Справа № 234/5710/14-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р. Справа №
234/5710/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Бегунца А.О. , Шевцової Н.В.

адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради на
постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 22.07.2014р.
по справі № 234/5710/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Краматорської
міської ради

про визнання дій неправомірними та
стягнення заподіяної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

05.06.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до суду з позовом, в якому просив
визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Краматорської міської Ради в частині
нарахування належної йому щорічної
грошової допомоги на оздоровлення за
2014 рік, та в рахунок відшкодування
заподіяної йому шкоди внаслідок
вищенаведених неправомірних дій
стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської Ради на його
користь 5970 грн.

Постановою Краматорського міського
суду Донецької області від 22.07.2014р. по
справі № 234/5710/14-а позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Краматорської міської ради щодо
ненарахування і невиплати ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік в розмірі, передбаченому ст.48
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Стягнуто з Управління
праці та соціального захисту населення
Краматорської міської ради на користь
ОСОБА_1 суму щорічної одноразової
допомоги на оздоровлення згідно Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2014 рік у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат на момент виплати з
урахуванням фактично здійснених
виплат в розмірі 5970 грн.

Відповідач, Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради, не
погодився з постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу.
Свою незгоду мотивує тим, що згідно з
бюджетними призначеннями і, враховуючи
вимоги статті 95 Конституції України та
Бюджетного кодексу України, Кабінет
Міністрів України встановлює розмір
окремих видів компенсацій, доплат і
допомог. Таким чином відповідач,
виконуючи діюче законодавство на
відповідний рік, здійснювало видатки
на реалізацію положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в межах
асигнувань.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач ОСОБА_1 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, що
підтверджується довідкою МСЕК та
відповідними посвідченнями (а.с.5-6).
Позивач, перебуває на обліку в
Управління праці та соціального
захисту населення Краматорської
міської ради та відповідно до ст.48
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи" має право на щорічну
допомогу на оздоровлення за 2014 рік.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, позивач
має право на отримання виплатити
заборгованість недоплачених сум
щорічної допомоги на оздоровлення у
відповідності ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, інвалідам ІІ групи,
захворювання яких пов'язано з аварією
на ЧАЕС виплачується щорічна грошова
допомога на оздоровлення у розмірі
п'яті мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Згідно абз. 8 п. 4 мотивувальної частини
рішення Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Проте, починаючи з 01.01.2014 р., Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» від 16.01.2014 р. не містить норми,
яка б обмежувала у 2014 р. пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. 48 вказаного Закону, яким визначено
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приписами ч. 4 ст. 9 КАС України
визначено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Колегія суддів зазначає, що до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» були внесені зміни Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» № 1622-VII від 31.07.2014 року,
зокрема: доповнено Прикінцеві
положення п. 67, відповідно до якого
установлено, що у 2014 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статей 5 та 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення", статей 14,
22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", пункту "ж" частини першої статті 77
Основ законодавства України про
охорону здоров'я, статей 12, 13, 14, 15 та 16
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", статті 43 Гірничого закону
України, статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону
України "Про жертви нацистських
переслідувань" застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Зазначені зміни набрали законної сили
з 03.08.2014 року.

Таким чином, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» з 3
серпня 2014 року було надано
повноваження Кабінету міністрів
України визначати розмір щорічної
допомоги на оздоровлення особам,
віднесених до категорії III, виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджетів
на 2014 рік.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу з 01 січня 2014 року
по 02 серпня 2014 року застосуванню
підлягає норма ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постанова Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005
р. № 562.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позивач має права на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік в розмірі відповідно до вимог ст.
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Між тим колегія суддів, не погоджується
з висновком суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог про
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради на користь
позивача суму щорічної одноразової
допомоги на оздоровлення згідно Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2014 рік у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат на момент виплати з
урахуванням фактично здійснених
виплат в розмірі 5970 грн., та зазначає
наступне.

Відповідно до п. 3 Типового положення
про Управління праці та соціального
захисту населення районної, районної у
м. Києві та Севастополі державної
адміністрації, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30 травня 2007 р. № 790, обов'язок
призначення та виплати соціальної
допомоги, компенсацій та інших
соціальних виплат, встановлених
законодавством, покладено на
управління праці та соціального
захисту населення районної, районної у
м. Києві та Севастополі
держадміністрації.

За таки умов, колегія суддів вважає, що
суд не може перебирати на себе
повноваження інших державних органів,
а тому постанова суду в цій частині
підлягає скасуванню з прийняттям
нової.

Враховуючи викладене вище, постанова
суду першої інстанції прийнята з
порушенням норм матеріального права, а
тому підлягає частковому скасуванню на
підставі п.4 ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради
задовольнити частково.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 22.07.2014р. по
справі № 234/5710/14-а скасувати в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради на користь
ОСОБА_1 суму щорічної одноразової
допомоги на оздоровлення згідно Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2014 рік у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат на момент виплати з
урахуванням фактично здійснених
виплат в розмірі 5970 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, встановлених на
момент виплати, відповідно до ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 22.07.2014р. по справі
№ 234/5710/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Шевцова Н.В.