Справа № К/9991/17794/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/17794/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Миколаївської митниці на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 19.09.2011р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2012р. у
справі № 2-а-5228/11/1470 за позовом ОСОБА_4
до Миколаївської митниці про визнання
дій протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Миколаївської
митниці з позовними вимогами про
визнання протиправним рішення від
16.06.2011р. та зобов'язання здійснити митне
оформлення транспортного засобу
відповідно до вимог Закону.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до положень ст. 8 Закону
України «Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України» він має право ввезти в України
один належний йому транспортний засіб
без оподаткування.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 19.09.2011р.,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16.02.2012р., позов задоволено в повному
обсязі. Визнано протиправним рішення
Миколаївської митниці від 16.06.11р.
оформлене Карткою відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
№504000009/1/00019. Зобов'язано Миколаївську
митницю здійснити митне оформлення
автомобіля Lexus 330 кузов НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_4, в порядку
передбаченому ст.8 Закону України "Про
порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України" №2681-III від 13.09.01р.

Не погоджуючись з постановою
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 19.09.2011р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2012р.
Миколаївська митниця звернулась з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить їх скасувати та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_4 переїхала з
Сполучених Штатів Америки до України
на постійне місце проживання, про що
свідчить тимчасова посвідка на
постійне проживання від 13.05.2010р.

29.09.2009р. позивач ввезла на територію
України належний її на праві власності
автомобіль Lexus 330 кузов НОМЕР_1.

28.04.2011р. позивачка звернулась до
Миколаївської митниці для оформлення
даного транспортного засобу
відповідно до ст.8 Закону №2681.

Однак 16.06.2011р. Миколаївська митниця
прийняла рішення про відмову в
прийнятті митної декларації, про що
була винесена Картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, №504000009/1/00019.

Підставою для відмови у митному
оформлені транспортного засобу Lexus 330
кузов НОМЕР_1 зі звільненням від
оподаткування, як такого, що ввозиться
під час переселення на постійне місце
проживання в Україну є відсутність
обов'язкової умови щодо перебування
вказаного транспортного засобу у
власності позивача не менше одного
року.

Не погоджуючись такими діями позивач і
звернувся з даним позовом.

Розглядаючи справу та задовольняючи
позовні вимоги суди попередніх
інстанцій виходили з того, що не
залежно від того на кого з членів
подружжя, чи на їх обох зареєстроване
майно, придбане в шлюбі, воно є їхньою
спільною сумісною власністю, і кожен з
них є власником цього майна. В зв'язку з
цим кожен з членів подружжя, оскільки
він є власником, має право на
оформлення транспортного засобу
відповідно до положень ч.2 ст.8 Закону
№2681.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно доп.2 ч.1 ст. 1 Митного кодексу
України від 17.11.2002р. (далі - МК України)
ввезення товарів і транспортних
засобів на митну територію України,
вивезення товарів і транспортних
засобів за межі митної території
України - сукупність дій, пов'язаних із
переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України у
відповідному напрямку.

Відповідно ст. 252 Митного кодексу
України товари, які ввозяться
громадянами на митну територію
України, підлягають оподаткуванню в
порядку та на умовах, визначених
законами України. Дія ч. 1 цієї статті не
поширюється на предмети, що ввозяться
(пересилаються) у разі переселення
громадян на постійне місце проживання
в Україну. Положеннями ч. 2 вказаної
статті Митного кодексу України
передбачені випадки, на які не
поширюється дія ч. 1 даної статті, в п. 3
якої передбачено, що не підлягають
оподаткуванню предмети, що ввозяться
(пересилаються) у разі переселення
громадян на постійне місце проживання
в Україну.

Порядок митного оформлення й
оподаткування особистих речей,
товарів, транспортних засобів та
окремих номерних вузлів до них, що
ввозяться (пересилаються) в
супроводжуваному й несупроводжуваному
багажі, вантажних, експрес - та
міжнародних поштових відправленнях на
митну територію України і належать
громадянам встановлює Закон України
«Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України» (далі - Закон).

Згідно з частиною другою статті 8
Закону України "Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України" дозволяється ввезення у разі
переселення на постійне місце
проживання на кожного повнолітнього
громадянина одного механічного
транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02,
87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності за умови, що він є власником
такого транспортного засобу не менше
року та за умови перебування такого
транспортного засобу на обліку в
країні постійного місця попереднього
проживання не менше року.

У розумінні статті 1 зазначеного Закону
постійне місце проживання - це місце
проживання на території будь-якої
держави не менше одного року
громадянина, який не має постійного
місця проживання на території інших
держав і має намір проживати на
території цієї держави протягом
будь-якого строку, не обмежуючи таке
проживання певною метою, і за умови, що
таке проживання не є наслідком
виконання цією особою службових
обов'язків або зобов'язань за договором
(контрактом).

Аналіз зазначених норм дає підстави
вважати, що для пільгового
оподаткування при митному оформленні
механічного транспортного засобу,
необхідна наявність таких обставин: 1)
особа повинна переселятись до України
на постійне місце проживання та бути
власником такого транспортного засобу
не менше року; 2)
транспортний засіб мав перебувати на
обліку в країні постійного місця
попереднього проживання не менше року;
3) той, хто переселяється, мав проживати
на території будь-якої держави не менше
одного року (в контексті статті 1
Закону).

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з
09.09.1977 року по теперішній час
перебувають в шлюбі. Автомобіль був
придбаний ними в шлюбі і є їхньою
спільною сумісною власністю. Свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2 видане 17.04.2009 року відділом
ліцензування штату Вашингтон (країна
Сполучені Штати Америки), в якому
власником зазначена позивач та її
чоловік ОСОБА_5.

Згідно з ч.3 ст. 368 ЦК України (в редакції
станом на 2011 рік) майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що незалежно
від того на кого з членів подружжя, чи
на їх обох зареєстроване майно,
придбане в шлюбі, воно є їхньою
спільною сумісною власністю, і кожен з
них є власником цього майна. В зв'язку з
цим кожен з членів подружжя, оскільки
він є власником, має право на
оформлення транспортного засобу.

Отже, позивач мав всі законні підстави
для ввезення транспортного засобу на
митну територію України без
оподаткування відповідно до положень
ч.2 ст. 8 Закону України "Про порядок
ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування
особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України".

Колегія суддів вважає необґрунтованим
присилання митниці на те, що особисто
на відповідача цей транспортний засіб
було зареєстровано 10.03.2010р., і вона
володіла автомобілем менше одного року
(13.05.2010р.), оскільки перереєстрація
транспортного засобу на неї особисто
ніяким чином не вплинула на володіння
цим же самим транспортним засобом нею з
чоловіком.

Крім того, Законом України "Про порядок
ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування
особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України" не встановлено
обмежень на реєстрацію транспортного
засобу, який знаходиться у сумісній
власності.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Миколаївської
митниці відхилити, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 19.09.2011р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: