Справа № 221/1415/12
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 221/1415/12
Головуючий у 1-й інстанції: Нечипорук
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Гонтарук В. М. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці на постанову
Староміського районного суду м.Вінниці
від 20 березня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2012 року позивач звернулася до
Староміського районного суду м.
Вінниці з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці про визнання дій
відповідача незаконними; зобов'язання
відповідача провести перерахунок
пенсії з 16.01.2012 року у відповідності до
Закону України "Про внесення змін до
деяких законів" № 1222 від 17.11.1999 року.

Постановою Староміського районного
суду м. Вінниці від 20 березня 2012 року
позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Староміського районного суду м.
Вінниці від 20 березня 2012 року та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступних підстав.

Так, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_2 перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в місті Вінниці як
одержувач пенсії за вислугою років
згідно зі ст. 54 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з 27.09.1993 року.

Станом на 01.07.2003 року загальний
трудовий стаж позивача становить 35
років 3 місяці 4 дні, в тому числі 25 років
5 місяців 26 днів як працівника льотного
складу.

Позивач неодноразово зверталася до
відповідача із заявами про перерахунок
пенсії з урахуванням ч.3 ст. 53 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 21.07.1992 року № 418.

Листом № 19/ш-2 від 11.02.2012 року Управління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці надало позивачу відповідь, в
якій зазначено, що позивач не має права
на перерахунок пенсії на підставі ст. 53
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та постанови Кабінету
Міністрів України від 21.07.1992 року № 418,
оскільки позивач до моменту виходу на
пенсію працювала на посаді інструктора
парашутно-десантної підготовки , а не
на посаді бортоператора.

Не погодившись із вказаною відповіддю,
позивач звернулася до суду.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріали справи містять належні
докази того, що позивач має право на
перерахунок пенсії відповідно до ст. 53
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_2 вийшла на пенсію в 1993 році, тобто
до набрання чинності Законом України
"Про внесення змін до деяких законів
України" від 17.11.99 р. № 1222-XIV (а.с. 4), яким
внесено зміни до ст. 53 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
працівникам льотно-випробного складу
та особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотам,
штурманам, бортінженерам,
бортмеханікам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і
бортоператорам, які виконують
спеціальні роботи в польотах, пенсії
обчислюються з середньомісячного
заробітку за роботу, що дає право на
пенсію за вислугу років (частина перша
статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного
перед її припиненням, і призначаються в
розмірах, передбачених частинами
першою - третьою, шостою статті 19 та
статтею 21 цього Закону для пенсій за
віком, і не можуть перевищувати 85
процентів заробітку для працівників
льотно-випробного складу та 75
процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах. При цьому
розмір пенсії для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує місяцю, з якого
призначається пенсія.

Абзацом 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про внесення змін до деяких
законів України" від 17.11.99 р. № 1222-XIV
встановлено, що дія статті 53 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
поширюється на працівників з числа
осіб льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконували
спеціальні роботи в польотах, які
вийшли на пенсію до набрання чинності
цим Законом.

Статтею 54 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що право на
пенсію за вислугу років мають такі
категорії робітників і службовців
авіації, а також льотно-випробного
складу, незалежно від відомчої
підпорядкованості підприємств,
установ і організацій, в яких вони
зайняті, зокрема, працівники льотного і
льотно-випробного складу при вислузі
років на цих посадах не менше 25 років у
чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Як встановлено зі змісту ст. 53 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
предметом регулювання цієї статті є
розміри пенсій, а стаття 54 цього Закону
встановлює окремі категорії
працівників авіації і
льотно-випробного складу, які мають
право на пенсію за вислугу років.

На виконання положень статті 54 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 21 липня 1992 року №418 "Про
затвердження нормативних актів з
питань призначення пенсій за вислугу
років працівникам авіації
льотно-випробного складу".

Згідно з пп. "г" пункту 1 цієї постанови
один рік роботи на посадах льотного
складу в навчальних і спортивних
авіаційних організаціях ДТСААФ,
Товариства сприяння обороні України -
зараховується за півтора року вислуги
за умови виконання плану
навчально-льотної підготовки, а при
виконанні елементів складного або
вищого пілотажу - за два роки вислуги.

З матеріалів справи встановлено, що при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на вислугу років, на підставі довідки
ДТСААФ про кількість годин нальоту та
про виконання елементів складного або
вищого пілотажу, кожен рік роботи
позивача за період з 1981 року по 28.09.1993
року зараховано за два роки вислуги
(а.с.6).

В даному випадку, позивач звернулася до
суду з позовом про перерахунок пенсії з
розміру, встановленого ч. 3 ст. 53 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", як
бортоператору.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2
20.09.1981 року було прийнято на посаду
інструктора парашутно-десантної
підготовки ДТСААФ (а.с.9).

На підтвердження віднесення посади
інструктора парашутно-десантної
підготовки до посади бортоператора
позивачем надана довідка наступного
змісту.

Згідно з довідкою Центрального
комітету Товариства Сприяння обороні
України від 21.09.2011 року № 5/187 посада
інструктора ПДП відноситься до посади
бортоператора повітряного судна
цивільної авіації. При здійсненні
польотів на десантування парашутистів
на літаку АН-2 льотний екіпаж
складається з командира екіпажу -
льотчика та бортоператора по випуску
парашутистів -
інструктора-парашутиста, який виконує
спеціальні роботи в польоті (а.с. 11).

Крім того, в матеріалах справи
міститься книжка парашутиста, до якої
заносяться кількість виконаних
стрибків і ступінь їх складності (а.с.10).

Відповідно до розпорядження Кабінету
Міністрів України від 14 квітня 2004 року
№234-р «Про затвердження Концепції
розвитку системи регулювання
авіаційної діяльності у сфері
створення та використання малих
повітряних суден» переліком ряду
факторів у сфері безпеки польотів
малих повітряних суден встановлено, що
судна, які використовувалися лише за
спортивним призначенням під
керівництвом ДТСААФ, яке діяло під
наглядом Міноборони, вважаються
цивільними повітряними суднами.

Таким чином, з урахуванням
встановлених у справі обставин та
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позивач має право
на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3
ст. 53 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці, -залишити без задоволення, а
постанову Староміського районного
суду м.Вінниці від 20 березня 2012 року,
-без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Гонтарук В. М.

Драчук Т. О.