Справа № 810/6002/14
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2014 року № 810/6002/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Панченко Н.Д.,
розглянувши позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги від 21.11.2013 №Ф-2408.

Пунктом 3 частини першої статті 107
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
відповідає позовна заява вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу,
яка містить перелік загальних для всіх
позовних заяв елементів (реквізитів),
що дають необхідну інформацію для
вирішення судом питання про відкриття
провадження в адміністративній справі.

В силу положень пункту 6 частини першої
статті 106 Кодексу адміністративного
судочинства України у позовній заяві
зазначаються перелік документів та
інших матеріалів, що додаються.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї документів, позивачем
не приєднано до позовної заяви всіх
додатків, визначених у переліку, а саме,
копії посвідчення 4 категорії.

Відсутність зазначеного у
додатку до позовної заяви документа
підтверджується актом Київського
окружного адміністративного суду від 20
жовтня 2014 року.

Крім цього, відповідно до пункту 5
частини першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Відповідно до частини першої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для звернення до
адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів, встановлюється
місячний строк (частина п'ята статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Як вбачається з прохальної
частини позовної заяви, позивач
просить суд скасувати вимогу
Білоцерківської ОДПІ про сплату боргу
(недоїмки) від 21.11.2013 №Ф-2408.

Відповідно до абзацу 2 частини
четвертої статті 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VІ, вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Цією ж статтею передбачено, що у
разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки.

Крім цього, положення статті 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
корелюються із положеннями статті 17
Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV,
відповідно до якої примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою, зокрема, рішення
інших органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Аналіз положень зазначеного
законодавства дозволяє дійти висновку,
що вимога органу доходів і зборів є
рішенням суб'єкта владних повноважень,
на підставі якого ним може бути
заявлено вимогу про стягнення грошових
коштів, а відтак, вона може бути
оскаржена до суду в межах
встановленого частиною п'ятою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України місячного строку.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на необхідність застосування
до даних правовідносин положень
Податкового кодексу України у частині
обчислення строків щодо оскарження
рішень контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання та,
як наслідок, дотримання ним строків на
звернення до суду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1
Податкового кодексу України, цей
Кодекс не регулює питання погашення
податкових зобов'язань або стягнення
податкового боргу з осіб, на яких
поширюються судові процедури,
визначені Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
з банків, на які поширюються норми
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб", та
погашення зобов'язань зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Тобто, приписи Податкового
кодексу України не застосовуються до
даних правовідносин, у тому числі і в
частині строків оскарження вимоги
органу доходів і зборів щодо стягнення
заборгованості з єдиного внеску.

Слід зазначити, що початок строку
звернення до суду визначено
альтернативно - це день, коли особа або
дізналася, або повинна була дізнатися
про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього
строку суд з'ясовує момент, коли особа
фактично дізналася або мала реальну
можливість дізнатися про наявність
відповідного порушення (рішення, дії,
бездіяльність), а не коли вона з'ясувала
для себе, що певні рішення, дії чи
бездіяльність стосовно неї є
порушенням.

Із змісту оскаржуваної вимоги
вбачається, що вона була прийнята
відповідачем 21.11.2013.

Оскільки жодних доказів щодо дати
отримання позивачем даної вимоги суду
не надано, суд дійшов висновку, що
початок перебігу строку на звернення
до суду, починається із 21.11.2013.

Як вбачається із змісту позовної
заяви, вперше позивач звернувся до суду
у липні місяці 2014 року (справа №810/4243/14).
Однак, ухвалою суду від 05.08.2014, яка
отримана ним 07.08.2014, позовну заяву було
повернуто у зв'язку з не усуненням
останнім недоліків позовної заяви.

У даній позовній заяві, позивачем
не зазначено про причини та не надано
доказів на їх підтвердження, які
непереборно перешкоджали його
зверненню у встановлений
законодавством термін, а саме у період
з 21.11.2013 (дата прийняття вимоги) по 15.07.2014
(дата звернення до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом про скасування вимоги справа
№810/4243/14) (майже 7 місяців) та з 05.08.2014
(дата повернення Київським окружним
адміністративним судом позивачеві
позовної заяви справа №810/4243/14) по 16.10.2014
(дата повторного звернення позивача до
Київського окружного
адміністративного суду із даним
позовом) (2,5 місяця).

Зазначені вище обставини
вказують на невідповідність позовної
заяви вимогам процесуального
законодавства, у зв'язку з чим суд,
враховуючи приписи статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за необхідне залишити
позовну заяву без руху, з наданням
позивачеві часу для усунення
зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути
усунені у строк до 12 листопада 2014 року
шляхом подання безпосередньо до
канцелярії суду: належним чином
завірену копію посвідчення 4 категорії
у двох примірниках; належних доказів з
яких вбачається дата отримання
позивачем вимоги від 21.11.2013 №Ф-2408 або
повідомити суд про причини
неможливості їх надання; клопотання
про визнання поважними причин пропуску
строку на звернення до суду із
зазначенням істотних та вагомих причин
та доказів на їх підтвердження, які
непереборно перешкоджали його
зверненню у період з 21.11.2013 (дата
прийняття вимоги або, у разі надання
суду належних доказів з яких
вбачається дата отримання вимоги, з
дати її отримання) по 15.07.2014 (дата
звернення вперше до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом) та з 07.08.2014 (дата отримання
ухвали про повернення позовної заяви)
по 16.10.2014 (дата повторного звернення
позивача до Київського окружного
адміністративного суду із даним
позовом).

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги, - залишити без руху.

2. Позивачеві у строк до 12
листопада 2014 року усунути наведені у
даній ухвалі недоліки у вказаний у ній
спосіб.

3. У разі невиконання вимог
цієї ухвали позовна заява буде
вважатись неподаною і повернута
заявникові.

4. Копію ухвали про залишення
позовної заяви без руху надіслати
позивачеві за адресою, зазначеною у
позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Панченко Н.Д.