Справа № 635/8084/14-а
Суддя: Назаренко О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/8084/14-а
Провадження № 2-а/635/124/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2014 року
смт.
Покотилівка

Харківський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Житенькової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області та Комунарської
сільської ради Харківського району
Харківської області про визнання
рішень протиправними,

УСТАНОВИВ:

08.09.2014 року до Харківського
районного суду Харківської області
подано позов ОСОБА_1 до Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області та Комунарської
сільської ради Харківського району
Харківської області, в якому позивач
просить суд визнати протиправною
відмову Управління Держземагентства у
Харківському районі Харківської
області, викладену у Висновку від 15.05.2013
року №271 щодо погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої АДРЕСА_1, загальною площею
0,1542 га, за рахунок земель житлової та
громадської забудови - забудовані
землі, виготовленого ПП
«УКРПРОЕКТКАДАСТР» на підставі
рішення Комунарської сільської ради
від 15 червня 2012 року XVI сесії VI
скликання з метою передачі земельної
ділянки у власність, скасувати
Висновок Управління Держземагентства
у Харківському районі Харківської
області від 15.05.2013 року №271, яким
відмовлено у погодженні проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої АДРЕСА_1, загальною площею
0,1542 га, за рахунок земель житлової та
громадської забудови - забудовані
землі, виготовленого ПП
«УКРПРОЕКТКАДАСТР» на підставі
рішення Комунарської сільської ради
від 15 червня 2012 року XVI сесії VI
скликання з метою передачі земельної
ділянки у власність та зобов'язати
Управління Держземагентства у
Харківському районі Харківської
області погодити проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки гр.
ОСОБА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої АДРЕСА_1, загальною площею
0,1542 га, за рахунок земель житлової та
громадської забудови - забудовані
землі, виготовленого ПП
«УКРПРОЕКТКАДАСТР» на підставі
рішення Комунарської сільської ради
від 15 червня 2012 року XVI сесії VI
скликання з метою передачі земельної
ділянки у власність та здійснити
відповідні дії щодо державної
реєстрації земельної ділянки.

Позивачем подано суду заяву про
розгляд справи за відсутності
позивача, позовні вимоги підтримані.

Представники відповідачів в
судові засіданні повторно не з'явились,
причин неявки суду не повідомлено, тому
суд розглянув справу за їх відсутності.

Дослідивши надані суду докази,
суд вважає необхідним задовольнити
вимоги позивача з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 червня 2012
року Комунарська сільська рада
Харківського району Харківської
області XVI сесії VI скликання прийняла
рішення «Про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки АДРЕСА_1
для будівництва житлового будинку,
господарських будівель та споруд
позивачу ОСОБА_1». Цим рішенням
позивачу, надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
0,15 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
АДРЕСА_1, за рахунок земель житлової та
громадської забудови в межах
населеного пункту. Згідно пунктів 2, 3
рішення Комунарської сільської ради
рекомендовано звернутись до
ліцензованої землевпорядної
організації для виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки з наступним поданням його на
погодження в порядку, передбаченому
чинним законодавством. Розроблений та
погоджений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки мав бути
поданий до сільської ради для
подальшого прийняття рішення щодо
безоплатної передачі земельної
ділянки у власність позивача.

Приватним підприємством
«УКРПРОЕКТКАДАСТР» виготовлено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки позивачу АДРЕСА_1, який був
поданий на погодження до Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області.

15.05.2013 року Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області надало
Висновок №271 про відмову у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, у якому зазначено,
що «згідно наявних в Управлінні
планово-картографічних матеріалів
(проект формування меж сільських
населених пунктів Комунарської
сільської ради Харківського району, що
був розроблений ХФ «Інститут
землеустрою УААН» в 1993 році та
затверджений рішенням ХІІ сесії ХХІ
скликання Харківської районної ради
від 21.09.1993 року), земельна ділянка, яка
пропонується для відведення,
розташована на території Комунарської
сільської ради за межами населеного
пункту». Зазначеним Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області
аргументувало відмову у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки позивачу для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, розташованої АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1542 га, за рахунок
земель житлової та громадської
забудови - забудовані землі,
виготовленого ПП «УКРПРОЕКТКАДАСТР»
на підставі рішення Комунарської
сільської ради від 15 червня 2012 року XVI
сесії VI скликання з метою передачі
земельної ділянки у власність.

