Справа № 2а-10739/12/0170/17
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/36669/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Конюшка К.В.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Кримського республіканського
підприємства "Сімферопольське
міжміське бюро реєстрації і технічної
інвентаризації", відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Алуштинського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим,
третя особа - товариство співвласників
багатоквартирного будинку "Клинок" про
визнання протиправною відмови та
спонукання до виконання певних дій,,-

в с т а н о в
и л а :

01.10.2012 року ОСОБА_4 звернулась
до суду позовом про визнання
протиправною відмову відповідача в
здійсненні реєстрації права власності
на нерухоме майно та зобов'язання
відповідача здійснити державну
реєстрацію права власності.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 08.11.12 позовні
вимоги задоволено частково. Визнано
протиправними дії Кримського
республіканського підприємства
"Сімферопольське міжміське бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації" у відмові в реєстрації
за ОСОБА_4 права власності на окремо
розташоване жиле приміщення площею 16,0
кв.м. - літер "В1", розташоване за адресою:
АДРЕСА_1. Зобов'язано Кримське
республіканське підприємство
"Сімферопольське міжміське бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації" здійснити за ОСОБА_4
державну реєстрація речових прав на
нерухоме майно - окремо розташоване
приміщення площею 16,0 кв.м. - літер "В1",
розташоване за вищевказаною адресою. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2013 року, рішення суду
першої інстанції скасовано та прийнято
нове, яким в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_4, відповідно до
договору купівлі-продажу від 11.10.1978
року, посвідченого Алуштинською
державною нотаріальною конторою за №
2526, є власницею 80/300 часток будинку
АДРЕСА_1. Відповідно до витягу №
26423200 про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 15.06.2010 року
Кримським республіканським
підприємством "Сімферопольське
міжміське бюро реєстрації та технічної
інвентаризації" зареєстровано право
власності. До складу майна, що належить
позивачці на праві приватної власності
належить: літер "А" - житлова, літер
"а" - приміщення № 2-5, приміщення 2-7,
підвал під літером "А", літер "В" - 1/2
частина сараю.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Алуштинської міської ради від
18.01.2008 року № 21, затверджено акт
міжвідомчої комісії від 06 грудня 2007
року, визнано переобладнане приміщення
колишньої кухні квартири АДРЕСА_1
житловим приміщенням, що відповідає
санітарним і технічним нормам, які
пред'являються до жилих приміщень у
відповідності до СНіП 2.08.-01-89 "Житлові
будівлі". Пунктом 2 названого рішення
зобов'язано Бюро технічної
інвентаризації внести відповідні
зміни до технічної документації
вказаної, відповідно до пункту 1.1 цього
рішення, власником якого є громадянка
ОСОБА_4

18.09.2012 року ОСОБА_4 звернулась до КРП
"Сімферопольське МБРТІ" з заявою про
оформлення права власності на окремо
розташоване житлове приміщення,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Листом від 25.09.2012 року № 3178 КРП
"Сімферопольське МБРТІ" повідомив, що
заявнику необхідно надати документи на
земельну ділянку під вищевказане
житлове приміщення.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції вказав, що
відповідач протиправно відмовив
ОСОБА_4 у проведенні державної
реєстрації, чим порушив її права.

Натомість, суд апеляційної інстанції,
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог вказав, що рішення про визнання
права власності на спірні приміщення
скасовано, а отже підстави для
реєстрації вказаного майна відсутні.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, з огляду на
наступне.

Правовідносини, щодо яких виник спір,
щодо розв'язання якого позивач
звернувся до суду, врегульовано
положеннями Закону України від 01.07.2004 №
1952-IV "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", що визначає правові,
економічні, організаційні засади
проведення державної реєстрації
речових та інших прав, які підлягають
реєстрації за цим Законом, та їх
обтяжень і спрямований на забезпечення
визнання та захисту державою цих прав,
створення умов для функціонування
ринку нерухомого майна.

Приписами статті 15 вказаного Закону
визначено порядок проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, за змістом яких державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація
заяви;встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Проведення державної реєстрації прав
визначено розділом ІІІ Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 №7/5 (у
редакції наказу Міністерства юстиції
України від 28.07.2010 №1692/5), зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 18
лютого 2002 за №157/6445

З положень пункту 3.1 названого
Тимчасового положення з моменту
прийняття заяви про державну
реєстрацію прав реєстратором БТІ
розпочинається її розгляд. Реєстратор
БТІ встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на об'єкти, права щодо яких
підлягають державній реєстрації,
зокрема: відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочинну
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи для проведення
державної реєстрації прав, та сторін
(сторони) правочинну, згідно з яким
відбувається державна реєстрація
виникнення, переходу, припинення прав;
відповідність відомостей про об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації, наявним у Реєстрі прав та
поданим документам; відповідність
даних про наявність (або відсутність)
інформації та/або відповідних
документів, що свідчать про накладення
(зняття) заборони (арешту) або інших
обтяжень, що перешкоджають проведенню
державної реєстрації прав, у тому числі
відсутність встановлених законом
заборон на відчуження нерухомого
майна; наявність факту виконання умов
правочинну, з якими закон та/або
договір (угода) пов'язує можливість
проведення державної реєстрації
виникнення, переходу, припинення прав
на нерухоме майно.

Відповідно до приписів пункту 3.2
Тимчасового положення розгляд заяви
про державну реєстрацію прав
зупиняється реєстратором БТІ у разі:
подання документів для державної
реєстрації прав не в повному обсязі;
винесення ухвали суду про заборону
вчинення дій, пов'язаних з державною
реєстрацією прав, під час розгляду
заяви про державну реєстрацію прав;
вилучення документів із реєстраційної
справи у випадках, передбачених
законом; подання заяви про державну
реєстрацію права користування
(сервітуту) на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельних ділянках;
права користування (найму, оренди)
будівлею або іншими капітальними
спорудами, їх окремими частинами;
довірчого управління нерухомим майном
до проведення державної реєстрації
права власності на таке майно.

У разі наявності визначених пунктом 3.2
Тимчасового положення підстав, що
унеможливлюють прийняття відповідного
рішення приписами пункту 3.3 цього ж
положення реєстратору БТІ надано
право прийняття рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав. Тобто, як убачається з вказаного
пункту Тимчасового положення
реєстратор БТІ повинен надати заявнику
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав, яке
повинно відповідати встановленим до
нього вимогам.

Як встановлено судами, реєстратор БТІ
відповідне рішення заявнику не надав,
проте листом повідомив заявника про
необхідність надання документів на
земельну ділянку під об'єктом
нерухомості щодо реєстрації якого
подано заяву.

Крім того, рішенням апеляційного суду
АР Крим від16 травня 2012 року скасовано
рішення Алуштинського міського суду
від 17 листопада 2011року у справі за
позовом заступника прокурора м. Алушта
і інтересах ОСОБА_4 до КРП
«Сімферопольське міжміське бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації» про визнання права
власності на окремо розташоване жиле
приміщення квартири АДРЕСА_1, площею 16
кв. м.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, на підставі встановлених
обставин, колегія суддів погоджується
з висновками суду апеляційної
інстанції про відсутність підстав для
визнання відмови Кримського
республіканського підприємства
"Сімферопольське міжміське бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації" у проведенні
реєстрації за ОСОБА_4 права власності
на окремо розташоване жиле приміщення
протиправною.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: