Справа № 913/4912/13а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.
Справа № 618/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Служби безпеки України про визнання
протиправними дій та бездіяльності,-

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.)
звернувся до суду із позовною заявою до
Служби безпеки України (далі -
відповідач, СБУ) з наступними позовними
вимогами:

- визнати протиправними дії
Служби безпеки України, зафіксовані у
документах від 04.02.2010 року №9/799, від
10.02.2010 року №3/213 та від 24.09.2010 року №9/6811,
щодо незаконної і безпідставної
відмови в отриманні інформації, що ним
запитувалась;

- визнати протиправною
бездіяльність Служби безпеки України
пов'язану із ігноруванням вимог
діючого законодавства та прав
запитувача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
28.12.2012 року в приміщенні управління СБ
України у Львівській області він був
ознайомлений з матеріалами, які
стосувались його листування з приводу
отримання інформації по
контррозвідувальній справі "Шакал", а
саме документи, які зазначені у описі
№3/4-3715: постанова УВБ СБ України про
обмеження доступу громадянину ОСОБА_1
до відповідної інформації від 04.02.2010
року №9/799; висновок Головної інспекції
СБ України за результатами розгляду
скарги громадянина ОСОБА_1 від 10.02.2010
року №3/213; висновок управління
внутрішньої безпеки СБ України на
інформаційний запит громадянина
ОСОБА_1 від 24.09.2010 року №9/6811. Вважає, що
такі матеріали свідчать про
безпідставне і незаконне обмеження
його права на інформацію, на
перешкоджання у реалізації права на
вчасне оскарження протиправних дій та
бездіяльності як суб'єкта владних
повноважень, так і його посадових осіб,
які від імені державного органу
приймали управлінські рішення щодо
відмови в задоволенні його законних
прохань та запитів.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивачу було
відмовлено в наданні дозволу на
ознайомлення з інформацією, що
належить до такої, яка має гриф
обмеження "цілком таємно".

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив позивач - ОСОБА_1, який
покликаючись на неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до безпідставної відмови у
задоволенні позовних вимог, просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нове рішення.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що позивач звернувся до голови Служби
безпеки України з інформаційним
запитом щодо надання відомостей про
підстави заведення стосовно ОСОБА_1
контррозвідувальної справи та
здійснення заходів, які обмежують
права і свободи (зняття інформації з
каналів зв'язку та візуальне
спостереження) від 14.10.2009 року вх. № П-8332
(а.с.123) та скаргою на необґрунтовані
відмови посадових осіб СБУ у
задоволенні інформаційного запиту про
надання відомостей щодо підстав
заведення стосовно ОСОБА_1
контррозвідувальної справи "Шакал", а
також здійснення заходів, які
обмежують права і свободи від 14.01.2010
року вх. № П-138 (а.с.127), інформаційним
запитом з проханням надати відомості
про підстави, що обґрунтовували
заведення стосовно нього справи
контррозвідувальної перевірки,
проведення заходів, які обмежували
його права та свободи від 20.09.2010 року вх.
№ П-6645.

Відповідачем було відмовлено в наданні
запитуваної інформації, покликаючись
на норми статті 37 Закону України "Про
інформацію", відповідно до якої не
підлягають обов'язковому наданню для
ознайомлення за інформаційними
запитами офіційні документи, які
містять у собі інформацію про
оперативну і слідчу роботу органів
прокуратури, МВС, СБУ, роботу органів
дізнання та суду у тих випадках, коли її
розголошення може зашкодити
оперативним заходам, розслідуванню чи
дізнанню, порушити право людини на
справедливий та об'єктивний судовий
розгляд її справи, створити загрозу
життю або здоров'ю будь-якої особи.

28.12.2012 року позивач був ознайомлений із
матеріалами, які стосувались його
листування з приводу отримання
інформації по контррозвідувальній
операції "Шакал", після розсекречування
таких документів, а саме:

- постановою УВБ СБ України про
обмеження доступу громадянину ОСОБА_1
до відповідної інформації від 04.02.2010
року №9/799;

- висновком Головної інспекції СБ
України за результатами розгляду
скарги громадянина ОСОБА_1 від 10.02.2010
року №3/213;

- висновком Управління
внутрішньої безпеки СБ України на
інформаційний запит громадянина
ОСОБА_1 від 24.09.2010 року №9/6811.

