Справа № 802/2386/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2386/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

12 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

за участю:

cекретаря судового засідання: Мартинюк
В.В.

представників позивача (апелянта):
Щетніцького М.В., Кравець А.М.,

представників відповідача: Бойка С.В.,
Клопотнюк І.В., Кісь С.М., Гуменюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вапнярський
елеватор" на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 05
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Вапнярський елеватор" до
Крижопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів та
зборів України у Вінницькій облсті про
скасування податкового
повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Вапнярський
елеватор» (ТОВ «Вапнярський елеватор»)
звернулось до Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Крижопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (Крижопільська ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 04
червня 2014 року №.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказану постанову та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представники
позивача (апелянта) апеляційну скаргу
підтримали та просили її задовольнити.

Представники відповідача про
задоволення апеляційної скарги
заперечили, посилаючись на її
необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши доводи
апеляційної скарги наявними в
матеріалах справи письмовими доказами,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що Козятинською ОДПІ проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Вапнярський елеватор» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 січня 2011
року по 31 грудня 2013 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
січня 2011 року по 31 грудня 2013 року, за
результатами якої складено акт від 14
травня 2014 року №775/2200/32386477.

За результатами проведеної перевірки
податковим органом виявлено порушення
позивачем пп. 14.1.36 п.14.1, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14,
п.186,1 ст.186, п.198.1,п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість що
підлягає сплаті до бюджету на загальну
суму 3 569 133,00 грн. (в т.ч. у квітні 2012 року -
14 000,00 грн., у липні 2012 року - 2 383,00 грн., у
жовтні 2012 року - 2 383,00 грн., у листопаді
2012 року - 850 000,00 грн., у грудні 2012 року - 240
124,00 грн., у січні 2013 року - 152 625,00 грн., у
лютому 2013 року - 38 676,00 грн., у березні 2013
року - 32 371,00 грн., у квітні 2013 року - 117,00
грн., у липні 2013 року - 201 600,00 грн., у
серпні 2013 року - 125 400,00 грн., у вересні 2013
року - 651 383,00 грн., у жовтні 2013 року - 1 200
059,00 грн., у листопаді 2013 року - 38 249,00 грн.,
у грудні 2013 року - 19 763,00 грн. та зменшено
від'ємне значення в сумі 93 924,00 грн., що
включається до складу податкового
кредиту наступного звітного періоду.

На підставі акта перевірки, 04 червня 2014
року Козятинською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення №000892200,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 5353700 грн., з яких за
основним платежем -3569133 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1784567
грн.;

Не погоджуючись з таким рішенням,
позивач оскаржив його до Вінницького
окружного адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції погодився з
висновками відповідача, викладеними в
акті перевірки та зазначив про те, що
податкове повідомлення-рішення
відповідача прийнято обґрунтовано, з
урахування усіх обставин що мають
значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 198.1 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно ст. 198.2 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Таким чином, податкова накладна є
документом, який підтверджує включення
покупцем податку на додану вартість в
ціну товару та сплату або обов'язок
сплатити його продавцю.

Стаття 198.6 Податкового кодексу України
встановлює, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 Податкового кодексу
України) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Податкового кодексу України.

Згідно із п.185.1 ст.185 ПК України, об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

Пункт 187.1 ст.187 ПК України визначає, що
датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Пункт 201.10 ст.201 ПК України визначає, що
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Так, Закон України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16 липня 1999 року №996/ХІV
(Закон №996) визначає правові засади
регулювання, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні. У розумінні даного
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Статтею 1 Закону №996 передбачено, що
первинний документ визначається як
документ, що містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Частинами другою та
третьою статті 9 цього ж Закону
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Так, питання складу витрат та порядку
їх визнання, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податку на прибуток підприємств
регулюється ст. 138 Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 138.2 вказаної статті
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Так, судом першої інстанції
встановлено те, що в січні 2013 року ТОВ
"Вапнярський елеватор" на виконання
умов Контракту №510/14302430 від 23 листопада
2012 року відвантажив боби соєві урожаю
2012 року покупцю - Alfred C.Toepfer International GmbH,
Німеччина у кількості 1600 т на суму 6 752
486,40 грн., що підтверджено вантажно
митною декларацією (ВМД) №10 від 03 січня
2013 року. Так, товар за даним Контрактом
експортується покупцю на умовах FOB
(франко-борт) Одеський морський
торговий порт (у відповідності з
Інкотермс 2000) - причал завантаження
номінується покупцем.

