Справа № 2а-5872/11/0206
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ К/800/51962/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. провівши попередній
розгляд за касаційною скаргою
Вінницької міської ради на постанову
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 12 жовтня 2011 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі № 2а-5872/11/0206 за позовом
ОСОБА_4 до Вінницької міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до
Вінницької міської ради про визнання
протиправним та скасування пункту 9
додатку №1 рішення Вінницької міської
ради від 24.12.2010 року №71, яким викладено
пункт 10.2 рішення Вінницької міської
ради від 11.11.2008 року №2155 у новій
редакції, а саме: "10.2. Створити проїзд
загального користування з
південно-західної частини земельної
ділянки з виходом на АДРЕСА_1 з
благоустроєм цієї території".

Позовні вимоги мотивовано тим, що
оскаржуване рішення є протиправним та
таким, що підлягає скасуванню, оскільки
викладення пункту 10.2 рішення
Вінницької міської ради від 11.11.2008 року
№ 2155 в новій редакції (змінивши
напрямок проїзду) відбувалось без
погодження з позивачем, без
розроблення, погодження та
затвердження відповідної
містобудівної документації всупереч
розробленій, погодженій та попередньо
затвердженій Вінницькою міською радою
містобудівною документацією та
документації із землеустрою, рішення
прийняте відповідачем упереджено,
всупереч Конституції та Законів
України, якими передбачено відповідний
порядок прийнятих таких рішень.

Постановою Замостянського районного
суду м. Вінниці від 12 жовтня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року, позовні вимоги
задоволено: визнано протиправним пункт
9 додатку №1 рішення Вінницької міської
ради від 24.12.2010 року № 71, скасовано
пункт 9 додатку №1 рішення Вінницької
міської ради від 24.12.2010 року № 71.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Вінницької міської
ради звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач є
власником земельної ділянки площею 0,0840
га. по АДРЕСА_1, відповідно до
державного акту серії ЯЗ №269444 виданого
14.05.2009 року та зареєстрованого за
№58.

Вказаний державний акт був виданий на
підставі рішення 31 сесії 5 скликання
Вінницької міської ради від 11.11.2008 року
№ 2155, яким було також затверджено
розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
передано позивачу у власність вказану
земельну ділянку.

Проект землеустрою був розроблений на
підставі дозволу № 17 виданого
Вінницькою міською радою 21.03.2008 року
згідно рішення Вінницької міської ради
від 29.02.2008 року №1818, підставою для
прийняття відповідного рішення стала
розроблена та погоджена у
встановленому порядку містобудівна
документація (містобудівне
обґрунтування).

Відповідною документацією був
запроектований проїзд загального
користування, що проходить зі сторони
житлового будинку №20 біля земельної
ділянки для гуртожитків АДРЕСА_1.

24 грудня 2010 року 2 сесією 6 скликання
Вінницької міської ради було прийняте
рішення №71, у пункті 9 якого викладено
пункт 10.2 рішення Вінницької міської
ради від 11.11.2008 року № 2155 в новій
редакції, а саме: "10.2. Створити проїзд
загального користування з
південно-західної частини земельної
ділянки з виходом на АДРЕСА_1 з
благоустроєм цієї території".

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що при прийнятті
оскаржуваного рішення №71 від 24.12.2010
року відповідачем не було встановлено
доказів погодження у визначеному
діючим законодавством порядку змін до
містобудівної документації за
погодженням зі спеціально
уповноваженими органами з питань
містобудування та архітектури та
порушено права позивача.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням 31 сесії 5 скликання
від 11.11.2008 року №2155 Вінницької міської
ради затверджено проекти землеустрою
щодо відведення земельних ділянок ряду
громадян, в тому числі і позивачу.

Пунктом 10.2 додатку до вказаного
рішення постановлено створити проїзд
загального користування.

Як зазначено вище, відповідно до
затвердженого міською радою проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки позивачу та виданого в
подальшому Державного акта на право
власності на земельну ділянку (серія ЯЗ
№269444 від 14.05.2009 року) проїзд загального
користування був запроектований зі
сторони житлового будинку АДРЕСА_1.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що саме таким чином і був
облаштований проїзд позивачкою:
обгорожено територію, встановлено
ворота, зроблено виїзд.

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що враховуючи зміни,
внесені відповідно до додатку №1 до
рішення міської ради від 24.12.2010 року №71,
позивач позбавлена права
користуватись облаштованим нею раніше
проїздом та змушена нести матеріальні
витрати пов'язані з переобладнанням
огорожі та будівництвом будинку.

Рішенням Конституційного суду України
від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 визначено, що в
Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення.

Відповідно до вимог статей 1, 3, 10, 13
Закону України "Про планування і
забудову територій" в редакції, чинній
на момент прийняття оскаржуваного
пункту рішення Вінницької міської
ради, лише детальний план території
визначає розташування окремих
земельних ділянок та об'єктів
містобудування, вулиць, проїздів,
пішохідних зон, щільність,
поверховість, інші параметри забудови.
Містобудівна документація
затверджується відповідною місцевою
радою з визначенням строку її дії та
переліку раніше прийнятих рішень, що
втрачають чинність, а також тих рішень,
до яких необхідно внести відповідні
зміни.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування з
питань забудови та іншого використання
територій, вибору, вилучення (викупу) і
надання земельних ділянок для
містобудівних потреб приймаються в
межах, визначених законом відповідно
до містобудівної документації за
погодженням з спеціально
уповноваженими органами з питань
містобудування та архітектури.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Вінницької міської
ради відхилити.

Постанову Замостянського районного
суду м. Вінниці від 12 жовтня 2011 року та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
(підписи)