Справа № 227/2264/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 р.Справа №
227/2264/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду в
м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області на постанову
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 02.07.2014р. по
справі № 227/2264/14-а за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду в м.
Добропілля та Добропільському районі
Донецької області про визнання
протиправною відмови в перерахунку
пенсії та зобов'язання перерахувати
пенсію державного службовця,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернулась до
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
в м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області, в якому, з
урахуванням наданих уточнень, просила
суд визнати протиправними дії та
неправомірним рішення від 17.04.2014 р. № 1625
відповідача про відмову в
перерахуванні позивачу пенсії
державного службовця з урахуванням
фактично нарахованих та сплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації зарплати, на які
нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Скасувати
рішення № 1625 від 17.04.2014 р. відповідача
про відмову в перерахуванні позивачу
пенсії. Зобов'язати відповідача
здійснити з 03.03.2008 р. пеерахунок та
виплату пенсії державного службовця,
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» в розмірі 82 відсотків
від заробітної плати з урахуванням
фактично отриманих сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації зарплати, з яких сплачено
страхові внески.

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 02.07.2014р. адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
в м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області про визнання
протиправною відмови в перерахунку
пенсії та зобов'язання перерахувати
пенсію державного службовця було
задоволено частково.

Визнано протиправними та
неправомірним рішення від 17.04.2014 р. № 1625
відповідача про відмову в
перерахуванні позивачу пенсії
державного службовця з урахуванням
фактично нарахованих та сплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації зарплати, на які
нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Скасовано рішення № 1625 від 17.04.2014 р.
відповідача.

Зобов'язано відповідача здійснити з
01.04.2014 р. здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця
відповідно до ст. 37 Закону України « Про
державну службу» в розмірі 82 відсотків
від заробітної плати з урахуванням
фактично отриманих сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації зарплати, з яких сплачено
страхові внески.

В задоволенні інших вимог було
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 02.07.2014р. та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи, надали заяви про розгляд справи
за їх відсутністю.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
03.03.2008 р. позивач було звільнена з
посади начальника управління праці та
соціального захисту населення
Добропільської міської ради за власним
бажанням у зв'язку із виходом на пенсію
за віком згідно ст.38 КЗпП України та їй
була призначена пенсія державного
службовця. На момент призначення їй
пенсії в довідку про складові
заробітної плати від 03.03.2008 р. не було
включено матеріальну допомогу на
оздоровлення, матеріальну допомогу
для вирішення соціально-побутових
питань та індексацію зарплати.

15.04.2014 р. позивач звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до довідки від 14.04.2014
р. № 01-11/347 про нараховані та виплачені
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації зарплати.

Рішенням відповідача № 1625 від 17.04.214 р.
позивачу було відмовлено у перерахунку
пенсії

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позов виходив з того, що
позивачем були сплачені страхові
внески зі всієї заробітної плати, тому
її пенсія повинна бути обчислена із
суми заробітної плати, що включала суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
щомісячної індексації заробітної
плати.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно з ч. 2 статті 33 Закону України
"Про державну службу" від 16 грудня 1993
року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ),
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Статтею 37 Закону України "Про державну
службу" № 3723-ХІІ передбачено, що на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного
розміру пенсії, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Як було встановлено судом першої
інстанції та не спростовано у суді
апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 було
призначено пенсію за віком як
державному службовцю, яка має стаж
державної служби 12 років 9 місяців.
Тобто їй повинен бути визначено
процент розрахунку пенсії від
заробітку в розмірі 82%.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця встановлено постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 (із
змінами і доповненнями) передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону № 3723-ХІІ мають право на
перерахунок пенсій, але лише за умови
підвищення заробітної плати державним
службовцям після набрання чинності
лише Законом України від 16 січня 2003
року № 432-ІV "Про внесення змін до Закону
№ 3723-ХІІ" (далі - Закон № 432-ІV).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін
до Закону № 3723-ХІІ" заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом № 3723-ХІІ,
визначається в такому порядку: 1)
пенсіонерам, які на момент перерахунку
пенсії продовжують працювати на
посаді, з якої призначено пенсію, - на
підставі поданої довідки про
одержувану заробітну плату на момент
перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах
стосовно визначених законодавством
таких виплат у відповідному державному
органі, з якого особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично їй
встановлені.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
вдосконаленні визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від
31.05.2000 року № 865, посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років при призначенні
пенсії, відповідно до Закону України
"Про державну службу", враховуються в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії, а, згідно пп. 2 п.
4 цієї ж постанови, посадовий оклад,
надбавки за ранг та вислугу років
враховуються в розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України на момент
виникнення права на перерахунок за
відповідною посадою та рангом на
момент призначення (перерахунку)
пенсії.

На всі виплати, включені в довідки,
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про
оплату праці" (Закон №108) встановлено,
що заробітна плата - це винагорода ,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавок за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм чинного
законодавства дає підстави для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація входили до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66
вказаного Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України в
постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28
травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13,
21-97а13 відповідно) прийнятих в порядку
перегляду судового рішення з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

На підставі вищезазначеного, колегія
судів вважає, що відповідач
неправомірно відмовив позивачу у
здійсненні перерахунку пенсії
позивачу з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на соціально-побутові послуги
та індексації, з яких сплачено страхові
внески.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Щодо доводів апелянта про те, що станом
на момент звернення позивача із заявою
про перерахунок пенсії, чинне
законодавство не містить положення
щодо збільшення пенсії на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати за кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі, колегія судів
зазначає.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення державних службовців
визначено статтею 37 Закону № 3723-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

До 01.10.2011 р. ст. 37 Закону України «Про
державну службу» було передбачено, що
за кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Законом №3668-УІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
37 Закону 3723-ХІІ, зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається державним
службовцям у разі реалізації ними
такого права: пенсія призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їх
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до
1січня 3011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини п'ятої статті 37
Закону № 3723-ХІІ щодо призначення
державним службовцям пенсії у розмірі
не більше 90 відсотків від суми
заробітку, втратили чинність у зв'язку
з внесенням змін до редакції цієї
статті Законом № 3668-УІ.

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій державним
службовцям регулює стаття 37-1 Закону №
3723-ХІІ, положення якої щодо перерахунку
пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №
3668-УІ змін не зазнали.

Колегія судів приходить до висновку, що
при перерахунку пенсії державним
службовцям має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
а тому внесенні Законом № 3668-УІ зміни
до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ щодо розміру
пенсій у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії державним
службовцям у разі реалізації ними
права на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.

Разом з цим суд апеляційної інстанції
зазначає, що рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позову не оскаржується
сторонами.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в м. Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 02.07.2014р. по справі № 227/2264/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.