Справа № 804/4759/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р. справа № 804/4759/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Трайдук
С.В.

представник позивача
не прибув

представник відповідача-1
не прибув

представник відповідача-2
не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпропетровського колективного
виробничо-комерційного підприємства
"Металопласт" до управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська, управління
Пенсійного фонду України в м.
Синельниковому та Синельниковському
районі Дніпропетровської області про
визнання незаконним та скасування
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій з 2014 р., та
зобов'язання утриматись від вчинення
дій по формуванню нових розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій по ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ :

03 квітня 2014 року Дніпропетровське
колективне виробничо-комерційне
підприємство «Металопласт» (далі -
ДКВКП «Металопласт», позивач)
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська, управління
Пенсійного фонду України в м.
Синельниковому та Синельниковському
районі Дніпропетровської області, в
якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати
Розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 2014 р., Управління
пенсійного фонду України в м.
Синельникове та Синельниківському
районі щодо ОСОБА_1;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Синельникове та
Синельниківському районі утриматись
від вчинення дій по формуванню нових
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по ОСОБА_1 стосовно Дніпропетровського
колективного виробничо-комерційного
підприємства «Металопласт» на весь
період ліквідаційної процедури.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідачем
протиправно сформовано та направлено
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій по ОСОБА_1, оскільки
Постановою Господарського суду
Дніпропетровської області від 18.06.2013
року позивача визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру
строком на 6 місяців до 18.12.2013 року, а
тому у колективного
виробничо-комерційного підприємства
«Металопласт» після 18.06.2013 року не може
виникати жодних додаткових грошових
зобов'язань, у тому числі з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій (а.с. 2-5).

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
р. за даним позовом відкрито
провадження у адміністративній справі,
та призначено її до розгляду у
відкритому судовому засіданні (а.с. 1).

У судове засідання 13.05.2014 р. викликані
сторони не прибули.

Представник позивача направив
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача-1 в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Правом на надання
письмових заперечень не скористався.

Представник відповідача-2 в судове
засідання також не прибув, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Представником
відповідача-2 було надано до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутністю, а також надано
заперечення на позовну заяву (а.с. 43), в
яких зазначено, що ОСОБА_1 отримує
пенсію в УПФУ в м. Синельникове та
Синельниківському районі, дані
розрахунки зроблені спеціалістами та
підписані начальником УПФУ в м.
Синельникове та Синельниківському
районіт у відповідності до норм Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-IV
від 09.07.2003 року. ДКВКП "Металопласт"
зареєстроване в УПФУ в АНД районі як
платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому розрахунок
направляється через УПФУ в АНД районі.
Отже, розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій щодо ОСОБА_1
є правомірними, у звязку із чим
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

Враховуючи позицію позивача, викладену
у позовній заяві, позицію відповідача-2,
викладену у письмових запереченнях,
дослідивши всі матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст. ст. 69 - 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що
Дніпропетровське колективне
виробничо-комерційне підприємство
«Металопласт» перебуває на обліку в
УПФУ в АНД районі м.
Дніпропетровська.

Постановою Господарського суду
Дніпропетровської області від 18.06.2013
року у справі №Б15/1/06 відносно
Дніпропетровського колективного
виробничо-комерційного підприємства
«Металопласт» було припинено
процедуру санації, визнано його
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 6 місяців до 18.12.2013
року (а.с.10-17).

Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 19.12.2013
року призначено нового ліквідатора та
продовжено ліквідаційну процедуру до
16.06.2014 року (а.с. 18-21).

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначено розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного
фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі -
Інструкція).

Судом встановлено, що позивачем у
позовній заяві не заперечується, що на
підприємстві позивача з шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, працював ОСОБА_1,
який у даний час отримує пенсію за
віком на пільгових умовах в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Синельниковому та Синельниковському
районі Дніпропетровської області.

Як вбачається із матеріалв справи,
03.03.2014 року позивачем було отримано від
відповідача-1 заяву про включення
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська в якості кредитора
по справі № Б15/1/06 разом з розрахунком
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 2014 року щодо ОСОБА_1, із
вимогою визнати за управлінням
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська грошові вимоги у
розмірі 11384,18 грн. по справі № Б15/1/06.

Відповідно до Довідки-розрахунку по
фактичному відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а-з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» залишок
несплачених коштів станом на 01.01.2014р.
ДКВКП «Металопласт» по пенсіонеру
ОСОБА_1 складає 11443,41 грн.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
вказаним особам пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пунктів «а»-«з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць; працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць.

Згідно пункту 6.2 пункту 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного
фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі
Інструкція №21-1 від 31.12.2003 року), витрати
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи з урахуванням вимог абзацу
третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Пунктом 6.4 пункту 6 вказаної Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону № 1058- IV
(згідно з додатками 6 та 7), які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

У відповідності до підпункту 6.8 пункту 6
Інструкції №21-1 від 31.12.2003 року
підприємства та організації
зобов'язані щомісяця до 25-го числа
вносити до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Отже, обов'язок позивача сплатити до
Пенсійного фонду витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених за
пунктами «а-з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
закріплено законодавчо.

Також суд звертає увагу, що чиним
законодавством України, зокрема
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», не передбачено
звільнення позивача від обов'язку
сплачувати до Пенсійного фонду витрати
на виплату та доставку пенсій,
призначених за пунктами «б-з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» особам, які працювали на
підприємстві позивача, та у даний час
отримують пенсію за віком на пільгових
умовах в управлінні Пенсійного фонду, у
разі відкриття ліквідаційної
процедури.

Також слід зазначити, що відповідно до
чинного законодавства з винесенням
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури право відповідача на
складання Розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» не припиняється.

Таким чином, вимоги позивача щодо
визнання незаконним та скасування
Розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б»
-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 2014 р.
управління Пенсійного фонду України в
м. Синельникове та Синельниківському
районі щодо ОСОБА_1 є безпідставними, з
огляду на що задоволенню не підлягають.

Водночас, відповідно до частини 1
статті 9 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992 року №2343-ХІІ справи про
банкрутство юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців розглядаються
господарським судом за правилами,
передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України, з
урахуванням особливостей, визначених
цим Законом.

Згідно частини 4 статті 10 вказаного
Закону України суд, у провадженні якого
перебуває справа про банкрутство,
вирішує усі майнові спори з вимогами до
боржника, у тому числі спори про
визнання недійсними будь-яких
правочинів (договорів), укладених
боржником; стягнення заробітної плати;
поновлення на роботі посадових та
службових осіб боржника, за винятком
спорів, пов'язаних із визначенням та
сплатою (стягненням) грошових
зобов'язань (податкового боргу),
визначених відповідно до Податкового
кодексу України, а також справ у спорах
про визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

ВІдповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури:

господарська діяльність банкрута
завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу
за виключенням укладення та виконання
договорів, що мають на меті захист
майна банкрута або забезпечення його
збереження (підтримання) у належному
стані, договорів оренди майна, яке
тимчасово не використовується, на
період до його продажу в процедурі
ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав;

у банкрута не виникає жодних
додаткових зобов'язань (у тому числі зі
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій за всіма видами
заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище
банкрута перестають бути
конфіденційними чи становити
комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в
порядку, передбаченому цим Законом;

скасовується арешт, накладений на
майно боржника, визнаного банкрутом, чи
інші обмеження щодо розпорядження
майном такого боржника. Накладення
нових арештів або інших обмежень щодо
розпорядження майном банкрута не
допускається;

вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Кредитори, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними, а їх вимоги погашаються
в шосту чергу в ліквідаційній
процедурі;

виконання зобов'язань боржника,
визнаного банкрутом, здійснюється у
випадках і порядку, передбачених цим
розділом.

Таким чином, в порядку процедури
банкрутства позивача встановлюється
черга на задоволення вимог кредиторів
відповідно до реєстру вимог
кредиторів.

разом з тимго, суд зазначає, що сам по
собі розрахунок фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
не носить обов'язкового характеру для
виконання позивачем та не тягне за
собою безспірне стягнення зазначених у
ньому сум, оскільки такі суми
стягуються в судовому порядку. Позивач
не позбавлений права надавати
заперечення проти такого розрахунку
при розгляді справи по стягненню сум на
підставі зазначеного розрахунку.

Зі змісту статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
випливає, що захисту підлягають права,
свободи та інтереси фізичної особи, які
вже порушені на момент звернення до
суду за їх захистом. Вирішення питання
про покладення зобов'язань на
відповідача у майбутньому є
безпідставним, оскільки на момент
розгляду справи відсутні докази про
можливе порушення прав та законних
інтересів позивача у подальшому.
Рішення суду не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, на підставі вищезазначених норм
законодавства, встановлених судом
обставин справи та наданих сторонами
доказів на підтвердження своєї
позиції, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача не знайшли
підтвердження в ході судового
розгляду, тому є всі підстави для
відмови у задоволенні
адміністративного позову
Дніпропетровського колективного
виробничо-комерційного підприємства
«Металопласт» у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи, що судове рішення ухвалене
не на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд не
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 13 травня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено
на 19 травня 2014 року, про що повідомлено
після проголошення вступної та
резолютивної частини постанови в
судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 6, 7, 10, 11, 17, 69 - 71, 86, 94, 158 -
163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного
позову Дніпропетровського
колективного виробничо-комерційного
підприємства "Металопласт" до
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська, управління
Пенсійного фонду України в м.
Синельниковому та Синельниковському
районі Дніпропетровської області про
визнання незаконним та скасування
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій з 2014 р., та
зобов'язання утриматись від вчинення
дій по формуванню нових розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій по ОСОБА_1 -
відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 19
травня 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник