Справа № 815/2222/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2222/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря - Авраменка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу відділу Державної виконавчої
служби Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«РІВ.А.ХОЛДІНГ» до відділу державної
виконавчої служби Комінтернівського
районного управління юстиції Одеської
області, за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
боці позивача С(Ф)Г «Евріка» про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08.04.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «РІВ.А.ХОЛДІНГ»
звернулось до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до відділу
Державної виконавчої служби
Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області
про зобов'язання вчинити дії по
звільненню з-під арешту перерахованих
Товариством з обмеженою
відповідальністю «РІВ.А.ХОЛДІНГ»
грошових коштів у розмірі 200 000 грн. на
рахунок С(Ф)Г «Евріка», який відкритий в
АТ «ТАСкомбанк» м. Київ, а саме винести
відповідну постанову про звільнення
з-під арешту грошових коштів у розмірі
200 000 грн. на рахунку С(Ф)Г «Евріка», який
відкритий в АТ «ТАСкомбанк» м. Київ.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«РІВ.А.ХОЛДІНГ» задоволено в повному
обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 13.06.2014 року відділ
Державної виконавчої служби
Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області
подало апеляційну скаргу на вказану
постанову суду.

Апелянт зазначає, що постанова суду
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі відповідач
посилався на те, що у С(Ф)Г «Евріка»
існує заборгованість по зведеному
виконавчому провадженню, яка не
погашена, тоді як звільнення
зазначених у позові коштів з-під арешту
призведе до порушення законних прав
стягувачів.

Зважаючи на зазначене, апелянт вважає,
що відділом державної виконавчої
служби Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області не
було допущено порушень вимог чинного
законодавства, а тому у суду першої
інстанції були відсутні підстави для
задоволення позовних вимог ТОВ
«РІВ.А.ХОЛДІНГ».

У зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
19.05.2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
18.03.2014 року TOB «РІВ.А.ХОЛДІНГ» () перерахувало на рахунок
С(Ф)Г «Евріка» () грошові
кошти у розмірі 200 000 грн. на
розрахунковий рахунок № 9001 AT
«ТАСкомбанк» в м. Київ, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 493 від 18 березня 2014 року (а.с. 13).

19.03.2014 року TOB «РІВ.А.ХОЛДІНГ» звернувся
з листом до С(Ф)Г «Евріка» з проханням
повернути зазначені кошти, як
помилково перераховані (а.с.12).

20.03.2014 року С(Ф)Г «Евріка» звернулось до
AT «ТАСкомбанк» з платіжним дорученням
№ 2 від 20.03.2014 року в сумі 200 000 грн. на
здійснення платежу на користь TOB
«РІВ.А.ХОЛДІНГ» для повернення
помилково перерахованих коштів, які
були отримані відповідно до платіжного
доручення № 493 від 18.03.2014р.

На зазначене звернення AT «ТАСкомбанк»
листом від 21.03.2014р. за № 21/09-28-17 AT
«ТАСкомбанк» повідомило С(Ф)Г «Евріка»
про те, що не має можливості виконати
платіжне доручення № 2 від 20.03.2014 року,
оскільки кошти на рахунку № 9001
арештовані за постановою заступника
начальника ВДВС Комінтернівського РУЮ
Одеської області Гидирим А.М. від 04.02.2014
року у зв'язку із примусовим виконанням
зведеного виконавчого провадження №
37251895 (а.с.14).

Надалі, С(Ф)Г «Евріка», своїм листом від
28.03.2014р. за № 11 повідомило TOB
«РІВ.А.ХОЛДІНГ», що перераховані кошти
не можуть бути повернуті з незалежних
від господарства обставин, т.я. усі
кошти на рахунку № 9001 арештовані
за постановою заступника начальника
ВДВС Комінтернівського РУЮ Одеської
області (а.с.15).

28.03.2014 року позивач звернувся із заявою
до ВДВС Комінтернівського РУЮ Одеської
області про зняття арешту з 200 000 грн.,
які на його думку перераховані
помилково та не є власністю С(Ф)Г
«Евріка», та просив дозволити AT
«ТАСкомбанк» здійснити повернення цих
коштів на рахунок Позивача (а.с.16)

В свою чергу, відповідачем було
відмовлено у звільненні з-під арешту
зазначеної суми коштів (а.с.34).

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог TOB
«РІВ.А.ХОЛДІНГ», зважаючи на наступне:

Згідно ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 2 зазначеного Закону
передбачено, що примусове виконання
рішень в Україні покладається на
Державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Відповідно до Закону
України «Про державну виконавчу
службу» примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
відділів державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, районних,
міських (міст обласного значення),
районних в містах відділів державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст. 32 Закону (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) заходами примусового
виконання рішень є: звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб;
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; інші заходи,
передбачені рішенням.

Згідно із ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів. Готівкові кошти, виявлені у
боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

Слід зазначити, що у відповідності із
ст. 57 Закону України «Про виконавче
провадження», арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем в тому числі і
шляхом винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідно до пункту 1.5
«Інструкції про проведення виконавчих
дій», затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за № 865/4158, (далі - Інструкція)
державний виконавець уживає заходів
примусового виконання, якщо боржник не
виконує добровільно рішення у
встановлений виконавцем строк
відповідно до статті 24 Закону України
«Про виконавче провадження». Заходами
примусового виконання рішень, зокрема,
є: звернення стягнення на грошові кошти
боржника, звернення стягнення на інші
види майна боржника. За наявності даних
про кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах та на
зберіганні в банках чи інших кредитних
установах, на них накладається арешт,
про що виноситься постанова державного
виконавця (п. 5.1.3 Інструкції).

Згідно ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника. У
всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою заступника начальника ВДВС
Комінтернівського РУЮ від 04.02.2014 року,
через невиконання боржником у
добровільному порядку виконавчого
документу по зведеному виконавчому
провадженню № 37251895, було накладено
арешт на кошти, що містяться на
рахунках в АТ «ТАСКОМБАНК» МФО 339500 №
9001 (клд валюти 980), 001 (код
валюти 980) (крім
захищених рахунків та видатків) та
належать боржнику С(Ф)Г «Евріка».

Арешт накладено у межах суми з
урахуванням виконавчого збору та
витрат на проведення виконавчих дій на
загальну суму 2 061 956,56 грн.

В свою чергу, звертаючись з даним
позовом до суду першої інстанції, ТОВ
«РІВ.А.ХОЛДІНГ» посилалось на те, що
ними було помилково перераховано суму
коштів у розмірі 200 000 грн. на рахунок
С(Ф)Г «Евріка», який відкритий в АТ
«ТАСкомбанк» м. Київ, а саме винести
відповідну постанову про звільнення
з-під арешту грошових коштів у розмірі
200 000 грн. на рахунку С(Ф)Г «Евріка», який
відкритий в АТ «ТАСкомбанк» м. Київ.

В обґрунтування зазначеного ТОВ
«РІВ.А.ХОЛДІНГ» надало пояснювальну
записку від бухгалтера TOB
«РІВ.А.ХОЛДІНГ» ОСОБА_3 від 19.03.2014 року, в
якій вона зазначає, що вказана ситуація
виникла через те, що в цей день у неї був
великий об'єм роботи та вона механічно
не помітила не підписаний договір від 05
березня 2014 року та помилково набрала
платіж для перечисления коштів С(Ф)Г
«Евріка». Виявивши свою помилку, одразу
повідомила про це керівництву (а.с. 85).

Також позивачем наданий наказ від
20.03.2014 року № 10В/0Б, згідно якого у
зв'язку з порушенням бухгалтером
ОСОБА_3 трудової дисципліни, а саме:
порушення порядку введення при веденні
бухгалтерського обліку (при здійсненні
розрахункових операцій), бухгалтеру
ОСОБА_3 об'явлено догану (а.с.86).

Судом першої інстанції було зазначено,
що з матеріалів справи не вбачається
жодних дій щодо господарської
діяльності між позивачем та С(Ф)Г
«Евріка».

В свою чергу, у підтвердження
відсутності господарської діяльності
з С(Ф)Г «Евріка» ТОВ «РІВ.А.ХОЛДІНГ»
було надано бухгалтерську довідку від
17.10.2014 року № 627, з якої вбачається, що
ТОВ «РІВ.А.ХОЛДІНГ» не укладало
договору купівлі-продажу № 030/кп від
05.03.2014 року з С(Ф)Г «Евріка». Кошти,
перераховані на рахунок С(Ф)Г «Евріка»
у розмірі 200 000 грн. згідно платіжного
доручення № 493 від 18.03.2014 року є
помилково перерахованими, та у
податковому обліку підприємства ця
операція не відображалась.

Крім того, ТОВ «РІВ.А.ХОЛДІНГ»
повідомлено про те, що у
бухгалтерському обліку сума у розмірі
200 000 грн. рахується як кредиторська
заборгованість та відображена у
бухгалтерському обліку: Дебет 377 Кредит
311.

Також підтвердженням відсутності
господарської діяльності між
зазначеними вище підприємствами є
податкова декларація з податку на
додану вартість за березень 2014 року,
надана ТОВ «РІВ.А.ХОЛДІНГ», в якій
відсутні відомості щодо декларування
позивачем вказаної суми грошових
коштів, перерахованих на рахунок С(Ф)Г
«Евріка».

Таким чином, зважаючи на все
вищевикладене, колегія суддів вважає,
що позивачем належними доказами
підтверджено факт помилкового
перерахування грошових коштів в сумі 200
000 грн. на рахунок С(Ф)Г «Евріка», вони не
є власністю С(Ф)Г «Евріка».

Враховуючи те, що органами державної
виконавчої служби може бути звернуто
стягнення, в тому числі і накладено
арешт, виключно на майно, яке належить
на праві власності боржнику, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що на грошові кошти в
сумі 200 000 грн., які помилково
перераховані позивачем на рахунок С(Ф)Г
«Евріка», не повинен розповсюджуватися
арешт.

При цьому, внаслідок звільнення коштів
з-під арешту не порушуються права
стягувача, оскільки мова йде не про
кошти боржника.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що позивач, в
даному випадку, має право на повернення
помилково арештованих коштів, а тому
поданий адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу, та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Комінтернівського
районного управління юстиції Одеської
області залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

Ю.В. Осіпов