Справа № 824/1937/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/15226/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Чернівецької митниці
Міндоходів про скасування наказу,
поновлення на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4
на постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 6 лютого 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом в якому просив скасувати Наказ
Чернівецької обласної митниці № 365-к
від 07.08.2013 року про його звільнення з
митних органів; зобов'язати
Чернівецьку митницю Міндоходів як
правонаступника Чернівецької обласної
митниці, поновити його на рівнозначній
посаді в Чернівецькій митниці
Міндоходів; стягнути з відповідача
заробітну плату за час вимушеного
прогулу.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року адміністративний позов
задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідачем не
доведено правомірності звільнення
ОСОБА_4 з посади провідного інспектора
відділу митного оформлення митного
поста «Мамалига» Чернівецької
обласної митниці Державної митної
служби України за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 6 лютого 2014
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, а саме постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року скасовано та ухвалено нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
мотивував своє рішення тим, що
відбулися зміни в організації
виробництва і праці відповідача у
зв'язку із проведеною реорганізацією,
що мало наслідком скорочення штату
працівників, а тому позивача
правомірно звільнено із займаної
посади.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що відповідачем не враховано
ст. 42 КЗпП України, щодо його
переважного права на залишення на
роботі.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

11.08.1994 року позивача було зараховано в
штат Кельменецької митниці на посаду
інспектора. 30 січня 2013 року він
переведений на посаду провідного
інспектора відділу митного оформлення
митного поста «Мамалига».

Наказом № 365-к від 07.08.2013 року позивача
звільнено з посади провідного
інспектора відділу митного оформлення
митного поста «Мамалига» Чернівецької
обласної митниці Державної митної
служби України у зв'язку з
реорганізацією та скороченням штатної
чисельності Чернівецької обласної
митниці, відповідно до пункту 1 статті 40
КЗпП України.

Наказ № 365-к від 07.08.2013 року «Про
звільнення ОСОБА_4», було видано на
підставі Постанови Кабінету Міністрів
України від 20.03.2013 року № 229 «Про
утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів»,
наказів Міністерства доходів і зборів
України від 26.04.2013 року № 81 «Про
затвердження тимчасових типових
структур територіальних органів
Міндоходів», від 26.04.2013 року № 80 «Про
затвердження чисельності працівників
територіальних органів Міндоходів», та
відповідно до Тимчасової
організаційної структури Чернівецької
митниці Міндоходів, затвердженої
Міністром доходів і зборів України
Клименком О.В. від 07.05.2013 року та
тимчасового штатного розпису на 2013 рік
Чернівецької митниці Міндоходів,
затвердженого заступником Міністра
доходів і зборів - керівником апарату
Левицьким B.C. 07.05.2013 року, наказу
Чернівецької митниці від 14.05.2013 року № 2
«Про введення в дію тимчасової
організаційної структури та
тимчасового штатного розпису митниці
на 2013 рік», відповідно до пункту 1
статті 40 КЗпП України.

07.06.2013 року позивачу було винесено
попередження у зв'язку з
реорганізацією Чернівецької обласної
митниці Державної митної служби
України, відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 20.03.2013
року № 229 «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів», наказів
Міністерства доходів і зборів України
від 26.04.2013 №81 «Про затвердження
тимчасових типових структур
територіальних органів Міндоходів»,
від 26.04.2013 року № 80 «Про затвердження
чисельності працівників
територіальних органів Міндоходів», та
відповідно до Тимчасової
організаційної структури Чернівецької
митниці Міндоходів, затвердженої
Міністром доходів і зборів України
Клименком О.В. від 07.05.2013 року та
Тимчасового штатного розпису На 2013 рік
Чернівецької митниці Міндоходів,
затвердженого заступником Міністра
доходів і зборів - керівником апарату
Левицьким B.C. 07.05.2013 року, наказу
Чернівецької митниці від 14.05.2013 року № 2
«Про введення в дію тимчасової
організаційної структури та
тимчасового штатного розпису митниці
на 2013 рік», керуючись вимогами частини 1
статті 49-2 КЗпП України, та попереджено
про наступне вивільнення у зв'язку із
скороченням штатної чисельності
відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП
України та одночасно запропоновано
звернутися в Чернівецький міський
центр зайнятості для вирішення питання
працевлаштування або
працевлаштуватися самостійно.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадках змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що
при скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Частиною 1 статті 43 КЗпП України
передбачено, що розірвання трудового
договору з підстав, передбачених
пунктами 1 (крім випадку ліквідації
підприємства, установи, організації), 2 -
5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього
Кодексу, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника)
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України
про наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці; при вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Як правильно встановлено судами
попередніх інстанцій, реорганізація
відповідача та інших територіальних
органів Державної митної служби
здійснена відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 20.03.2013
року № 229 «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів», наказів
Міністерства доходів і зборів України
від 26.04.2013 року № 81 «Про затвердження
тимчасових типових структур
територіальних органів Міндоходів»,
від 26.04.2013 року № 80 «Про затвердження
чисельності працівників
територіальних органів Міндоходів», та
відповідно до Тимчасової
організаційної структури Чернівецької
митниці Міндоходів, затвердженої
Міністром доходів і зборів України
Клименком О.В. від 07.05.2013 року та
тимчасового штатного розпису на 2013 рік
Чернівецької митниці Міндоходів,
затвердженого заступником Міністра
доходів і зборів - керівником апарату
Левицьким B.C. 07.05.2013 року, наказу
Чернівецької митниці від 14.05.2013 року № 2
«Про введення в дію тимчасової
організаційної структури та
тимчасового штатного розпису митниці
на 2013 рік».

Штатним розписом Чернівецької
обласної митниці на 2013 рік було
затверджено штат в кількості 598 штатних
одиниць. Зокрема, відповідно до
штатного розпису Чернівецької
обласної митниці, затвердженого т.в.о.
Голови Держмитслужби України
Дороховським О.М. 18.01.2013 та введеного в
дію наказом Чернівецької обласної
митниці від 28.01.2013 №57, штатна
чисельність митного поста «Мамалиґа»
складає 43 посадові особи.

Постановою від 20.03.2013 року №229, утворено
Чернівецьку митницю Міндоходів, яку
визначено правонаступником
Чернівецької обласної митниці, що
припинилася.

Відповідно до тимчасового штатного
розпису Чернівецької митниці
Міндоходів на 2013 рік, затвердженого
заступником Міністра доходів і зборів
Левицьким 07.05.2013 року та введеного в дію
наказом Чернівецької митниці
Міндоходів від 14.05.2013 року № 2, штатна
чисельність становить 39 посадових
осіб.

Суд касаційної інстанції вважає
правильним висновок суду апеляційної
інстанції, що при реорганізації
відбулося скорочення чисельності
штату на митному посту «Мамалиґа» на 3
особи.

Стаття 42 КЗпП України передбачає, що
при скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.
При рівних умовах продуктивності праці
і кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається: сімейним - при
наявності двох і більше утриманців;
особам, в сім'ї яких немає інших
працівників з самостійним заробітком;
працівникам з тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві, в
установі, організації; працівникам, які
навчаються у вищих і середніх
спеціальних учбових закладах без
відриву від виробництва; учасникам
бойових дій, інвалідам війни та особам,
на яких поширюється чинність Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»;
авторам винаходів, корисних моделей,
промислових зразків і
раціоналізаторських пропозицій;
працівникам, які дістали на цьому
підприємстві, в установі, організації
трудове каліцтво або професійне
захворювання; особам з числа
депортованих з України, протягом п'яти
років, з часу повернення на постійне
місце проживання до України;
працівникам з числа колишніх
військовослужбовців строкової служби
та осіб, які проходили альтернативну
(невійськову) службу, - протягом двох
років з дня звільнення їх зі служби.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем проведено порівняльний
аналіз продуктивності праці і
кваліфікації тих працівників, які
залишилися на роботі, і тих, які
підлягають звільненню. З метою надання
рекомендацій щодо призначення
посадових осіб Чернівецької обласної
митниці на митний пост «Мамалиґа»,
03.06.2013 року Радою по роботі з кадрами
при Чернівецькій обласній митниці було
проведене заслуховування окремих
працівників даного поста, в тому числі
і позивача, (протокол №15, а.с. 129). За
результатом заслуховування, радою було
прийнято рішення не рекомендувати
ОСОБА_4 на переведення до Чернівецької
митниці Міндоходів. Інші підстави щодо
переважного права позивача на
залишення на роботі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок суду апеляційної
інстанції, що відбулися зміни в
організації виробництва і праці
відповідача у зв'язку із проведеною
реорганізацією, що мало наслідком
скорочення штату працівників, а тому
позивача правомірно звільнено із
займаної посади із дотриманням порядку
встановленого КЗпП України.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що при його ухвалені, суд
апеляційної інстанції не допустив
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 6 лютого 2014 року у справі
№ 824/1937/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска