Справа № 826/9119/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ К/800/48501/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.А.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04.07.2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про скасування
рішення-відмову, зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, в якому просив скасувати
рішення-відмову № КВ 18 від 29.05.2013
року у реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
визнати дії Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва неправомірними, зобов'язати
Інспекцію або ОСОБА_4 прийняти нове
рішення та зареєструвати декларацію
позивача про готовність об'єкта до
експлуатації.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04.07.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2013 року,
у задоволенні позовну відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанції у
справі, ОСОБА_3 подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу, у якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції та прийняти нове
рішення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в травні 2013 року
позивач подав до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації від 23.05.2013 року
садового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (с/т «Святище»),
Дарницький район, м. Київ.

Письмовим повідомленням № 7/26-5/0306/10 від
03.06.2013 відповідач надіслав позивачу
відмову у реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
КВ 18 від 29.05.2013 року, оскільки під
час перевірки повноти даних декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
виявлено, що її оформлено з порушенням
установлених вимог, зокрема: у пунктах
3, 4, 6, 8, 12, 14 декларації не зазначена
інформація, а також згідно з
електронним реєстром об'єктів
будівництва, зазначене позивачем
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт у п. 10 декларації від
16.04.2013 N 7/26-В-1804/7 Інспекцією не
зареєстровано.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до положень ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №
3038-VI прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року N 461 затверджено
Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.

Даним Порядком визначено процедуру
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів.

Прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I - III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію.

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Порядок ведення єдиного реєстру
отриманих повідомлень про початок
виконання підготовчих і будівельних
робіт, зареєстрованих декларацій про
початок виконання підготовчих і
будівельних робіт, виданих дозволів на
виконання будівельних робіт,
зареєстрованих декларацій про
готовність об'єкта до експлуатації та
виданих сертифікатів, відмов у
реєстрації таких декларацій та у
видачі таких дозволів і сертифікатів,
затверджений наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 92 від 24.06.2011 року,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 19.07.2011 року за № 885/19623 (далі -
Порядок № 92) визначає механізм ведення
єдиного реєстру отриманих повідомлень
про початок виконання підготовчих
і будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про початок виконання
підготовчих і будівельних робіт,
виданих дозволів на виконання
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про готовність об`єкта до
експлуатації та виданих сертифікатів,
відмов у реєстрації таких декларацій
та у видачі таких дозволів і
сертифікатів (далі - єдиний реєстр) як
єдиної комп'ютерної бази даних.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено,
що підставою для внесення Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України відомостей до єдиного реєстру
є в тому числі повідомлення про початок
виконання підготовчих і
будівельних робіт.

У відповідності до пункту 8 Порядку у
єдиний реєстр вносяться відомості про:

а) назву, дату та номер документа;

б) найменування та адресу
об'єкта, щодо якого видано документ;

в) замовника: для юридичних осіб -
найменування, місцезнаходження та код
платника податків згідно з ЄДРПОУ або
податковий номер, номер телефону; для
фізичних осіб - прізвище, ім'я та по
батькові, серія і номер паспорта, ким
і коли виданий, місце
проживання, реєстраційний номер
облікової картки платника податків (не
зазначається фізичними особами, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та офіційно
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті);

г) Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України або її
територіальний орган, яка видала
документ;

ґ) підрядну, проектну організацію (у
разі наявності);

д) авторський і технічний нагляд;

е) документ, що підтверджує право
власності чи користування земельною
ділянкою (назва, дата реєстрації та
видачі, орган, що видав документ).

Зазначене позивачем повідомлення про
початок виконання будівельних робіт у
пункті 10 декларації від 16.04.2013 N 7/26-В-1804/7
Інспекцією не зареєстровано, оскільки
у надісланому позивачем повідомленні
про початок виконання будівельних
робіт не було зазначено інформації,
необхідної для формування інспекцією
даних для внесення до єдиного реєстру
такого повідомлення, а саме невірно
зазначено номер будівельного паспорту.

У зв'язку з чим Інспекцією були
направлені позивачу листи від 15.10.2012
№7/26-36/1510/10, від 26.04.2013 №7/26-71/2604/10, від
31.05.2013 №7/26-12/3105/10, в яких були зазначені
обґрунтовані причини не внесення до
єдиного реєстру надісланого позивачем
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт.

У касаційній скарзі позивач зазначає,
що вважає неправомірними зазначені дії
Інспекції. Проте, не внесення
відповідачем до єдиного реєстру
надісланого позивачем повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт не є предметом розгляду у цій
справі.

Водночас, відповідно до пункту 1
частини першої статті 34 Закону «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року № 3038-VI замовник має
право виконувати будівельні роботи
після направлення замовником
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт центральному органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю) -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
відносно того, що позивачем здійснено
будівельні роботу без набуття у
встановленому порядку права на
виконання таких робіт.

Отже, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли правильного висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог, оскільки відповідач при
прийнятті оскаржуваного рішення діяв у
межах діючого законодавства та
відповідно до наданих йому
повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04.07.2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: