Справа № 442/7085/14-а
Суддя: Івасівка А. П.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/7085/14-а
Провадження № 2-а/442/229/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дрогобич
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради,
третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання протиправним та скасування
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача, за участю третіх осіб, в
якому просять скасувати рішення
Дрогобицької міської ради від 28 травня
2014 року №1371 «Про відміну п. 2.3. рішення
виконкому Дрогобицької міської ради
від 25.11.2009 року №355 «Про надання дозволу
громадянам міста на проектування
житлових будинків, господарських
споруд, проведення прибудов до
житлових будинків, реконструкцію
приміщень та об'єктів, присвоєння
поштових адрес, внесення змін в
рішення». В обґрунтування позову
покликаються на те, що виконкомом
Дрогобицької міської ради 25.11.2009 року
було незаконно прийнято рішення №3555,
яким присвоєно поштову адресу житловій
прибудові - на АДРЕСА_1, площею 11,5 кв.м.,
загальною площею 24,3 кв.м., однак жодної
прибудови до такого будинку й досі не
має. Однак, таким чином, була надана
можливість сусідам ОСОБА_4 та ОСОБА_3
незаконно приватизувати земельну
ділянку разом із захопленням її
земельної ділянки, користувачем якої
вона була до даної приватизації.

Відділом містобудування та
архітектури було підготовлено
матеріали по відмінні п.2.3. такого
рішення. Такі листи він отримував два
рази від 16.07.2012 року №3-21/5921 за підписом
секретаря міської ради Метик Т. та від
13.02.2013 року №3-21/1387 за підписом першого
заступника О. Коростильова. Однак
протягом 2013-2014 р.р. жодних дій по
відміні цього пункту не здійснювалось.

Лише 07.06.2014 року, він отримав відповідь
з Дрогобицької міської ради, з якої
вбачалось що 28.05.2014 року розгляд
питання про відміну спірного рішення
було винесено на сесію Дрогобицької
міської ради.

Рішенням Дрогобицької міської ради від
28.05.2014 року №1371, йому відмовлено у
задоволенні заяви про скасування
оскаржуваного рішення, оскільки при
його прийнятті виконавчий комітет діяв
в межах повноважень, згідно з вимогами
чинного законодавства.

Однак про незаконність такого рішення
як вище зазначено його було
повідомлено листами.

Не зрозумілим є те, що на сесію
Дрогобиької міської ради не було
винесено його звернення щодо
бездіяльності по не винесенню проекту
рішення про відміни п.2.3. рішення
виконкому від 25.11.2009 року. Так на сесії б
повинно було розглянуте саме питання
про відміну вказаного пункту, а не його
звернення про спонукання питання
розглянути питання про відміну такого
пункту. Тобто відбулось перекручування
та підміна порядку розгляду питань.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю
підтримали вимоги з підстав,
викладених в позовній заяві, яку
просили задоволити. Додавши, що
оскаржуване рішення є незаконним, яке
позбавляє її законного права
користування земельною ділянкою.

Представник відповідача Дрогобицької
міської ради Щудло Р.Б. відносно
задоволення позову заперечив.
Пояснивши, що оскаржуване рішення було
прийняте законно та у межах
компетенції. Більше того, згідно
роз»ясненнями Конституційного суду
України міська рада не праві
скасовувати своє рішення, яке є актом
одноразового застосування.

Представник третьої особи ОСОБА_4-
ОСОБА_10 та її представник - адвокат
ОСОБА_11 позов не визнали, просили у
позові з підстав, викладених у
письмовому запереченні, а саме, що
постановою Дрогобицького
міськрайонного суду від 14.12.2013 року у
позові ОСОБА_1 про скасування рішення
25.11.2009 року №355 відмовлено, яке в свою
чергу є основою оскаржуваного рішення
у даній справі.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання
не з»явилися, не повідомивши причин
своєї неявки, хоча належним чином була
повідомлена про день та час судового
розгляду.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши письмові докази по справі,
суд вважає, що у позові слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Як вбачається з ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно ч. 1 ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмету доказування.

Матеріалами справи встановлено, що
рішенням Дрогобицької міської ради від
28.05.2014 року №1371, відмовлено ОСОБА_1 у
задоволені заяви про скасування пп. 2.3.
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради від 25.11.2009,
№35 «Про надання дозволу громадянам
міста на проектування житлових
будинків, господарських споруд,
проведення прибудов до житлових
будинків, реконструкцію приміщень та
обєктів, присвоєння поштових адрес,
внесення змін в рішення», оскільки при
його прийнятті виконавчий комітет діяв
в межах повноважень, згідно з вимогами
норм чинного законодавства, а законні
права та інтереси заявника рішенням
жодним чином не порушено (а.с.3).