На підставі ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачами не надано доказів на
спростування доводів і доказів наданих
позивачем, при цьому суд погоджується
із доводами позивача, які полягають у
наступному.

Відповідно до статті 2 Земельного
кодексу України, земельні відносини -
це суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.
Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи
місцевого самоврядування та органи
державної влади. Об'єктами земельних
відносин є землі в межах території
України, земельні ділянки та права на
них, у тому числі на земельні частки
(паї).

Статтею 3 ЗК України передбачено, що
земельні відносини регулюються
Конституцією України, цим Кодексом, а
також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами. Земельне
законодавство включає цей Кодекс, інші
нормативно-правові акти у галузі
земельних відносин. Завданням
земельного законодавства є
регулювання земельних відносин з метою
забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад
та держави, раціонального використання
та охорони земель (стаття 4 ЗК України).

Статтею 5 ЗК України закріплено
принципи земельного законодавства, до
яких, зокрема, належить забезпечення
гарантій прав на землю.

Статтею 121 ЗК України громадянам
України гарантоване право на
безоплатне набуття у власність
земельних ділянок державної та
комунальної власності в межах
встановлених норм. Зокрема, громадяни
України мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної
власності в таких розмірах: для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) у селах - не
більше 0,25 гектара, в селищах - не більше
0,15 гектара, в містах - не більше 0,10
гектара.

Нормами статті 118 ЗК України
встановлений порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами, частиною 6 якої
передбачено наступне: громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд у межах норм безоплатної
приватизації, подають клопотання до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Згідно частини 1 статті 122 ЗК України,
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий
строк з дня отримання погодженого
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Нормами статті 186-1 ЗК України
закріплений наступний порядок
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок усіх категорій та
форм власності підлягає обов'язковому
погодженню з територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до
органу, визначеного в частині першій
цієї статті (до територіального органу
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин, за
місцем розташування земельної ділянки)
оригінал проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, який
зобов'язаний протягом десяти робочих
днів з дня одержання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки безоплатно надати або
надіслати рекомендованим листом з
повідомленням розробнику свої
висновки про його погодження або про
відмову в такому погодженні з
обов'язковим посиланням на закони та
прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти, що регулюють
відносини у відповідній сфері.
Підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
документації із землеустрою або
містобудівній документації.

Органу, зазначеному у частині першій
цієї статті (територіальному органу
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин, за
місцем розташування земельної
ділянки), при погодженні проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки забороняється вимагати:
додаткові матеріали та документи, не
включені до проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
відповідно до статті 50 Закону України
"Про землеустрій"; надання погодження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки будь-якими іншими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами та
організаціями;

проведення будь-яких обстежень,
експертиз та робіт.

Статтею 50 Закону України "Про
землеустрій" регламентований
вичерпний перелік документів, які
мають бути включені до проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Як свідчать матеріали справи, проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
АДРЕСА_1, виготовлений за замовленням
громадянки ОСОБА_1 Приватним
підприємством «УКРПРОЕКТКАДАСТР» на
підставі рішення Комунарської
сільської ради від 15 червня 2012 року XVI
сесії VI скликання з метою передачі
земельної ділянки у власність, містить
вичерпний перелік матеріалів,
зазначених в статті 50 Закону України
"Про землеустрій".

Згідно статті 173 ЗК України, межа
району, села, селища, міста, району у
місті - це умовна замкнена лінія на
поверхні землі, що відокремлює
територію району, села, селища, міста,
району у місті від інших територій.
Межі району, села, селища, міста, району
у місті встановлюються і змінюються за
проектами землеустрою щодо
встановлення (зміни) меж
адміністративно-територіальних
одиниць. Проекти землеустрою щодо
зміни меж населених пунктів
розробляються з урахуванням
генеральних планів населених пунктів.
Після розробки проекту землеустрою
щодо встановлення (зміни) меж
адміністративно-територіальних
одиниць він підлягає обов'язковій
державній експертизі землевпорядної
документації (стаття 9 Закону України
«Про державну експертизу
землевпорядної документації»).

Нормами статті 174 ЗК України
встановлено, що рішення про
встановлення і зміну меж сіл, селищ, які
входять до складу відповідного району,
приймаються районною радою за поданням
відповідних сільських, селищних рад.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про основи містобудування», до
компетенції сільських, селищних,
міських рад у сфері містобудування на
відповідній території належить
затвердження відповідно до
законодавства місцевих програм,
генеральних планів відповідних
населених пунктів, планів зонування
територій, а за відсутності
затверджених в установленому законом
порядку планів зонування території -
детальних планів територій. До
компетенції виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад у
сфері містобудування належать,
зокрема, внесення пропозицій щодо
встановлення і зміни меж населених
пунктів відповідно до закону.

Статтями 175, 176 ЗК України закріплений
порядок встановлення і зміни меж
адміністративно-територіальних
одиниць, відповідно до якого межі
адміністративно-територіальних
одиниць посвідчуються державним актом
України. Форма та порядок видачі
державного акта України на межі
адміністративно-територіальної
одиниці встановлюються Верховною
Радою України.

Зазначені норми Закону
кореспондуються з нормами статті 12 ЗК
України, якими передбачено, що до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин відноситься, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; внесення пропозицій до
районної ради щодо встановлення і
зміни меж сіл, селищ, міст.

Відповідно до пункту 41 частини 1 статті
26, пункту 26 частини 1 статті 43 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» рішення про визначення меж
сільських рад приймаються районними
радами виключно на пленарних
засіданнях в рамках «прийняття рішень
з питань
адміністративно-територіального
устрою». У такому самому порядку
приймаються рішення сільським радами
про направлення подань про визначення
меж сільських рад до районних рад.

Системно аналізуючи зазначені норми
Закону, суд приходить до наступного
висновку: прийняття рішення про
встановлення або зміну меж сільської
ради - це виключна компетенція районної
ради, яке приймається на пленарному
засіданні за поданням відповідної
сільської ради; право внесення
пропозицій щодо встановлення і зміни
меж сільської ради належить
виконавчому органу відповідної
сільської ради; встановлення і зміна
меж сільської ради здійснюється за
проектом землеустрою щодо
встановлення (зміни) меж
адміністративно-територіальних
одиниць, який підлягає обов'язковій
державній експертизі землевпорядної
документації; документом, який
посвідчує встановлення та зміну меж
сільської ради, є державний акт
України; особою, відповідальною за
підтвердження факту віднесення
конкретної земельної ділянки до меж
адміністративно-територіального
утворення, є голова відповідної
сільської ради, на території якої
розташована земельна ділянка; до
повноважень територіального органу
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин (в
даному випадку - Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області) не
відноситься вирішення питання щодо
віднесення тієї чи іншої земельної
ділянки до між
адміністративно-територіального
утворення.

На підтвердження факту віднесення
спірної земельної ділянки до меж
Комунарської сільської ради
Харківського району Харківської
області позивачем обґрунтовано
зазначено, що 15 червня 2012 року
Комунарська сільська рада
Харківського району Харківської
області XVI сесії VI скликання на
пленарному засіданні прийняла рішення
про надання ОСОБА_1 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,15 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд АДРЕСА_1, за рахунок
земель житлової та громадської
забудови в межах населеного пункту. В
проекті землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, виготовленому на
підставі вказаного рішення
Комунарської сільської ради, міститься
Акт встановлення та погодження меж
земельної ділянки, у якому голова
Комунарської сільської ради, Бугай А.П.,
своїм особистим підписом, скріпленим
печаткою сільської ради, підтвердив
той факт, що земельна ділянка, яка
розташована АДРЕСА_1, суміжна з землями
Комунарської сільської ради, тобто
розташована на її території. Спірній
земельній ділянці присвоєно конкретну
адресу (АДРЕСА_1), а, отже, зазначена
земельна ділянка розташована на
території села Комунар та відноситься
до меж Комунарської сільської ради
Харківського району Харківської
області.