При цьому, ТОВ "Вапнярський елеватор"
придбало зазначений товар у ТОВ "Alfred
C.Toepfer International Україна" на підставі:

- договору №510/2-010422 від 31 жовтня 2012 року,
в кількості 250,0 т. на суму 1 232 499,00 грн. (в
т.ч. ПДВ-205 416,50 грн.), що підтверджено
видатковою накладною та податковою
накладною, рахунком фактурою,
банківськими виписками;

- договору №510/2-010437 від 23 листопада 2012
року, додаткової угоди №1 від (23.11.2012) в
кількості 1100,0 т. на суму 5 329 500,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 888 250,00 грн.), що підтверджено
видатковою та податковими накладними,
рахунком фактурою, банківськими
виписками;

- договору №510/2-010441 від 23 листопада 2012
року в кількості 250,0 т. на суму 1211250,00
грн. (в т.ч. ПДВ-201 875,00 грн.), що
підтверджено видатковою та податковою
накладною, рахунком фактурою,
банківськими виписками .

Крім того, продавець здійснював
поставку товару в повному обсязі на
умовах EXW (франко-елеватор) ПАТ
"Укрелеваторпром", Одеська область, де
ПАТ "Укрелеваторпром" є виконавцем по
наданню послуг з перевалки зерна
згідно договору б/н від 15 серпня 2011
року.

Так, при порівнянні фактурної вартості
реалізованого товару по ВМД із
сукупною сумою ціни (з ПДВ), сплаченої
за дану продукцію на території України,
та понесених витрат пов'язаних з
реалізацією Крижопільською ОДПІ
встановлено, що фінансовий результат
позивача від проведеної господарської
операції на експорт - збитковий, а саме
сума реалізації продукції на експорт -
6 752 486,40 грн., а вартість придбаного
товару - 7 773 249,00 грн., (сума закупівлі - 6
477 707,50 грн. та ПДВ - 1295 541,50 грн.). Таким
чином, збиток підприємства від
зазначеної вище господарської
операції визначено в сумі 1 020 762,60 грн.

Також, в березні 2013 року ТОВ
«Вапнярський елеватор» на виконання
умов Контракту №510/14311150 від 30 січня 2013
року відвантажив боби соєві урожаю 2012
року покупцю - Alfred C.Toepfer International GmbH,
Німеччина у кількості 185,0 т. на суму 805
894,23 грн., що підтверджено ВМД №1354 від 05
березня 2013 року.

ТОВ "Вапнярський елеватор" придбало
зазначений товар у ТОВ "Alfred C.Toepfer
International Україна" згідно договору
№510/2-010545 від 31 січня 2013 року, в
кількості 185,0 т. на суму 915 750,00 грн. (в т.ч.
ПДВ-152 625,00 грн.), що підтверджено
видатковою та податковою накладно,
рахунком фактурою, банківськими
виписками.

Проте, при порівнянні фактурної
вартості реалізованого товару по ВМД
із сукупною сумою ціни (з ПДВ),
сплаченої за дану продукцію на
території України, та понесених витрат
пов'язаних з реалізацією
Крижопільською ОДПІ встановлено, що
фінансовий результат позивача від
проведеної господарської операції на
експорт - збитковий, а саме сума
реалізації продукції на експорт - 805
894,23 грн., а вартість придбаного товару -
915 750,00 грн., (сума закупівлі - 763 125,00 грн.
та ПДВ - 152 625,00 грн.). Таким чином, збиток
підприємства від зазначеної вище
господарської операції визначено в
сумі 109855,77 грн.

Крім того, в квітні 2013 року ТОВ
"Вапнярський елеватор" на виконання
умов Контракту №510/14318170 від 12 березня
2013 року відвантажив боби соєві урожаю
2012 року покупцю - Alfred C.Toepfer International GmbH,
Німеччина у кількості 85,5 т. на суму 373
820,62 грн., що підтверджено ВМД №2000 від 08
квітня 2013 року.

При цьому, ТОВ "Вапнярський елеватор"
придбало зазначений товар у ТОВ "Alfred
C.Toepfer International Україна" згідно договору
№510/2-010634 від 26 лютого 2013 року, в
кількості 85,5 т. на суму 426 987,34 грн. (в т.ч.
ПДВ-71 164,55 грн.), що підтверджено
видатковою та податковою накладною,
рахунком фактурою, банківськими
виписками.