Так, у матеріалах справи наявна
відповідь виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради від 16.07.2012
року №3-21/5921, якою позивача було
повідомлено, що на його скаргу на ім»я
Дрогобицького міськрайонного
прокурора по питанні відміни п.2.3.
рішення виконкому від 25.11.2008 року №355-
відділом містобудування та
архітектури підготовлено матеріали на
чергове засідання сесії Дрогобиької
міської ради щодо відміни п.2.3.
вказаного рішення.

При цьому надано не підписаний проект
рішення відміни такого пункту. Про який
як пояснив представник відповідача
йому не відомо, при цьому не виключив
можливість, що такий готувався, однак
таке не означало, що він повинен був
бути прийнятим за основу, на сесії
міської ради.

Фактично, позивач не погоджується з пп.
2.3. рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради від 25.11.2009,
№35 «Про надання дозволу громадянам
міста на проектування житлових
будинків, господарських споруд,
проведення прибудов до житлових
будинків, реконструкцію приміщень та
обєктів, присвоєння поштових адрес,
внесення змін в рішення» і всі свої
доводити та заперечення у даній справі
будує на його протиправності, яке вже
було також предметом розгляду
Дрогобицького міськрайонного суду у
справі №1306/1713/2012 ( провадження
№2а/1306/103/2012), де 14.05.2013 року ухвалено
постанову про відмову у задоволені
позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради, третіх осіб
- ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування п.2.3.
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради від 25.11.2009
року №355; а також п.1.6. рішення
Дрогобицької міської ради від 30.03.2010
року №1118 «Про надання згоди на
розроблення технічної документації з
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельні
ділянки», рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради від 16.12.2010
року №429 «Про оформлення права
власності на квартиру» - відмовлено з
тих підстав, що законні права та
інтереси позивача даними рішеннями
жодним чином не порушені. Тобто позивач
не є особою, якій належить право
звернення до суду з такого роду
позовними вимогами, не є користувачем
спірної земельної ділянки, договір
оренди на таку закінчився.

У призмі правовідносин, що виникли,
покликання представників позивача на
існування підготовленого проекту
рішення про відміну пункту
оскаржуваного рішення, яке не було
прийняте, не може прийматися судом до
уваги, оскільки б таке було порушенням
процедури розгляду питань на сесії,
прийняття завідомо готових рішень без
погодження.

Більше того, згідно Рішення
Конституційного Суду України від 16.04.2009
р. № 7-рп/2009 орган місцевого
самоврядування має право приймати
рішення, вносити до них зміни та/чи
скасовувати їх на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Разом з тим, відповідно до пунктів 4 та
5рішення Конституційного суду України
від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року N 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.
Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вони вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

Також Пунктом 5 рішення
Конституційного Суду України від
16.04.2009р. №7-рп/2009 зазначено, що на
прокуратуру України покладений нагляд
за додержанням прав і свобод людини і
громадянина, додержанням законів з цих
питань органами місцевого
самоврядування.Закон України "Про
прокуратуру" прийнятий до набуття
чинності Конституцією України, є
чинним у частині, що не
суперечитьОсновному Закону України, і
передбачає порядок зупинення рішень
органів місцевого самоврядування з
мотивів їх невідповідності
Конституції чи законам України. Цим
законом встановлено, що при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право опротестовувати
акти виконавчих органів місцевих рад
та вносити подання або протести на
рішення місцевих рад залежно від
характеру порушень. Протест прокурора
приноситься до органу, який видав цей
акт і зупиняє його дію.

Аналогічну правову позицію у подібних
правовідносинах висловив Верховний
Суд України у постанові №21-412а12 від
25.12.2012р.

Відповідно до частини першої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином суд приходить до
переконання, що оскаржуване рішення в
межех компетенції Дрогобицької
міської ради, з урахуванням
вищенаведеного, і є ненормативним
правовим актом одноразового
застосування, який вичерпав свою дію
фактом виконання, а тому не може бути в
подальшому скасоване або змінене
органом місцевого самоврядування,
зокрема, що свідчить про відсутність
підстав для визнання неправомірним
рішення та його скасування.

Керуючись ст. ст. 11, 72, 86, 158-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 про скасування рішення
Дрогобицької міської ради від 28 травня
2014 року №1371 «Про відміну п. 2.3. рішення
виконкому Дрогобицької міської ради
від 25.11.2009 року №355 «Про надання дозволу
громадянам міста на проектування
житлових будинків, господарських
споруд, проведення прибудов до
житлових будинків, реконструкцію
приміщень та об'єктів, присвоєння
поштових адрес, внесення змін в
рішення»- відмовити.

Постанова може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги, а у
випадку відкладення складення
постанови у повному обсязі чи її
прийняття у письмовому провадженні - в
цей же строк з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Івасівка А.П.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 17.11.2014 року.