Справа № 2а-3424/11/0370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року

Справа № 17289/12 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

представника позивача
Максимчука Ю.В.,

представника відповідача
Мельника С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Соларпол-Україна»
на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 3.01.2012 року у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Соларпол-Україна» до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання протиправними
та скасування податкового
повідомлення-рішення та податкової
вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2011 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Соларпол-Україна» звернулося з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 5
жовтня 2011 року та податкової вимоги №
2337 від 2 листопада 2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що
податковим органом за наслідками
камеральної перевірки було
безпідставно зроблено висновок про
порушення ним вимог п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України щодо
включення до податкового кредиту
декларації з податку на додану
вартість за липень 2011 року суми ПДВ за
податковою накладною № 9 від 29.07.2011
року, яка не зареєстрована продавцем -
товариством з обмеженою
відповідальністю «АІК» в Єдиному
реєстрі податкових накладних, а відтак
неправомірно збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 112146 грн. та
застосовані штрафні санкції в розмірі
28037 грн.

Крім того, позивач вважав, що податкова
вимога № 2337 від 2 листопада 2011 року
підлягає скасуванню, оскільки
податкове зобов'язання на час її
виставлення не було узгодженим.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 3.01.2012 року
позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило ТзОВ «Соларпол-Україна», яке
в апеляційній скарзі просить її
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд не звернув уваги на те, що наявність
належно оформленої продавцем товарів
податкової накладної дає йому право на
включення суми сплаченого ПДВ до
податкового кредиту. Оскільки фактична
сплата цього податку при придбання
товару, який був ним використаний в
господарській діяльності,
підтверджена, підстав для виключення
сплаченої суми ПДВ112146 грн. з
податкового кредиту за липень 2011 року
не було. Не включення спірної
податкової накладної до ЄРПН мало
місце з вини контрагента, тому
покладення відповідальності на
позивача суперечить законодавству. Суд
безпідставно прийшов до висновку про
узгодженість податкового зобов'язання
з ПДВ, не звернувши уваги, що звернення
з позовом до суду свідчить про
протилежне, внаслідок чого
неправомірно виставив оскаржувану
вимогу про сплату боргу.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, який апеляційну
скаргу підтримав, представника
відповідача, який просить апеляційну
скаргу відхилити, а постанову суду
першої інстанції залишити без змін,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

В справі встановлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю
"Соларпол-Україна" подало до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції податкову декларацію з
податку на додану вартість за липень 2011
року, в якій відобразило суму
податкового кредиту в розмірі 144 095 грн.

В реєстрі отриманих податкових
накладних позивачем відображено
податкову накладну від 29.07.2011 року № 9
на загальну суму 672875 грн. 42 коп., в тому
числі податок на додану вартість в
розмірі 112145 грн. 90 коп. отриману від
постачальника товариства з обмеженою
відповідальністю «АІК».

Луцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих позивачем у податковій
звітності з податку на додану вартість
за липень 2011 року, за результатами якої
складений акт від 07.09.2011 року №
7000/15-2/34826948 в якому зафіксовано
порушення п.201.10 ст.201 ПК України, а саме
включення ТзОВ "Соларпол-Україна" до
податкового кредиту суми податку на
додану вартість в розмірі 112 146 грн. по
податковій накладній № 9 від 29.07.2011
року, яка не була зареєстрована в
Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі акту перевірки від 07.09.2011
року № 7000/15-2/34826948 Луцькою ОДПІ винесене
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 5
жовтня 2011 року, яким за порушення п.201.10
ст.201 ПК України ТзОВ "Соларпол-Україна"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
112146 грн. та застосовано штрафні санкції
в розмірі 28037 грн.

Не погоджуючись з цим податковим
повідомленням-рішенням , позивач подав
скаргу від 11 листопада 2011 року до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції, яка розглянутою
не була.

У зв'язку із несплатою ТОВ
"Соларпол-Україна" узгодженої суми
податкового зобов'язання , Луцькою ОДПІ
2 листопада 2011 року винесено податкову
вимогу № 2337 на суму податкового боргу в
розмірі 139947 грн. 81 коп.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позову, суд першої інстанції вважав, що
податкове повідомлення-рішення №
від 5 жовтня 2011 року та податкова
вимога № 2337 від 2 листопада 2011 року
винесені податковим органом
відповідно до вимог ПК України.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 201.10 ст. 200 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
Державної податкової адміністрації
України є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
двадцяти календарних днів, наступних
за датою їх виписки.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення органами
державної податкової служби
документальної позапланової виїзної
перевірки продавця та у відповідних
випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

Оскільки предметом спору є сума
податку на додану вартість по одній
податковій накладній в сумі 112 146 грн.,
тобто більше 100 тис. грн., то обов'язок
реєстрації податкових накладних
відповідно до п. 11 підрозділу 2 розділу
ХХ перехідних положень ПК України
настає з 1.07.2011 року.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «АІК» 29.07.2011 року
виписано товариству з обмеженою
відповідальністю "Соларпол-Україна"
податкову накладну № 9 на загальну суму
672875 грн. 42 коп., в тому числі податок на
додану вартість 112145 грн. 95 коп.

На підставі вказаної податкової
накладної позивач включив до складу
податкового кредиту в декларації з
податку на додану вартість за липень
суму податку на додану вартість в
розмірі 112146 грн.

Згідно даних матеріалів справи
податкова накладна № 9 від 29.07.2011 року
не включена до Єдиного реєстру
податкових накладних.

Оскільки відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкової накладної №
9 від 29.07.2011 року в Єдиному реєстрі
податкових накладних не дає права
позивачу як покупцю на включення суми
податку на додану вартість до
податкового кредиту та не звільняє
ТзОВ «АІК» як продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період, то оскаржуване
повідомлення-рішення відповідача №
від 5 жовтня 2011 року відповідає
вимогам законодавства.

Доводи апелянта в частині того, що він
не повинен нести відповідальність,
оскільки обов'язок реєстрації
податкової накладної лежав на його
контрагенті, не заслуговують на увагу,
оскільки відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК
України покупець має право звіряти
дані отриманої податкової накладної на
відповідність із даними Єдиного
реєстру податкових накладних.

Стосовно позовних вимог про скасування
податкової вимоги відповідача № 2337 від
2 листопада 2011 року про сплату боргу, то
колегія суддів приходить до висновку
про обґрунтованість висновків суду
першої інстанції щодо їх
безпідставності.

Згідно із п.56.2 та 56.3 ст.56 ПК України, у
разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення.

Скарга подається до контролюючого
органу вищого рівня у письмовій формі
(та у разі потреби - з належним чином
засвідченими копіями документів,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати з
урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44
цього Кодексу) протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Відповідно до п.56.п.5 ст.56 ПК України,
платник податків одночасно з поданням
скарги контролюючому органу вищого
рівня зобов'язаний письмово
повідомляти контролюючий орган, яким
визначено суму грошового зобов'язання
або прийнято інше рішення, про
оскарження його податкового
повідомлення-рішення або будь-якого
іншого рішення.

З матеріалів справи видно,що позивачем
було порушено порядок оскарження
рішення контролюючого органу, оскільки
скарга подана до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції, яка
прийняла податкове
повідомлення-рішення № від 5
жовтня 2011 року. Оскільки цей податковий
орган не мав повноважень на розгляд
скарги позивача, така була повернута
позивачу без розгляду.

Згідно п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Враховуючи те, що станом на 2 листопада
2011 року податкове зобов'язання ТзОВ
"Соларпол-Україна" було узгоджене, тому
суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про
правомірність податкової вимоги
Луцької ОДПІ № 2337 від 2 листопада 2011
року.

Постанова суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи, наявним
в ній доказам, правильно застосованим
нормам матеріального та
процесуального права, тому підстав для
її скасування колегія суддів не
знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Соларпол-Україна» залишити без
задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 3.01.2012 року у
справі №2а/0370/3424/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський