації митної
вартості №100270001/2014/209883/001 від 03.06.2014р.,
оскільки такі дії відносяться до
дискреційних повноважень відповідача.

Що стосується стягнення з Державного
бюджету України на користь ТОВ "Юнайтед
Форест" суму надміру сплаченої суми
митних платежів в розмірі 20007,80грн.,
колегія суддів зважає на наступне.

Процедуру повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, у тому числі у випадках,
зазначених у статті 264, частині
четвертій статті 284 Митного кодексу
України та в міжнародних договорах
України визначає Порядок повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затверджений наказом Державної митної
служби України від 20.07.2007 р. № 618 (далі -
Порядок).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Порядку,
для повернення з Державного бюджету
України митних та інших платежів,
помилково та/або надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що позовні вимоги про стягнення з
Державного бюджету України на користь
ТОВ "Юнайтед Форест" суму надміру
сплаченої суми митних платежів в
розмірі 20007,80грн., на думку суду, є
необґрунтованими та передчасними,
оскільки виникнення права на
повернення сплачених податків і зборів
пов'язується з певними обставинами та
відповідною процедурою, а позивачем в
свою чергу не надано належних та
допустимих доказів порушення
відповідачами права на повернення йому
суми внесеної авансової переоплати,
митних та інших платежів, помилково
та/або надмірно сплачених до бюджету
(фінансової гарантії).

Доводи апеляційних скарг зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про часткове задоволення
адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юнайтед
Форест" та Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів та зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 серпня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.
Мєзєнцев

суддя

В.В. Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.