Справа № 201/13077/14-а
Суддя: Черновськой Г. В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Пісчанській Т.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Івкіної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що вийшов на пенсію
державного службовця 24 вересня 2011 року.
Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року було зобов'язано
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця починаючи з 06
березня 2013 року, включивши до складу
заробітної плати для призначення
пенсії суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та грошової допомоги за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, з яких сплачені
страхову внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року єдиний внесок на
загальнообов'язкове соціальне
страхування. На виконання зазначеного
судового рішення відповідач вчинив
дії, які не прописані резолютивною
частиною постанови, а саме: з 06 березня
2013 року зменшив на 10% (з 90% до 80%) розмір
відсотків заробітної плати при
обчисленні пенсії. На письмове
звернення позивача щодо зазначених дій
відповідач отримав відмову у їх
роз'ясненні, зазначивши про можливість
оскарження своїх дій у судовому
порядку. Тому позивач звернувся до суду
з даним позовом, в якому просив суд
визнати протиправними дії відповідача
у зменшенні відсотків заробітної плати
з 90% до 80% при здійсненні перерахунку
пенсії на виконання постанови
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська по справі № 201/10995/13-а
від 05 листопада 2013 року (з включенням в
заробіток, з якого обчислюється пенсія,
інших виплат) за період з 06 березня 2013
року; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок позивачу пенсії
на виконання постанови Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська по
справі № 201/10995/13-а від 05 листопада 2013
року (з включенням в заробіток, з якого
обчислюється пенсія, інших виплат),
виходячи із розміру 90 % заробітної
плати, починаючи з 06 березня 2013 року.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
надала суду письмові заперечення, в
яких посилається на статтю 37 ЗУ «Про
державну службу» в редакції, що була
чинною станом на 01 листопада 2013 року та
передбачала призначення пенсії в
розмірі 80 % суми заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а. с. 33-34).

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню наступних
підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду, якщо вважає, що рішенням, дією
чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. У випадках, установлених
законом, до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставах яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в управлінні пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська з 24 вересня 2011 року та
отримує пенсію за віком відповідно до
ЗУ «Про державну службу».

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року зобов'язано
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця починаючи з 06
березня 2013 року, включивши до складу
заробітної плати для призначення
пенсії суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та грошової допомоги за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, з яких сплачені
страхову внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року єдиний внесок на
загальнообов'язкове соціальне
страхування (а. с. 5-8, 36).

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська від 05 лютого 2014 року
№ Г-3 позивачу повідомлено, що на
виконання зазначеної постанови суду
апеляційної інстанції управлінням
було здійснено перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з 06 березня 2013 року у розмірі 80%
заробітної плати з урахуванням суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та грошової
допомоги за сумлінну безперервну працю
в органах державної влади, з яких
сплачені страхову внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний
внесок на загальнообов'язкове
соціальне страхування. При цьому
відповідач послався на вимоги ст. 37 ЗУ
«Про державну службу» у редакції, що
діє з 01 жовтня 2011 року (а. с. 11-12).

При цьому, з листа відповідача за вих..
№ Г 806-13 від 18 квітня 2013 року вбачається,
що станом на 01 квітня 2013 року (до
винесення вказаної вище постанови суд)
позивачу призначена пенсія державного
службовця, яка обчислюється виходячи
із 90% заробітної плати державного
службовця (а. с. 13-14).

Частиною 2 ст. 33 ЗУ «Про державну
службу» передбачено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок, а отже зазначені суми є
частиною заробітної плати позивача.

Відповідно до ч.6 ст. 33 ЗУ «Про державну
службу» державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до ч.2 ст. 37 ЗУ «Про державну
службу» пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії , а
особам які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.
Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 «Про
деякі питання визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до ЗУ
«Про державну службу», враховуються в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

Частиною 2 ст. 35 ЗУ «Про державну
службу» встановлено, що державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, з виплатою допомоги для
оздоровлення у розмірі посадового
окладу.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 березня 2006 року № 268 встановлено,
що керівникам надано право, в межах
встановленого фонду оплати праці,
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати.
Враховуючи, що джерелом виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
є фонд заробітної плати, то матеріальна
допомога, яка виплачувалася відповідно
до ст. 35 ЗУ «Про державну службу» і з
якої нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, є складовою частиною
фонду заробітної плати, а тому
являється об'єктом для призначення і
перерахунку пенсії відповідно до ст. 37
вказаного закону.

Відповідно до п.1 ст. 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані та сплачені
страхові внески в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати, з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності ЗУ «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 66 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці, на які відповідно до ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування , в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу, сукупного
оподатковуваного доходу, з яких
справляються страхову внески до
соціальних фондів, що діяла на день
одержання зазначеного заробітку.

Статтею 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Необхідно зазначити, що предметом
спору, за наслідками розгляду якого
було винесено постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року, було включення у розрахунок
пенсії суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та грошової допомоги за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, з яких сплачені
страхову внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року єдиний внесок на
загальнообов'язкове соціальне
страхування, питання щодо встановлення
розміру відсотків від заробітної плати
для обчислення пенсії не вирішувалось,
а тому підстави для перерахування
пенсії позивачу із зменшенням
відсотків від заробітної плати при
обчисленні пенсії - відсутні.

Відповідно до положення статті 37
Закону України «Про державну службу», в
редакції закону України від 08 липня 2011
року №3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
відповідно до якого пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
суми їх заробітної плати, набрало
чинності з 01 жовтня 2011 року, тому і
застосовується при призначенні пенсій
з 01 жовтня 2011 року та не змінює правила
перерахунку пенсій.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 71, 94, 159, 161-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправними дії
управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
щодо зменшення відсотків заробітної
плати з 90% до 80% при здійсненні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року (з включенням в
заробіток, з якого обчислюється пенсія,
інших виплат) за період з 06 березня 2013
року.

Зобов'язати управління пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок ОСОБА_1 пенсії на виконання
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року (з включенням в
заробіток, з якого обчислюється пенсія,
інших виплат), виходячи із розміру 90 %
заробітної плати, починаючи з 06 березня
2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку на протязі 10 днів
з дня проголошення постанови шляхом
подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя : Г.В. Черновськой