При порівнянні фактурної вартості
реалізованого товару по ВМД із
сукупною сумою ціни (з ПДВ), сплаченої
за дану продукцію на території України,
та понесених витрат пов'язаних з
реалізацією Крижопільською ОДПІ
встановлено, що фінансовий результат
позивача від проведеної господарської
операції на експорт - збитковий, а саме
сума реалізації продукції на експорт -
373 820,62 грн., а вартість придбаного
товару - 426 987,34 грн., (сума закупівлі - 355
822,79 та ПДВ - 71 164,55 грн.). Таким чином,
збиток підприємства від зазначеної
вище господарської операції визначено
в сумі 53 166,72 грн.

Також, в листопаді 2013 року ТОВ
"Вапнярський елеватор" на виконання
умов Контракту №510/14365050 від 31 жовтня 2013
року відвантажив боби соєві урожаю 2013
року покупцю - Alfred C.Toepfer International GmbH,
Німеччина у кількості 511,240 т. на суму 1 887
685,39 грн., що підтверджено ВМД №6074 від 14
листопада 2013 року.

Так, ТОВ "Вапнярський елеватор"
придбало зазначений товар у ТОВ
"Альфред С. Топфер Інтернешенал
(Україна)" на підставі:

- договору №510/2-010840 від 30 липня 2013 року,
додаткової угоди №1 від 01 листопада 2013
року в кількості 338,61 т. на суму 1 439 093,86
грн. (в т.ч. ПДВ-239 848,98 грн.), що
підтверджено видатковою та податковою
накладною, рахунком фактурою,
банківськими виписками;

- договору №510/2-010866 від 29 серпня 2013 року,
додаткової угоди №1 від 04 листопада 2013
року в кількості 172,63 т. на суму 733 678,10
грн. (в т.ч. ПДВ-122 279,70 грн.), що
підтверджено видатковою та податковою
накладною, рахунком фактурою,
банківськими виписками.

Так, при порівнянні фактурної вартості
реалізованого товару по ВМД із
сукупною сумою ціни (з ПДВ), сплаченої
за дану продукцію на території України,
та понесених витрат пов'язаних з
реалізацією Крижопільською ОДПІ
встановлено, що фінансовий результат
позивача від проведеної господарської
операції на експорт - збитковий, а саме
сума реалізації продукції на експорт - 1
887 685,39 грн., а вартість придбаного
товару - 2 172 771,96 грн., (сума закупівлі - 1
810 643,30 та ПДВ - 362 128,66 грн.). Таким чином,
збиток підприємства від зазначеної
вище господарської операції визначено
в сумі 285 086,57 грн.

Також, в листопаді 2013 року ТОВ
"Вапнярський елеватор" на виконання
умов Контракту №510/14365050 від 31 жовтня 2013
року відвантажив боби соєві урожаю 2013
року покупцю - Alfred C.Toepfer International GmbH,
Німеччина відвантажив боби соєві
урожаю 2013 року у кількості 459,82 т. на
суму 1 697 823,90 грн., що підтверджено ВМД
№6341 від 20 листопада 2013 року.

ТОВ "Вапнярський елеватор" придбало
зазначений товар у ТОВ "Альфред С.
Топфер Інтернешенал (Україна)" згідно
договору №510/2-010894 від 26 вересня 2013 року,
додаткової угоди №1 від 01 листопада 2013
року в кількості 459,82 т. на суму 1 763 199,16
грн. (в т.ч. ПДВ-293 866,52 грн.), що
підтверджено видатковою та податковою
накладною, рахунком фактурою,
банківськими виписками.

Проте, при порівнянні фактурної
вартості реалізованого товару по ВМД
із сукупною сумою ціни (з ПДВ),
сплаченої за дану продукцію на
території України, та понесених витрат
пов'язаних з реалізацією
Крижопільською ОДПІ встановлено, що
фінансовий результат позивача від
проведеної господарської операції на
експорт - збитковий, а саме сума
реалізації продукції на експорт - 1 697
823,90 грн., а вартість придбаного товару -
1 763 199,16 грн., (сума закупівлі - 1 469 332,64
грн. та ПДВ - 293 866,52 грн.). Таким чином,
збиток підприємства від зазначеної
вище господарської операції визначено
в сумі 65 375,26 грн.

В грудні 2013 року ТОВ "Вапнярський
елеватор" на виконання умов Контракту
№510/14369350 від 27 листопада 2013 року
відвантажив боби соєві урожаю 2013 року
покупцю Alfred C.Toepfer International GmbH, Німеччина
у кількості 976,95 т. на суму 3 708 771,18 грн.,
що підтверджено ВМД №7238 від 18 грудня 2013
року.

Так, ТОВ "Вапнярський Елеватор"
придбало зазначений товар у ТОВ
"Альфред С. Топфер Інтернешенал
(Україна)" на підставі:

- договору №510/2-010894 від 26 вересня 2013
року, додаткової угоди №2 від 06 грудня
2013 року в кількості 540,50 т. на суму 2 351
175,00 грн. (в т.ч. ПДВ-391 862,50 грн.), що
підтверджено видатковою та податковою
накладною, рахунком фактурою,
банківськими виписками;

- договору №510/2-010913 від 30 жовтня 2013 року,
додаткової угоди №1 від 07 грудня 2013
року в кількості 436,45 т. на суму 1 898 557,50
грн. (в т.ч. ПДВ-316 426,25 грн.), що
підтверджено видатковою та податковою
накладною, рахунком фактурою,
банківськими виписками.

Проте, при порівнянні фактурної
вартості реалізованого товару по ВМД
із сукупною сумою ціни (з ПДВ),
сплаченої за дану продукцію на
території України, та понесених витрат
пов'язаних з реалізацією
Крижопільською ОДПІ встановлено, що
фінансовий результат позивача від
проведеної господарської операції на
експорт - збитковий, а саме сума
реалізації продукції на експорт - 3 708
771,18 грн., а вартість придбаного товару -
4 249 732,50 грн., (сума закупівлі - 3 541 443,75
грн. та ПДВ - 708 288,75 грн.). Таким чином,
збиток підприємства від зазначеної
вище господарської операції визначено
в сумі 540 961,32 грн.

Також, в грудні 2013 року ТОВ "Вапнярський
елеватор" на виконання умов Контракту
№510/14369360 від 27 листопада 2013 року
відвантажив боби соєві урожаю 2013 року
покупцю - Alfred C.Toepfer International GmbH, Німеччина
у кількості 1 237,150 т. на суму 4 716 339,11 грн.,
що підтверджено ВМД №7239 від 18 грудня 2013
року.

ТОВ "Вапнярський елеватор" придбало
зазначений товар у ТОВ "Альфред С.
Топфер Інтернешенал (Україна)" згідно
договору №510/2-010913 від 30 жовтня 2013 року,
додаткової угоди №1 від 07 грудня 2013
року в кількості 1 237,15 т. на суму 5 381 602,50
грн. (в т.ч. ПДВ-896 933,75 грн.), що
підтверджено видатковою та податковою
накладною, рахунком фактурою,
банківськими виписками.

Проте, при порівнянні фактурної
вартості реалізованого товару по ВМД
із сукупною сумою ціни (з ПДВ),
сплаченої за дану продукцію на
території України, та понесених витрат
пов'язаних з реалізацією
Крижопільською ОДПІ встановлено, що
фінансовий результат позивача від
проведеної господарської операції на
експорт - збитковий, а саме сума
реалізації продукції на експорт - 4 716
339,11 грн., а вартість придбаного товару -
5 381 602,50 грн., (сума закупівлі - 4 484 668,75
грн. та ПДВ - 896 933,75 грн.). Таким чином,
збиток підприємства від зазначеної
вище господарської операції визначено
в сумі 665 263,39 грн.

Крім того, в грудні 2013 року ТОВ
"Вапнярський елеватор" на виконання
умов Контракту №510/14369360 від 27 листопада
2013 року відвантажив боби соєві урожаю
2013 року покупцю - Alfred C.Toepfer International GmbH,
Німеччина у кількості 91,09 т. на суму 347
258,92 грн., що підтверджено ВМД №7563 від 18
грудня 2013 року.

Так, ТОВ "Вапнярський елеватор"
придбало зазначений товар у ТОВ
"Альфред С. Топфер Інтернешенал
(Україна)" згідно договору №510/2-010913 від
30 жовтня 2013 року, додаткової угоди №1
від 07 грудня 2013 року в кількості 91,090 т.
на суму 396 241,50 грн. (в т.ч. ПДВ-66 040,25 грн.),
що підтверджено видатковою та
податковою накладною, рахунком
фактурою, банківськими виписками.

Проте, при порівнянні фактурної
вартості реалізованого товару по ВМД
із сукупною сумою ціни (з ПДВ),
сплаченої за дану продукцію на
території України, та понесених витрат
пов'язаних з реалізацією
Крижопільською ОДПІ встановлено, що
фінансовий результат позивача від
проведеної господарської операції на
експорт - збитковий, а саме: сума
реалізації продукції на експорт - 347 258,92
грн., а вартість придбаного товару - 396
241,50 грн., (сума закупівлі - 330 201,25 грн. та
ПДВ - 66 040,25 грн.). Таким чином, збиток
підприємства від зазначеної вище
господарської операції визначено в
сумі 48 982,58 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
вказані операції по придбанню сої та в
подальшому її реалізації носять
збитковий характер та не містять по
суті своїй розумних економічних та
інших причин (ділової мети,
економічного ефекту), тобто без наміру
створення цивільно-правових наслідків,
лише з метою певної податкової вигоди ,
зокрема права на податковий кредит з
ПДВ.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
підприємництво - це діяльність особи,
що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу.

Тобто, мета отримання доходу як
кваліфікуюча ознака господарської
діяльності кореспондує з вимогою щодо
наявності розумної економічної
причини (ділової мети) підчас
здійснення господарської діяльності.
Оскільки господарська діяльність
складається із сукупності
господарських операцій платника
податку (які є формою здійснення
господарської діяльності), то розумна
економічна причина має бути наявною в
кожній господарській операції. Лише в
такому разі та чи інша операція може
вважатися вчиненою в межах
господарської діяльності платника
податків. І лише за таких умов платник
податків має право на врахування у
податковому обліку наслідків
відповідних господарських операцій.
Таким чином, лише господарські
операції, здійснені за наявності
розумних економічних причин (ділової
мети) є такими, що вчинені в межах
господарської діяльності.

Згідно із пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України розумна
економічна причина (ділова мета) -
розумна економічна причина (ділова
мета) - причина, яка може бути наявна
лише за умови, що платник податків має
намір одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності.

Сутність доктрини ділової мети полягає
в тому, що передбачені податковим
законодавством податкові вигоди
поширюються лише на операції, які мають
розумну економічну причину.

При вирішенні податкових спорів
презюмується добросовісність платника
податку, і, відповідно, обґрунтованість
отриманої ним податкової вигоди (тобто
зменшення податкового зобов'язання).

Так, податкова вигода може бути
необґрунтованою, зокрема, якщо для
цілей оподаткування враховані
операції не у відповідності з їх
дійсною економічною метою чи враховані
операції не обумовлені розумними
економічними чи іншими причинами
(метою ділового характеру). При цьому
діловою метою діяльності платника
податку може бути отримання
економічного ефекту, однак податкова
вигода не є самостійною діловою метою.

Необґрунтована ж податкова вигода
характеризується відсутністю
фактичного виконання господарських
операцій, здійсненням операцій без
ділової мети та обліком операцій
безвідносно до їх реального
економічного змісту, узгодженістю дій
покупця та постачальника для штучного
створення сприятливих наслідків у
податковому обліку платника.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що визначення
позивачем валових витрат на придбання
сої здійснено без урахування витрат на
сплату ПДВ, а валових доходів від
реалізації сої з урахуванням
бюджетного відшкодування цього
податку, що не свідчить про одержання
позивачем доходу, а відтак такі
операції не відповідають меті
підприємницької діяльності, а саме
отримання прибутку.

Аналогічна правова позиція висвітлена
у постанові Верховного Суду України
від 01 квітня 2008 року та в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 15
травня 2014 року.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що позивачем в повній мірі не
обґрунтовано правомірність формування
податкового кредиту по
взаємовідносинах з ПП «Проф.-Буд-Тех»
та ТОВ «Югзернострой».

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про наявність порушення
позивачем норм податкового
законодавства, а відтак податковим
органом правомірно прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Вапнярський елеватор" залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 05
вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
17 листопада 2014 року .

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Гонтарук В. М.