Справа № 4900/12/2070
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 жовтня 2014 р.
№ 2а-4900/12/2070

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Єгупенко В.В.

за участю секретаря - Вождаєвої М.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Шульги В.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_2 до Харківської обласної
митниці Міндоходів, Іванова Сергія
Володимировича - начальника
Харківської обласної митниці
Міндоходів, про визнання незаконним
та скасування наказу та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської обласної митниці
Державної митної служби України,
Іванова Сергія Володимировича
Начальника Харківської обласної
митниці Державної митної служби
України, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ
начальника Харківської обласної
митниці № 244-к від 16.03.2012 року про
звільнення ОСОБА_2;

- зобов'язати начальника Харківської
обласної митниці Державної митної
служби України поновити інспектора
митної служби 2 рангу ОСОБА_2 на
відповідній посаді в штаті Харківської
обласної митниці Державної митної
служби України, як особу, що
користується переважним правом на
залишення на роботі;

- зобов'язати Харківську обласну
митницю Державної митної служби
України виплатити інспектору митної
служби 2 рангу ОСОБА_2 грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
за період з 20.03.2012 року до часу
постановлення рішення.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20.06.2012 року
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 до Харківської обласної митниці
Державної митної служби України,
Іванова Сергія Володимировича
Начальника Харківської обласної
митниці Державної митної служби
України про визнання незаконним та
скасування наказу відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
22.06.2012р. по справі №2а4900/12/2070 залишено
без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03.07.2014 року скаргу ОСОБА_2
задоволено, постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2012 року та хвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16 січня 2013 року скасувати, а справу
направлено до суду першої інстанції на
новий розгляд.

За наведених обставин справу було
прийнято до провадження та призначено
до судового розгляду у відкритому
судовому засіданні.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що працювала в митних
органах з жовтня 2002 року на посадах
старшого, головного інспектора відділу
внутрішньої безпеки Магістральної
митниці; старшого інспектора відділу
інформаційної роботи та митної
статистики; старшого інспектора
відділу митних платежів Харківської
митниці, провідного інспектора відділу
адміністрування митних платежів
Харківської обласної митниці та за час
служби в митних органах не мала жодного
дисциплінарного стягнення, має ряд
заохочень, проте Наказом Харківської
обласної митниці № 244-к від 16.03.2012 року
її було звільнено відповідно до пункту
1 статті 40 Кодексу законів про працю
України з порушенням відповідного
порядку, оскільки їй не було
запропоновано посаду аналогічну
зайнятій або раніше зайнятій в штаті
Харківської обласної митниці та при
звільненні не враховано норми
законодавства, регулюючого
вивільнення працівників без
урахування переважного права позивача
на залишення на роботі відповідно
приписів ст.42 КЗпП України.

Також позивач зазначає, що внаслідок
незаконного звільнення в неї виник
вимушений прогул.

У судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
вважаючи позов необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню
посилаючись на наступне.

З метою оптимізації структури митних
органів наказом Держмитслужби України
№ 1025 від 05.12.2011 р. "Про затвердження
Примірної структури регіональної
митниці, митниці та Вимог до штатної
структури регіональної митниці,
митниці" затверджені "Примірна
структура регіональної митниці,
митниці" та "Вимоги до штатної
структури регіональної митниці,
митниці".

На виконання постанови Кабінету
Міністрів України №1184 від 14.11.2011 "Про
затвердження граничної чисельності
працівників територіальних органів
центральних органів виконавчої влади",
з метою оптимізації використання
штатної чисельності працівників
митних органів, спеціалізованих митних
установ і організацій, Держмитслужбою
України виданий наказ № 1026 від 05.12.2011 р.
"Про затвердження граничної
чисельності працівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ і організацій", яким
затверджена гранична чисельність
працівників Харківської обласної
митниці .

На виконання наказів Держмитслужби
України № 1025 від 05.12.2011 "Про
затвердження Примірної структури
регіональної митниці, митниці та Вимог
до штатної структури регіональної
митниці, митниці" та № 1026 від 05.12.2011 р.
"Про затвердження граничної
чисельності працівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ і організацій" наказом
Харківської обласної митниці № 1455 від
26.12.2011 р. введено в дію з 27.12.2011 р.
структуру та штатний розпис
Харківської обласної митниці на 2011 рік,
які затверджені Головою Держмитслужби
України 26.12.2011 р. за № 25/6-166, згідно з
яким кількість штатних одиниць
дорівнює 874 із місячним фондом
заробітної плати з посадовими окладами
929549, 00 грн.

Тобто змінами у штаті було зменшено
чисельність працівників з 1028 посад (
зміни затверджені 11.02.2011 року) до 874
(зміни затверджені 26.12.2011 року).

В штатній структурі Харківської
обласної митниці відсутній
структурний підрозділ "відділу
адміністрування митних платежів", в
якому працювала ОСОБА_2 У зв'язку з цим в
штатній структурі митниці відсутня
посада провідного інспектора сектору
апеляцій відділу адміністрування
митних платежів. Відділ митних
платежів, що функціонує у
відповідності до нової структури
митниці, поєднав у собі функції двох
підрозділів: відділу адміністрування
митних платежів та відділу контролю
митної вартості та класифікації
товарів.

Стосовно доводів позивача про те, що їй
не було запропоновано іншу посаду
відповідачем було наголошено на тому,
що Радою по роботі з кадрами митного
органу (далі - Рада), з метою належного
відпрацювання заходів, що введені в дію
Наказом Харківської обласної митниці
від 27.12.2011 року № 1455 "Про введення в дію
структури та штатного розпису
Харківської обласної митниці на 2011 рік"
було проведено співбесіди з
працівниками, прийнято заліки на
знання митного законодавства,
розглянуто дані щодо наявності
дисциплінарних стягнень, заборон щодо
звільнення, переваг в залишенні на
роботі з метою визначення кола осіб, що
підпадають під п.1 ст.40 КЗпП України, при
цьому позивачка інформувала Раду про
відсутність в неї зазначених пільг та
переваг.

Відповідач просив звернути увагу суду,
що ОСОБА_2 на дату звільнення не
перебувала у кадровому резерві на 2012
рік, оскільки питання щодо його
формування повинно було бути вирішено
після реорганізації відповідно
рішення Ради, протокол № 26 від 27.12.2011
року, та письмово не зверталась для
переведення її на декретну посаду, а
отже , враховуючи відсутність у
позивачки досвіду роботи в інших
підрозділах, окрім тих, де вона раніше
працювала, керівництвом в умовах
скорочення штату на 15% не було взято до
уваги відсутність у неї дисциплінарних
стягнень та достатність рівня
професійної підготовки та прийнято
рішення не пропонувати їй посади в
інших підрозділах митниці.

Таким чином, на думку відповідача,
наказ Харківської обласної митниці №
244-к від 16.03.2012 р. виданий правомірно,
повноважним органом і з дотриманням
чинного законодавства, а тому підстави
для поновлення ОСОБА_2 на посаді
провідного інспектора сектору
апеляцій відділу адміністрування
митних платежів Харківської обласної
митниці, у відповідача Харківської
обласної митниці - відсутні.

Відповідач Іванов Сергій
Володимирович начальник Харківської
обласної митниці Міндоходів в судові
засідання жодного разу не прибув, про
час, дату та місце судового засідання
був повідомлений належним чином, про що
в матеріалах справи свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, причини неявки суду не
повідомив, клопотань про відкладення
розгляду справи чи слухання справи за
відсутності представника відповідача
суду не надавав.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані сторонами
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
працювала на різних посадах в митних
органах України з 28.10.2002 р. по 19.03.2012 р.,
має спеціальне звання - інспектор
митної служби другого рангу, остання
займана посада - провідний інспектор
сектору апеляцій відділу
адміністрування митних платежів, що
підтверджується трудовою книжкою
позивача (а.с. 6-12).

Позивач має повну вищу освіту за
спеціальністю - правознавство,
кваліфікація - юрист, та за
спеціальністю - фінанси, кваліфікація -
економіст, що підтверджується довідкою
(а.с. 50).

Згідно з Постановою Кабінету
Міністрів України №464 від 13.05.2009р. "Про
затвердження граничної чисельності
працівників апарату центральних
органів виконавчої влади і
підпорядкованих їм територіальних
органів та інших державних органів"
гранична чисельність працівників
територіальних органів Держмитслужби
України складала 17759 одиниць.

Відповідно до наказу Харківської
обласної митниці №214 від 28.02.2011р.
введено в дію з 25.02.2011р. структуру та
штатний розпис Харківської обласної
митниці на 2011 рік в межах затвердженої
штатної чисельності 1028 одиниць.

Наказом Держмитслужби №1026 від
05.12.2011р. затверджено граничну
чисельність працівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ і організацій, зокрема,
Харківська обласна митниця - 874 одиниці,
а наказом Харківської обласної митниці
№1455 від 26.12.2011р. введено в дію з 27.12.2011р.
структуру та штатний розпис
Харківської обласної митниці на 2011 рік,
затверджені Головою Держмитслужби
України 26.12.2011р. за №25/6-166, згідно з
якими кількість штатних одиниць
дорівнює 874.

