Справа № 826/16489/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2014 року 10:54
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кармазіна О.А., при секретарі Тимчук М.Д.
за участю представників сторін:
від позивача: Постернак М.М.
(довіреність від 13.01.2014 р. № 14)
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомКиївського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатностідо Закритого
акціонерного товариства «Оріяна»про
стягнення заборгованості по страховим
внескам у розмірі 2 768,55 грн.,-
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Київське міське
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності з позовом до Закритого
акціонерного товариства «Оріяна» про
стягнення заборгованості по страховим
внескам у розмірі 2 768,55 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що згідно поданого до фонду
звіту по формі Ф4-ФСС з ТВП за 2010 рік
відповідач має заборгованість зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з тимчасової
втрати працездатності.
При цьому, в обґрунтування позову
позивач зазначає, що строком сплати
страхових внесків є день, встановлений
для одержання в установах банку коштів
на оплату праці за відповідний період,
яка повинна виплачуватись, як зазначає
позивач, не рідше двох разів на місяць,
а відтак несплачена за вказаний період
відповідачем сума страхових внесків
вважається недоїмкою та підлягає
примусовому стягненню.
Направлена за визначеною в ЄДР адресою
відповідача копія ухвали судді про
відкриття провадження у справі
повернута без вручення з незалежних
від суду причин («за закінченням
встановленого строку зберігання». У
зв'язку з цим та виходячи з положень
абз. 2 ч. 3 ст. 167, ч. 4 ст. 33, ч. 11 ст. 35 КАС
України відповідач вважається
належним чином повідомленим про
розгляд справи. У той же час,
представник відповідача в судове
засідання не з'явився, доказів
поважності причин неприбуття, як і
завчасного повідомлення про наявність
таких причин, - не надав. Враховуючи
наведене та керуючись ч. 4 ст. 128 КАС
України судом ухвалено розглядати
справу за відсутності відповідача на
підставі наявних матеріалів справи.
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 18.11.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
Відповідно до статті 2 Закону № 2240-III
від 18.01.2001 відповідач є страхувальником
та платником страхових внесків
передбачених зазначеним законом.
Відповідач зареєстрований як платник
внесків у Лівобережній міжрайонній
виконавчій дирекції Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності 17.12.2001 р. за № 2797.
Відповідачем подано до Фонду Звіт по
формі Ф 4-ФСС з ТВП за 2010 рік.
Із вказаного звіту (розділ V звіту
«Розшифровка заборгованості за
страхувальником») вбачається, що
відповідачем визначена сума
нарахованих внесків у розмірі 2768,55 грн.,
як заборгованість, пов'язана з
невиплатою заробітної плати.
Позивач звернувся до суду про
стягнення визначеної відповідачем
заборгованості, оскільки вважає
зазначену суму коштів недоїмкою зі
сплати страхових внесків та наполягає
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
Згідно з абзацом п'ятим пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону N 2464-VI стягнення заборгованості
зі сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" № 2240-III від
18.01.2001 (в редакції чинній на момент
виникнення спірних відносин) - платники
страхових внесків, зазначені у
частинах другій та третій статті 6
цього Закону, сплачують страхові
внески до Фонду в повному розмірі в
порядку та в строки, визначені
Частиною 1 вказаної статті Закону
страхувальники-роботодавці сплачують
до Фонду різницю між нарахованими для
роботодавців і найманих працівників
страховими внесками та витратами,
пов'язаними з наданням матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам відповідно до
Перерахування зазначених сум шляхом
безготівкових розрахунків
страхувальниками-роботодавцями один
раз на місяць - у день, встановлений для
одержання в установах банку коштів на
оплату праці за відповідний період.
страхувальників-роботодавців коштів
для виплати заробітної плати та сплати
страхових внесків у повному обсязі
нарахування їх на заробітну плату і
перерахування страхових внесків до
Фонду провадиться пропорційно до сум
При цьому, у разі незабезпечення
банківськими установами перерахування
страхових внесків до Фонду одночасно з
видачею коштів на виплату заробітної
плати банківські установи сплачують за
рахунок власних коштів до Фонду суму
несплачених страхових внесків.
Порядок надходження, обліку та
витрачання коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, був деталізований
Інструкцією, яка затверджена
постановою Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 16 від 26.06.2001 та була
чинна на момент виникнення спірних
Так, підпунктом 4.4. п. 4 Інструкції
встановлено, що перерахування коштів
страхувальниками-роботодавцями
здійснюється одночасно з одержанням
коштів на оплату праці в установах
На необхідності застосуванні такого
порядку перерахування коштів на
рахунки Фонду зазначається і самим
Фондом (листи від 29.07.2009 № 01-14-1582 та від
07.07.2010 № 05-31-1322).
При цьому, згідно підпунктом 4.5 п. 4
Інструкції також зазначено, що у разі
страхувальників-роботодавців коштів
для виплати заробітної плати та сплати
страхових внесків у повному обсязі
нарахування їх на заробітну плату і
перерахування страхових внесків до
Фонду провадиться пропорційно до сум
Виходячи з системного аналізу
наведених вище положень законодавства
суд приходить до висновку, що днем
сплати страхових внесків, днем
виникнення обов'язку сплати внесків до
Фонду, є день одержання коштів на
На це вказує і порядок застосування
санкцій, передбачений Інструкцією, а
саме - недоїмкою вважаються не внесені
страхувальниками у встановлений строк
страхові внески (п. 4.4. Інструкції). При
цьому, нарахування пені розпочинається
з першого робочого дня, що настав після
дня одержання заробітної плати (з дня
виникнення недоїмки) (п. 5.4 Інструкції).
Як встановлено судом і підтверджується
у вищезгаданому звіті по формі Ф4-ФСС з
ТВП за 2010 рік, сума, яку просить
стягнути позивач, складається із суми
внесків, які не сплачені у зв'язку з
невиплатою заробітної плати. При цьому,
у позовній заяві не зазначається про
нарахування пені за прострочку сплати
цих зобов'язань, строк сплати яких
У той же час, виходячи з того, що
обов'язок із сплати внесків виникає у
день отримання коштів на виплату
заробітної плати, слід зазначити, що
позивачем в порядку виконання
обов'язку, визначеного ч 1. ст. 71 КАС
України, не доведено та судом не
встановлено того, що на день розгляду
справи відповідачем сплачено
заробітну сплату (отримано кошти для
виплати заробітної плати), із
одночасною сплатою якої у відповідача
виникав би обов'язок сплачувати
Відтак, в даному випадку позивачем не
доведено того, що строк сплати спірної
суми коштів настав, а відтак підстав
вважати спірну суму недоїмкою у суду
Посилання позивача на те, що відповідач
своєчасно не сплачує заробітну плату
не спричиняє виникнення обов'язку
відповідача щодо сплати спірної суми
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивачем не доведено факту
виникнення у відповідача обов'язку із
сплати спірної суми внесків та набуття
цією сумою статусу недоїмки, а відтак
позивач не довів законності та
обґрунтованості своїх вимог, а отже у
суду не має правових підстав для
задоволення позову у зв'язку з чим у
задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
О.А.
Кармазін