Позивач вважає, що зазначені документи
є безпідставними, у зв»язку з чим він
звернувся до суду першої інстанції з
відповідним позовом.

У відповідності до ст. 21 Закону України
"Про інформацію" інформацією з
обмеженим доступом є конфіденційна,
таємна та службова інформація.

Конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом.

Відносини, пов'язані з правовим режимом
конфіденційної інформації,
регулюються законом. Порядок
віднесення інформації до таємної або
службової, а також порядок доступу до
неї регулюються законами.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
державну таємницю" віднесення
інформації до державної таємниці
здійснюється мотивованим рішенням
державного експерта з питань таємниць
за його власною ініціативою, за
зверненням керівників відповідних
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій чи громадян. Державний
експерт з питань таємниць відносить
інформацію до державної таємниці з
питань, прийняття рішень з яких
належить до його компетенції згідно з
посадою. У разі, якщо прийняття рішення
про віднесення інформації до державної
таємниці належить до компетенції
кількох державних експертів з питань
таємниць, воно за ініціативою
державних експертів або за пропозицією
Служби безпеки України приймається
колегіально та ухвалюється простою
більшістю голосів. При цьому кожен
експерт має право викласти свою думку.
Інформація вважається державною
таємницею з часу опублікування Зводу
відомостей, що становлять державну
таємницю, до якого включена ця
інформація, чи зміни до нього у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
державну таємницю" засекречування
матеріальних носіїв інформації
здійснюється шляхом надання на
підставі Зводу відомостей, що
становлять державну таємницю
(розгорнутих переліків відомостей, що
становлять державну таємницю),
відповідному документу, виробу або
іншому матеріальному носію інформації
грифа секретності посадовою особою,
яка готує або створює документ, виріб
або інший матеріальний носій
інформації. Гриф секретності кожного
матеріального носія секретної
інформації повинен відповідати
ступеню секретності інформації, яка у
ньому міститься, згідно із Зводом
відомостей, що становлять державну
таємницю, - "особливої важливості",
"цілком таємно" або "таємно".

Як встановлено судом першої інстанції,
постанова УВБ СБ України про обмеження
доступу громадянину ОСОБА_1 до
відповідної інформації, затверджена
заступником Голови СБ України
генерал-лейтенантом Павленком А.Є. №9/799
від 04.02.2010 року, висновок Головної
інспекції СБ України за результатами
розгляду скарги громадянина ОСОБА_1 від
10.02.2010 року №3/213, висновок Управління
внутрішньої безпеки СБ України на
інформаційний запит громадянина
ОСОБА_1 від 24.09.2010 року №9/6811 на період
звернення позивача до відповідача з
питань отримання доступу до зазначеної
інформації мали гриф обмеження "цілком
таємно".

Апеляційним судом встановлено, що
стосовно ОСОБА_1 у період з 19.12.2008 року
по 09.12.2009 року управлінням внутрішньої
безпеки СБ України була заведена
контррозвідувальна справа № 9/215
"Шакал". Зазначена справа відповідно до
п.4 ст.8 Закону України "Про державну
таємницю" містить гриф "таємно" та
"цілком таємно" та відповідно до
положення п. 6 ст. 7 Закону України "Про
контррозвідувальну діяльність"
розголошенню не підлягає.

Віднесення оспорюваної інформації до
державної таємниці здійснювалося за
мотивованим рішенням державного
експерта з питань таємниць.
Засекречування таких матеріальних
носіїв інформації здійснювалося на
підставі Зводу відомостей, що
становлять державну таємницю,
затвердженого наказом СБУ №440 від
12.08.2005 року.

З огляду на це, на переконання колегії
суддів, позивачу було правомірно
відмовлено в наданні дозволу на
ознайомлення з інформацією, що
належить до такої, яка має гриф
обмеження "цілком таємно".

Колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують, постанова суду першої
інстанції ґрунтується на правильно
встановлених обставинах справи та з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 року у справі № 813/4912/13-а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п»ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П.
Сеник