Наказом Харківської обласної
митниці № 244-к від 16.03.2012 р. ОСОБА_2,
провідного інспектора сектору
апеляцій відділу адміністрування
митних платежів, звільнено з займаної
посади з 19.03.2012 р. відповідно до п.1 ст.40
КЗпП України, у зв'язку з скороченням
штатної чисельності (а.с. 15-16).

Спір виник з приводу
правомірності звільнення позивача з
публічної служби у зв'язку із
скороченням штатної чисельності з
огляду на що суд зазначає наступне.

Правовідносини у сфері
проходження державної служби
регулюються Конституцією України,
Законом України "Про державну службу",
КЗпП України та прийнятими на їх
підставі нормативними актами.

За Конституцією України, державна
служба є єдиною за своїми основами
(пункт 12 частини першої статті 92).
Законодавство України стосовно
державної служби, визначаючи загальні
засади діяльності та статус державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті, спрямоване на
підвищення ефективності державної
служби, добір компетентних і відданих
справі кадрів, що досягається у тому
числі і окремими заходами, а саме -
встановленням додаткових, крім
передбачених законами, процедур
відбору громадян на державну службу та
вимог, які висуваються до них, шляхів
просування по службі, умов оплати праці
державних службовців, підвищений
рівень їх відповідальності у разі
порушення дисципліни тощо.

Згідно зі ч.1 ст.30 Закону України
"Про державну службу" державна служба
особи може бути припинена, як з підстав,
визначених цим законом, так і за
загальними підставами, визначеними
Кодексом законів про працю України.

Статтею 3 КЗпП України
передбачено, що законодавство про
працю регулює трудові відносини
працівників усіх підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності і галузевої
належності, а також осіб, які працюють
за трудовим договором з фізичними
особами.

За змістом п.1 ч.1 ст.40 КЗпП
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Відповідно до ч.1 ст.49-2 КЗпП
України про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше, ніж за два місяці. При
вивільненні працівників у випадках
зміни в організації виробництва і
праці враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Судом встановлено, що
відповідачем дотримано вимоги статті
49-2 КЗпП України щодо попередження
працівника про наступне вивільнення за
два місяці, оскільки позивачка була
повідомлена про наступне вивільнення
17.01.2012р., наказом же №244-к від 16.03.2012р., як
вже вказувалось, її було звільнено з
займаної посади з 19.03.2012р.

Стосовно не запропонування
позивачу під час звільнення вакантних
посад, суд зазначає наступне.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що
при вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством (частина друга).
Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно (частина третя).

Приписами ст. 27 Закону України
"Про державну службу" передбачено, що
просування по службі державного
службовця здійснюється шляхом
зайняття більш високої посади на
конкурсній основі, крім випадків, коли
інше встановлено законами України та
Кабінетом Міністрів України, або
шляхом присвоєння державному
службовцю більш високого рангу.

Державний службовець має право брати
участь у конкурсі на заміщення
вакантної посади. Переважне право на
просування по службі мають державні
службовці, які досягли найкращих
результатів у роботі, виявляють
ініціативність, постійно підвищують
свій професійний рівень та зараховані
до кадрового резерву.

Відповідно до статті 42 КЗпП
України при скороченні чисельності чи
штату працівників у зв'язку із змінами
в організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Як зазначено відповідачем в
запереченнях на позов та підтверджено
матеріалами справи, 29-30 грудня 2011 року
Радою по роботі з кадрами при
Харківській обласній митниці
проведені співбесіди з особовим
складом Харківської обласної митниці,
а також з метою належного
відпрацювання заходів, введених в дію
наказом Харківської обласної митниці
від 27.12.2011р. №1455 "Про введення в дію
структури та штатного розпису
Харківської обласної митниці на 2011
рік", розглянуто результати роботи
кожного працівника за попередні роки з
метою встановлення кола працівників з
більш високою кваліфікацією і
продуктивністю праці, на підставі чого
й визначено коло осіб, які можуть бути
звільнені з Харківської обласної
митниці у відповідності до п.1 ч.1 ст.40
КЗпП України.

Проте, представником відповідача
не доведено та матеріалами справи не
підтверджені обставини, за яких було
зроблено висновок про менш високу
кваліфікацію і продуктивність праці
позивачки, ділових та особистих
якостей у порівнянні з іншими
робітниками, а отже й критеріїв для
надання переваги у залишенні на роботі,
оцінка яких повинна безпосередньо
узгоджуватись з приписами ст.ст. 42, 49-2
КЗпП України адже відповідно до
наявних в матеріалах справи документів
(відомостей здачі заліків та
тестування працівників митниці)
позивачка отримала оцінку "відмінно" з
питань знання Міжвідомчих правил
поведінки посадових осіб митних
органів України і Російської Федерації
в пунктах пропуску на спільних
ділянках кордону та
нормативно-правових актів, які
встановлюють правила поведінки
державних службовців, а також оцінку
"добре" за результатами тестування, має
ряд заохочень, великий досвід роботи на
різних посадах, в неї відсутні
дисциплінарні стягнення, а також має на
утриманні двох малолітніх дітей:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2

При рівних умовах продуктивності праці
і кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається: сімейним - при
наявності двох і більше утриманців;
особам, в сім'ї яких немає інших
працівників з самостійним заробітком;
працівникам з тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві, в
установі, організації; працівникам, які
навчаються у вищих і середніх
спеціальних учбових закладах без
відриву від виробництва; учасникам
бойових дій, інвалідам війни та особам,
на яких поширюється чинність Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту";
авторам винаходів, корисних моделей,
промислових зразків і
раціоналізаторських пропозицій;
працівникам, які дістали на цьому
підприємстві, в установі, організації
трудове каліцтво або професійне
захворювання; особам з числа
депортованих з України, протягом п'яти
років, з часу повернення на постійне
місце проживання до України;
працівникам з числа колишніх
військовослужбовців строкової служби
та осіб, які проходили альтернативну
(невійськову) службу, - протягом двох
років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі
може надаватися й іншим категоріям
працівників, якщо це передбачено
законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП,
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 ст.40 КЗпП, допускається,
якщо неможливо перевести працівника,
за його згодою, на іншу роботу.

Статтею ст. 27 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
просування по службі державного
службовця здійснюється шляхом
зайняття більш високої посади на
конкурсній основі, крім випадків, коли
інше встановлено законами України та
Кабінетом Міністрів України, або
шляхом присвоєння державному
службовцю більш високого рангу.

Державний службовець має право
брати участь у конкурсі на заміщення
вакантної посади. Переважне право на
просування по службі мають державні
службовці, які досягли найкращих
результатів у роботі, виявляють
ініціативність, постійно підвищують
свій професійний рівень та зараховані
до кадрового резерву.

Відповідно до ст. 28 Закону України
"Про державну службу", у державних
органах створюється кадровий резерв
для зайняття посад державних
службовців, а також для просування по
службі.

Постановою Кабінету Міністрів
України №199 від 28.02.2001 р. затверджено
Положення про формування кадрового
резерву для державної служби.

На виконання вищевказаної
постанови КМ України №199 від 28.02.2001р.
наказом Держмитслужби України № 1495 від
22.12.2010 р. затверджено Порядок розгляду
питань про призначення на посади,
віднесені до номенклатури посад Голови
Служби, та про звільнення з таких посад,
Положення про Раду по роботі з кадрами
при Державній митній службі України та
Положення про систему організації
роботи з кадровим резервом митної
служби України.

Згідно п.1 Положення про систему
організації роботи з кадровим резервом
митної служби України, кадровий резерв
митної служби України (далі - кадровий
резерв) утворюється для заміщення
посад державних службовців в митних
органах, спеціалізованих митних
установах і організаціях (далі - митні
органи), а також для просування їх по
службі.

Відповідно до п.1.2 Положення про
систему організації роботи з кадровим
резервом митної служби України,
система організації роботи з кадровим
резервом складається з: порядку
зарахування осіб до кадрового резерву;
організації роботи з особами,
зарахованими до кадрового резерву;
порядку призначення осіб, зарахованих
до кадрового резерву; припинення
перебування осіб у кадровому резерві.
Формування кадрового резерву
забезпечує добір кандидатів на посади
державних службовців митних органів,
які мають професійні навички, що
ґрунтуються на сучасних спеціальних
знаннях і аналітичних здібностях, для
прийняття та успішної реалізації
управлінських рішень.

Згідно п.2.2 Положення про систему
організації роботи з кадровим резервом
митної служби України, при відборі осіб
для зарахування до кадрового резерву
враховуються: вік (до кадрового резерву
не включаються особи передпенсійного
віку); стаж роботи у митних органах та
на державній службі; освітній,
освітньо-кваліфікаційний рівень і
напрям підготовки; результати
підвищення кваліфікації та
професійного навчання без відриву від
роботи; ділові й особисті якості,
необхідні для виконання обов'язків за
посадою, на яку формується кадровий
резерв; результати роботи на займаній
посаді; рекомендації атестаційних і
конкурсних комісій.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
систему організації роботи з кадровим
резервом митної служби України,
формування списків осіб,
рекомендованих для зарахування до
кадрового резерву митного органу,
проводиться кадровим підрозділом
митного органу на підставі пропозицій
керівників структурних підрозділів
митного органу та розглядається Радою
по роботі з кадрами при відповідному
митному органі (далі - Рада по роботі з
кадрами). На засіданні Ради по роботі з
кадрами можуть розглядатись заяви осіб
про зарахування до кадрового резерву
за їх власною ініціативою. Подані
списки та заяви розглядаються Радою по
роботі з кадрами, яка приймає
відповідне рішення про погодження
кандидатур (погодження із зауваженнями
та пропозиціями, незгоди). Розгляд
пропозицій щодо осіб для зарахування
до кадрового резерву за номенклатурою
посад Голови Служби здійснюється Радою
по роботі з кадрами при Державній
митній службі України.

Згідно п.1.5 Положення про систему
організації роботи з кадровим резервом
митної служби України, списки осіб,
зарахованих до кадрового резерву, (далі
- Список) переглядаються щороку в
грудні.

Відповідно до п.12 Постанови
Кабінету Міністрів України №199 від
28.02.2001р. "Про затвердження Положення про
формування кадрового резерву для
державної служби", якщо посада, до
кадрового резерву на яку зараховано
працівника, стає вакантною, він має
переважне право на її заміщення при
проведенні конкурсу.

У судовому засіданні доведено, що
позивачці не пропонувались вакантні
посади в межах обласної митниці хоча її
переведення на іншу посаду , як
постійну так і декретну, могло
відбутись не лише в межах її відділу, а
в межах наявних в митниці посад,
оскільки фактичним роботодавцем
позивачки є Харківська обласна
митниця, а не її певний відділ.

З приводу факту неперебування
позивачки, на думку митного органу, у
кадровому резерві на 2012 рік, оскільки
питання щодо його формування повинно
було бути вирішено після
реорганізації відповідно рішення Ради,
протокол № 26 від 27.12.2011 року, суд
зазначає наступне.

Згідно списку працівників
Харківської обласної митниці, що
перебувають в резерві, створеному
відповідно до наказу начальника
Харківської обласної митниці №457-к від
29.06.2011р. "Про формування кадрового
резерву для державної служби
Харківської обласної митниці на 2011
рік", позивачка зазначена як така, що
перебуває в резерві на зайняття посади
начальника сектору апеляцій відділу
адміністрування митних платежів на 2011
рік, а доказів про припинення такого
перебування матеріали справи не
містять.

Окрім того, суд звертає увагу, що
факт перебування особи в кадровому
резерві випливає на вирішення питань
заміщення вакантних посад державних
службовців, питання ж, пов'язані із
вивільненням працівників у зв'язку із
скороченням чисельності або штату
працівників, мають вирішуватись з
дотриманням норм Кодексу законів про
працю України.

Також, відповідно до п.1 ст.43 КЗпП
України розірвання трудового договору
з підстав, передбачених п.1 ст.40 цього
Кодексу, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачка була членом
профспілки, а судовим розглядом не
виявлено факту згоди останньої на
звільнення.

Отже, суд вважає, що позивачу
неправомірно не було запропоновано під
час її звільнення посаду аналогічну
зайнятій, раніше зайнятій в штаті або
іншій наявній у Харківській обласній
митниці .

Також, суд зазначає, що згідно ст.42
КЗпП України, при скороченні
чисельності чи штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці,
а як вже було зазначено вище, митним
органом не було об'єктивно розглянуті
всі обставини, які б обумовили
визначення більш нижчого ступеню
таких якостей у позивачки .

Суд зазначає, що відповідно до ст.
19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 2 статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При розгляді справи
відповідачами не доведено
правомірність своїх дій, з огляду на що
суд приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159,
ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Харківської митниці Міндоходів,
Іванова Сергія Володимировича
начальника Харківської митниці
Міндоходів про визнання незаконним та
скасування наказу та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ
начальника Харківської митниці
Міндоходів № 244-к від 16.03.2012 року про
звільнення ОСОБА_2.

Зобов'язати начальника Харківської
митниці Міндоходів поновити
інспектора митної служби 2 рангу ОСОБА_2
на відповідній посаді в штаті
Харківської митниці Міндоходів, як
особу, що користується переважним
правом на залишення на роботі

Зобов'язати Харківську митницю
Міндоходів виплатити інспектору
митної служби 2 рангу ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
відрахуванням різниці заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи за
період з 20.03.2012 по 30.10.2014 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню в частині присудження
виплати заробітної плати у межах суми
стягнення за один місяць та поновлення
на посаді.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 04
листопада 2014 року.

Суддя
Єгупенко В.В.