Згідно Викопіювання з чергового
кадастрового плану, яке є складовою
частиною проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
виготовленого на підставі рішення
Комунарської сільської ради
Харківського району Харківської
області XVI сесії VI скликання від 15
червня 2012 року, спірна земельна ділянка
розташована в межах населеного пункту
АДРЕСА_1. Складовою частиною проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, доданого до даної позовної
заяви, є Містобудівне обґрунтування
розташування індивідуальної житлової
забудови, розташованої АДРЕСА_1, яке
затверджено Головою Комунарської
сільської ради Харківського району
Бугай А.П. від 18.12.2009 року. Вказане
Містобудівне обґрунтування містить
Лист погодження розташування об'єкта
містобудування - індивідуальної
житлової забудови АДРЕСА_1, Харківський
район, погодження у якому засвідчене
особистими підписами, скріпленими
печатками наступних посадових осіб:
Начальника відділу містобудування та
архітектури Харківської РДА Усової
М.Н., Начальника управління Держкомзему
у Харківському районі Харківської
області Репта В.С., Головного
державного санітарного лікаря
Харківського району Масалової Т.О.,
Начальника Харківського районного
управління ГУ МНС України в
Харківській області Коновалова Г.А.,
Начальника міжрайонного відділу
охорони навколишнього середовища
Північного регіону Теребило О.М.,
Голови Комунарської сільської ради
Бугай А.П. Підписами вказаних посадових
осіб підтверджується той факт, що
земельна ділянка АДРЕСА_1 розташована в
межах села Комунар на території
Комунарської сільської ради
Харківського району.

Нормами ч.2 ст. 19 Конституції
України закріплено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, з огляду на наведене
слід зазначити, що Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області не
уповноважене вирішувати питання
віднесення тієї чи іншої земельної
ділянки до меж Комунарської сільської
ради Харківського району Харківської
області, а, відтак, не уповноважене
вирішувати питання щодо компетенції
Комунарської сільської ради
Харківського району Харківської
області стосовно розпорядження
земельною ділянкою, яка розташована
АДРЕСА_1, Харківського району. Крім
того, проект формування меж сільських
населених пунктів Комунарської
сільської ради Харківського району, що
був розроблений ХФ «Інститут
землеустрою УААН» в 1993 році та
затверджений рішенням ХІІ сесії ХХІ
скликання Харківської районної ради
від 21.09.1993 року, не є документом, що
посвідчує встановлення та зміну меж
Комунарської сільської ради
Харківського району Харківської
області, а тому висновок Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області від 15.05.2013
року №271 про відмову у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки є незаконним і
необґрунтованим, а Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області, як суб'єкт
владних повноважень, своїм рішенням,
викладеним у Висновку від 15.05.2013 року
№271, не дотрималось приписів чинного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, що призвело до
порушення прав, свобод та інтересів
позивача ОСОБА_1.

Щодо засобу відновлення таких
прав суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. Частиною 3 статті 18
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що справи щодо
оскарження дій або бездіяльності
посадових чи службових осіб місцевих
органів виконавчої влади
розглядаються і вирішуються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом або окружним адміністративним
судом за вибором позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС
України У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: 1) визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення; 2) зобов'язання
відповідача вчинити певні дії; 3)
зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій; 4) стягнення з
відповідача коштів; 5) тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 6)
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень. Суд може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень. Суд за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень може прийняти іншу
постанову у випадках, встановлених
законом.

Підсумовуючи наведене, суд
приходить до висновку про законність і
обґрунтованість вимог позивача, а тому
суд задовольняє позов в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 86, 161-163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління Держземагентства у
Харківському районі Харківської
області, викладену у Висновку від 15.05.2013
року №271 щодо погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої АДРЕСА_1, загальною площею
0,1542 га, за рахунок земель житлової та
громадської забудови - забудовані
землі, виготовленого ПП
«УКРПРОЕКТКАДАСТР» на підставі
рішення Комунарської сільської ради
від 15 червня 2012 року XVI сесії VI
скликання з метою передачі земельної
ділянки у власність.

Скасувати Висновок Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області від 15.05.2013
року №271, яким відмовлено у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, розташованої АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1542 га, за рахунок
земель житлової та громадської
забудови - забудовані землі,
виготовленого ПП «УКРПРОЕКТКАДАСТР»
на підставі рішення Комунарської
сільської ради від 15 червня 2012 року XVI
сесії VI скликання з метою передачі
земельної ділянки у власність.

Зобов'язати Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області погодити
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, розташованої АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1542 га, за рахунок
земель житлової та громадської
забудови - забудовані землі,
виготовленого ПП «УКРПРОЕКТКАДАСТР»
на підставі рішення Комунарської
сільської ради від 15 червня 2012 року XVI
сесії VI скликання з метою передачі
земельної ділянки у власність та
здійснити відповідні дії щодо
державної реєстрації земельної
ділянки.

На постанову суду може бути подана
апеляція до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський районний суд Харківської
області протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя:
Назаренко О.В.