Справа № 308/4806/14а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.
Справа № 6077/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в інтересах громадянки Сомалі
ОСОБА_3 на додаткову постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 28.04.2014р. по
справі №308/4806/14-а за позовом Чопського
прикордонного загону Західного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України до
громадянки Сомалі ОСОБА_3 про примусове
видворення з України,-

У Х В А
Л И В :

Чопський прикордонний загін Західного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України звернувся
до суду з позовом до громадянки Сомалі
ОСОБА_3 про примусове видворення з
України.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 18.04.2014р. позов задоволено.
Зобов»язано примусово видворити
громадянку Сомалі ОСОБА_3 за межі
території України.

Додатковою постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 28.04.2014р. примусово
видворено громадянку Сомалі ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з неповнолітньою
дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі
території України.

Не погодившись з цим рішенням, його в
апеляційному порядку оскаржив
відповідач, який покликаючись на те, що
при винесенні додаткової постанови суд
порушив норми матеріального та
процесуального законодавства, а також
не встановив обставини справи, які
мають значення для справи, просить
додаткову постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 28.04.2014р. скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача у справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а додаткову постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

В заяві про уточнення позовних вимог,
позивач просив примусово видворити з
України громадянку Сомалі ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дитиною ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Приймаючи постанову у справі від 18.04.2014
року суд першої інстанції не врахував
цих позовних вимог.

Частиною першою статті 4 Закону України
"Про біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту"
закріплено збереження єдності сімей
біженців та осіб, які потребують
додаткового захисту або яким надано
тимчасовий захист. Зокрема, у частині
першій статті 10 цього Закону
передбачається, що центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту приймає рішення за
заявою про визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту, у тому числі стосовно
перебуваючих із заявником на території
України неповнолітніх дітей (членів
сім'ї заявника або таких, які
знаходяться під його опікою чи
піклуванням), внесених до анкети
заявника, на визнання яких біженцями
або особами, які потребують
додаткового захисту, є письмова згода
заявника, висловлена в анкеті чи заяві.

Як стверджується матеріалами справи
/а.с.12/ наказом ГУ ДМС України в
Закарпатській області від 30.01.2014 року
за № 20/б ОСОБА_3 відмовлено в прийняті
заяви про визнання біженцем або особою,
яка потребує додаткового захисту, як
особі, якій раніше було відмовлено у
визнанні біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, за
відсутності умов, передбачених
пунктами 1 та 13 частини 1 Закону України
"Про біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту".

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014 року
у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Закарпатській області про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії -
відмовлено.

При цьому, в процесі розгляду вказаної
справи, судом надано оцінку обставинам
фактичного прибуття позивача на
територію України, меті її перебування
на території України та підставам для
можливого надання їй статусу біженця з
огляду на її приналежність до клану
меншин Ашраф.

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що в матеріалах справи відсутні
документи, які б свідчили про наявність
підстав для надання позивачу статусу
біженця, їй відмовлено в прийняті заяви
про визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, а тому
підстав для її залишення на території
України разом з дитиною немає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 168 КАС України,
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову у випадку, якщо
щодо однієї із позовних вимог, з
приводу якої досліджувалися докази, не
ухвалено рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до переконання про те, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, додаткова постанова суду
першої інстанції відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а додаткову постанову
- без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 168, 195, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
громадянки Сомалі ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а додаткову постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 28.04.2014р. по
справі №308/4806/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

суддя
Я.С. Попко

суддя
Р.П. Сеник