Справа № 360/2149/14-а
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/2149/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року
Бородянський районний
суд Київської області в складі :
головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі
- Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Бородянка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у м.Ірпені Київської області
про визнання неправомірними дій щодо
відмови у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та зобов»язання провести
такий перерахунок,

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що у зв»язку із виходом у 1994
році у відставку з посади судді
Верховного Суду України, він /позивач/
отримує щомісячне довічне грошове
утримання, визначене у розмірі 82
відсотків грошового утримання судді
відповідно до вимог ст.43 Закону України
«Про статус суддів» від 15 грудня 1992
року та на підставі Законів України
«Про судоустрій і статус суддів» від 07
липня 2010 року № 2453-IV, «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року, «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року № 3668-IV, без
індексації, без застосування положень
частини другої і третьої статті 42
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» та без проведення інших
перерахунків, встановлених законами
України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року було
визнано неконституційними ряд
положень ЗУ «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010 року № 2453 у
редакції ЗУ «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668, у зв'язку з чим
підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону №
2453 в редакції до змін, внесених Законом
№ 3668, а тому розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці повинен відповідати у
відсотковому відношенні (з урахуванням
стажу роботи судді), а саме 80 відсотків,
але не більше 90 відсотків, розміру
грошової винагороди працюючого судді.
У разі зміни грошової винагороди
(заробітної плати) суддів, що працюють
на відповідній посаді, органи
Пенсійного фонду України зобов»язані
здійснювати відповідний перерахунок
грошового утримання раніше
призначеного судді у відставці.

Оскільки розмір заробітної плати на
відповідних посадах суддів підвищився,
то відповідно має підвищитись і
щомісячне довічне грошове утримання
суддів у відставці, і, враховуючи дану
обставину, позивач звернувся із
відповідною заявою до УПФУ у м.Ірпені,
де перебуває на обліку, щодо здійснення
перерахунку розміру його /позивача/
щомісячного довічного грошового
утримання, однак відповідач відмовив
ОСОБА_1 у здійсненні такого
перерахунку, посилаючись на те, що КМУ
не приймав рішення про підвищення
заробітної плати державним службовцям.

Так як вважає відмову УПФУ у м.Ірпені у
проведенні йому /ОСОБА_1/ перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, як судді у відставці,
юридично необґрунтованою, то просив
визнати такі дії відповідача
протиправними та зобов»язати УПФУ у м.
Ірпені провести перерахунок його
/позивача/ щомісячного довічного
грошового утримання, як судді у
відставці, починаючи з 03 липня 2013 року,
згідно довідки ВСУ та з урахуванням
довідки про нове підвищення розміру
заробітної плати суддів ВСУ, що
працюють на відповідних посадах, з 01
грудня 2013 року.

Позивач в судовому засіданні свій
позов підтримав та викладене
підтвердив.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, просив
справу розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази по справі,
оглянувши матеріали Пенсійної справи
ОСОБА_1, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що позивач на
підставі Наказу від 09 серпня 1994 року №
236 звільнений за власним бажанням з
посади судді Верховного Суду України і,
відповідно, з 1994 року є суддею у
відставці Верховного Суду України та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України м. Ірпеня,
отримує щомісячне довічне грошове
утримання /а.с.11/.

07 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
УПФУ м. Ірпеня із заявою щодо
здійснення перерахунку його
щомісячного довічного грошового
утримання згідно довідок Верховного
Суду України та подальшого нарахування
такого утримання в залежності від
зміни розміру мінімальної заробітної
плати, як це передбачено статтею 129 та
частиною 3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону від 07 липня 2010 року за № 2453-VI,
однак, відповідач своїм рішенням №
2537/2984 від 07 серпня 2014 року відмовив йому
/ОСОБА_1/ в перерахунку пенсії,
мотивуючи відмову тим, що оскільки
рішень Кабінету Міністрів України щодо
підвищення заробітної плати працюючим
державним службовцям не приймалося, то
підстав для перерахунку пенсії згідно
Закону України «Про державну службу»
йому /позивачу/ немає /а.с.7-10,12/.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону
України «Про статус суддів» (в редакції
чинній на час призначення позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання) судді, який вийшов у
відставку, при наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України «Про державну службу».
Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді менше 20
років і досяг 55-річного віку (для жінок -
50 років), розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України «Про державну службу».

Частиною 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону від 7 липня 2010 року № 2453-VI
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Разом з тим, Законом України від 8 липня
2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частини третю і п'яту статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» викладено в новій редакції,
згідно з якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Однак, рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 3 червня 2013 року у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті другої, абзацу
другого пункту 2 розділу другого
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» права щодо
змін умов виплати пенсій і щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці) було встановлено, що частина
третя статті 138 Закону України № 2453 до
внесених Законом № 3668 змін
передбачала: «Щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання». Таким чином, визначений
Законом № 2453 порядок нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання змінено Законом № 3668,
внаслідок чого зменшено розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів. Залишивши незмінним
зміст права на щомісячне довічне
грошове утримання суддів, Закон № 3668
звузив обсяг цього права, встановивши
обмежену базу для нарахування суддям
щомісячного довічного грошового
утримання, та скасував право суддів на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання без обмеження
граничного розміру, чим знизив і
досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Отже, частина
третя статті 138 Закону України № 2453 не
узгоджується з конституційним
положенням про недопустимість
звуження змісту чи обсягу гарантій
незалежності суддів, а тому суперечить
статті 126 Основного Закону України. Цим
же рішенням Конституційного Суду
України встановлено порядок його
виконання, а саме: - підлягають
застосуванню частини перша, друга
статті 138 Закону №2453 у редакції Закону
№ 3668 як такі, що не суперечать
Конституції України; частина третя
статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону
України №3668, яка суперечить
Конституції України не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону України № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом №3668 а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Перше, друге, трете речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, що суперечать
Конституції України, не підлягають
застосуванню як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини п'ятої статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме: «Пенсія
або щомісячне довічне грошове
утримання судді виплачується
незалежно від заробітку (прибутку),
одержуваного суддею після виходу у
відставку»‚ та четверте речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 зі
змінами, внесеними Законом № 3668, а саме:
«Довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України. Дія статті
2 Закону № 3668 не поширюється на Закон №
2453. Дія абзацу другого пункту 2 розділу
II „Прикінцеві та перехідні положення"
Закону № 3668 не поширюється на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) ».

Виходячи з вищенаведених
положень закону, обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

У своєму запереченні № 5964/08 від
20 жовтня 2014 року на даний позов
відповідач зазначає, що при прийнятті
на облік позивача, щомісячне довічне
грошове утримання визначено йому
/ОСОБА_1/ у розмірі 82 відсотки від
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді за вересень 2011
року, Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» передбачено, що у разі
зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного Суду
України відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання, але проведення перерахунку
вже призначеного щомісячного
довічного грошового утримання для всіх
інших суддів при цьому не передбачено
/а.с.34/.

Таке твердження відповідача не
приймається до уваги, оскільки стаття
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», регулюючи порядок
здійснення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України,
не містить підстав забороняючих
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
судів загальної юрисдикції,
господарських судів, спеціалізованих,
в тому числі і суддям Верховного Суду
України.

Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» встановлена гарантія
матеріального забезпечення судді у
відставці, яка не може бути
знівельована в зв'язку з тим, що органи
влади України не встановили порядку, за
яким зазначена гарантія повинна бути
дотримана.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає за необхідне, задовольняючи
позовні вимоги, визнати дії управління
Пенсійного фонду України у м.Ірпені
Київської області щодо відмови ОСОБА_1
в проведенні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання
протиправними, зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у м.Ірпені
Київської області провести
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1 на підставі ст.129,138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» та довідок Верховного Суду
України про розмір суддівської
винагороди станом на 3 червня 2013 року та
станом на 1 грудня 2013 року, починаючи з 3
липня 2013 року, з урахуванням проведених
виплат.

Керуючись ст.11, 159-163,181 КАС України,
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів», суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у м.Ірпені Київської
області про визнання неправомірними
дій щодо відмови у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
зобов»язання провести такий
перерахунок задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України у м.Ірпені Київської
області щодо відмови ОСОБА_1 в
проведенні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання
протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м.Ірпені Київської
області провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1 на
підставі ст.129,138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» та довідок
Верховного Суду України про розмір
суддівської винагороди станом на 3
червня 2013 року та станом на 1 грудня 2013
року, починаючи з 3 липня 2013 року, з
урахуванням проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Бородянський районний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення постанови, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий-суддя
Міланіч А. М.