Справа № 823/437/13-а
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/36936/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 13
березня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі
Черкаської області про скасування
вимоги,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулась в
суд з вказаним адміністративним
позовом, в якому зазначала, що вона є
фізичною особою-підприємцем, їй
призначено пенсію за віком, та з 01 січня
2012 року вона перейшла на спрощену
систему оподаткування, а відтак згідно
із Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
звільнена від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Проте
відповідач 06 лютого 2013 року сформував
вимогу №Ф-345, у якій зазначив, що станом
на 06 лютого 2013 року заборгованість зі
сплати єдиного внеску, штрафів та пені
становить 2 190,23 грн.

Просила визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області щодо винесення вимоги від 06
лютого 2013 року №Ф-345 і скасувати
вказану вимогу та
повідомлення-розрахунок від 06 лютого
2013 року

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року, позов задоволено частково:
визнано протиправними дії щодо
винесення вимоги про сплату недоїмки
від 06 лютого 2013 року №Ф-345; скасовано
вимогу від 06 лютого 2013 року №Ф-345 в сумі
2 190,23 грн.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати судові рішення та
ухвалити нове.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована
як фізична особа-підприємець з 28
вересня 1998 року, з 05 березня 2008 року їй
призначено пенсію відповідно до статті
55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно зі свідоцтвом платника єдиного
податку серії НОМЕР_1 від 28 травня 2012
року, позивач з 01 січня 2012 року перейшла
на спрощену систему оподаткування зі
ставкою єдиного податку 8%, група-1.

06 лютого 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області сформувало вимогу
№Ф-345, у якій зазначило, що станом на 06
лютого 2013 року заборгованість зі
сплати єдиного внеску фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 становить 2 190,23
грн., та 06 лютого 2013 року надіслано
повідомлення-розрахунок з вимогою
здійснити доплату до мінімального
страхового внеску у вказаній в вимозі
сумі.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій виходили з того, що фізичні
особи-підприємці, які є платниками
єдиного податку та пенсіонерами за
віком, незважаючи на ту обставину, що
вийшли на пенсію достроково у зв'язку з
наданням їм додаткових соціальних
гарантій, можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах доводів
касаційної скарги колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, Законом України
«Про пенсійне забезпечення» та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Право жінок на пенсію за віком, що було
передбачене частиною другою статті 12
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, пов'язується,
зокрема, з досягненням 55 років.

Пунктом першим частини першої статті 9
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено такий вид
пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
зазначено, що у разі якщо особа має
право на отримання пенсії, щомісячного
грошового утримання, зокрема
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
або їм надається право на одержання
пенсії на підставах, передбачених цим
Законом.

Частиною першою статті 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з частиною четвертою статті 4
зазначеного Закону (із змінами та
доповненнями, внесеними Законом
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України», які
набрали чинності 6 серпня 2011 року),
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Отже статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
для громадян України встановлений
загальний пенсійний вік, з настанням
якого вони можуть претендувати на
виплату пенсії за віком (зокрема для
жінок він становить 55 років).

Відповідно до статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Особи, яким призначені пенсії зі
зменшенням пенсійного віку відповідно
до статті 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є пенсіонерами за віком, і
це відповідає Прикінцевим положенням
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Отже, фізичні особи-підприємці, які
отримують зазначену пенсію і які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
підставі частини четвертої статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», проте
не позбавлені права сплачувати цей
внесок на добровільній основі.

Таким чином, вирішуючи спір окружний
суд, з висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
правильного висновку що позивач
звільняється від сплати єдиного
внеску, тому дії суб'єкта владних
повноважень щодо формування вимоги про
сплату недоїмки є протиправними.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 15
квітня 2014 року по справі № 21-25а14.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/ З оригіналом згідно Помічник
судді: В.М.Коваленко