Справа № 351/365/13-а
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року

Справа № 876/7602/13 Колегія суддів
Львівського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 22
березня 2013 року за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Снятинської
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області про
нарахування та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення особі, яка
постраждала від Чорнобильської
катастрофи, -

ВСТАНОВИЛА

19 лютого 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом, в якому
просив визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Снятинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області по нарахуванню та виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення за
2012 рік в розмірі 75 грн. Зобов'язати
провести перерахунок та виплату
недоплачених коштів на щорічну
допомогу на оздоровлення за 2012 рік в
розмірі трьох мінімальних заробітних
плат.

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від 22
березня 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції позивач ОСОБА_1
оскаржив його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що суд першої інстанції грубо порушив
рішення Європейського суду, норми
Конституції України та чинного
законодавства України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно ст. 197 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи за їхньої відсутності
в порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, відповідно до посвідчення
серії НОМЕР_1 від 22 лютого 1993 року є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1989 році 3
категорії.

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
управління праці та соціального
захисту населення Снятинської
районної державної адміністрації про
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2012 рік у розмірі трьох
мінімальних заробітних плат згідно
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Управлінні праці та соціального
захисту населення Снятинської
районної державної адміністрації
листом №03/339-24 від 05.02.2013 року
повідомило позивача про виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 75 грн.

Згідно з частиною першою статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі трьох
мінімальних заробітних плат.

Однак, п.3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» установлено, що у 2012 році
норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», встановлено розміри
виплат щорічної допомоги на
оздоровлення. Вказана на даний час не
скасована й неконституційною не
визнана.

Вирішуючи питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання даного спору, перевагу суд
надає тій із них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік».

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 визначено,
що в аспекті конституційного подання
положення частини другої ст. 96, пунктів
2, 3, 6 ст.116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Також у вказаному рішенні зазначено, що
при розгляді справ суди повинні
керуватись принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011
закріплено, що в одних законах
безпосередньо встановлено розміри
соціальних виплат, а в інших їх
визначення віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень законів України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначення
порядку та розмірів соціальних виплат
віднесено до відання Кабінету
Міністрів України.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачу виплата пенсії здійснюється у
розмірах визначеними постановою
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а тому колегія суддів погоджується з
рішенням суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог.

Також, колегія суддів, вважає за
потрібне наголосити, що покликання
відповідача на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, тому
виплата додаткової пенсії у збільшених
розмірах буде можливою тільки після
виділення відповідних коштів з
Державного бюджету України є
безпідставними, оскільки відсутність
бюджетних асигнувань для задоволення
вимог позивача до уваги взяти не можна,
так як невиконання чи неналежне
виконання законів про виплати через
відсутність бюджетних коштів не є
підставою для виправдання недоплати
додаткової пенсії відповідно до ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 158-160, 185, 186, 195, 196, 197, 198,
200, 205, 206, 254, Кодексу адміністративного
судочинства України, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Снятинського
районного суду Івано-Франківської
області від 22 березня 2013 року в справі
№351/365/13-а за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Снятинської
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області про
нарахування та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення особі, яка
постраждала від Чорнобильської
катастрофи - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук