Справа № 295/12225/14-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"17" листопада 2014 р.
Справа № 295/12225/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області на постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від "09" вересня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області про визнання
неправомірною відмови у здійсненні
перерахунку пенсії та зобов'язання
вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, у якому вказувала, що
після звільнення з державної служби в
органах місцевого самоврядування з
01.02.2011 року їй призначена пенсія по
інвалідності згідно зі ст.37 Закону
України «Про державну службу», без
урахування матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

На її звернення до управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
про перерахунок пенсії останній своїм
листом від 30.07.2014 року за № 419/л-02 у
задоволенні такого відмовив.

Вважаючи такі дії відповідача
незаконними, позивач звернулась до
суду.

Постановою Богунського районного суду
м.Житомира від 09 вересня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області щодо відмови в
проведенні перерахунку та виплаті
призначеної пенсії ОСОБА_3

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області здійснити
перерахунок пенсії за віком, яка
призначена позивачці відповідно до
Закону України "Про державну службу" з
урахуванням нарахованих та виплачених
сум індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги за період з
01.01.2006 року по 31.12.2010 р. в загальній сумі
41166,87 грн., як складової заробітної
плати, з якої були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, з моменту звернення із
заявою про перерахунок пенсії з 01.08.2014
року.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
про визнання неправомірною відмови у
здійсненні перерахунку пенсії та
зобов'язання вчинити певні дії за
період з 01.02.2011 року по 04.02.2014 року -
залишено без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Постанову суду в частині задоволення
позовних вимог оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебувала на державній службі
в органах місцевого самоврядування і
працювала на посаді заступника
директора департаменту бюджету та
фінансів Житомирської міської ради,
начальником бюджетного відділу до 28
січня 2011 року.

У зв"язку із встановленням 2-ї групи
інвалідності, ОСОБА_3 з 01 лютого 2011 року
призначено пенсію відповідно до ст.37
Закону України "Про державну службу".

Оскільки при визначенні розміру пенсії
ОСОБА_3 не було враховано матеріальну
допомогу на оздоровлення, матеріальну
допомогу на соціально-побутові потреби
та індексацію заробітної плати, хоча із
даних сум утримувалися страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, позивач в липні
2014 року звернулась до УПФУ в м.Житомирі
із заявою про здійснення перерахунку
пенсії з урахуванням вказаних
складових заробітної плати, про
виплату яких подала довідку
встановленого зразка.

Листом від 30.07.2014 року за № 419/л-02 у
задоволенні заяви позивачу відмовлено,
що стало підставою звернення до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця. Крім того, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески, або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Даючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про
оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Ст.2 вказаного Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні витрати.

Ч.2 ст. 33 Закону України "Про державну
службу" передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно з ч.2 ст.37 вказаного Закону
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч.2 ст.33 цього ж Закону
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Ч.7 ст.33 Закону України "Про державну
службу" передбачено, що державним
службовцям можуть установлюватися
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інші надбавки і доплати, а також
надаватися матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
"Про оплату праці" в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
п.п.2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13 січня 2004 року № 5, де
вказано, що у склад фонду додаткової
заробітної плати входять премії та
винагороди, в тому числі за вислугу
років, які мають систематичний
характер, а відповідно п.п.2.3.3 п.2 цієї
інструкції матеріальна допомога, що
має систематичний характер, надана
всім або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.66 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст.41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналіз наведених положень дає колегії
суддів підстави для висновку про те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Отже чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому необхідно врахувати, що
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення і приймається в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що відповідно до вказаних
нормативних актів пенсія позивача
повинна обчислюватись із заробітної
плати, яку вона фактично отримувала на
день звільнення, в тому числі з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з
судовою практикою Верховного Суду
України (постанова від 20 лютого 2012 року
справа №21-430а11, постанова від 28 травня
2013 рок справа №21-97а13), що в силу вимог
ст.244-2 КАС України є обов'язковою для
застосування, а суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив, що при визначенні
розміру пенсії позивачу відповідачем
безпідставно не було враховано всі
види оплати праці, на які нараховано
збір на обов'язкове державне пенсійне
забезпечення.

Колегія суддів приходить до
переконання, що судом першої інстанції
було повно і правильно встановлено
фактичні обставини справи та ухвалено
судове рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.
Доводи апелянта не спростовують
висновків суду, а тому подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову Богунського
районного суду м. Житомира від "09"
вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області вул.Перемоги,
55,м.Житомир,10003

- ,