Справа № 694/1591/14-а
Суддя: Нестерук Т. М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1591/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

13.11.2014 року
м. Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області в складі:
головуючої - судді Нестерук Т.М., при
секретарі Некречій Н.Я., з участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Глушенко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
соціального захисту населення
Звенигородської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання неправомірними дій та
стягнення недорахованої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,

в с т а н о в и в:

02 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, в якому, з урахуванням
внесених змін, просить визнати відмову
Управління соціального захисту
населення Звенигородської
райдержадміністрації провести
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку неправомірною та зобов`язати
відповідача здійснити такий
перерахунок за період з 12 лютого 2012
року по 04 вересня 2013 року відповідно до
ст. ст. 42, 43 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та за період з 05 вересня 2013
року по 30 червня 2014 року відповідно до
ст.ст. 13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Позовні вимоги мотивує тим, що вона
має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку. Ця
допомога в період з 12.02.2013 року по 04.09.2013
року, коли позивач працювала та була
особою, застрахованою в системі
загальнообов`язкового державного
соціального страхування, повинна була
нараховуватись відповідно до ЗУ «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» у розмірі, що
встановлюється законом, але не менше
розміру прожиткового мінімуму для
працездатної особи. В період з 05.09.2013
року по 30.06.2014 року позивач була
незастрахованою особою в системі
загальнообов`язкового державного
соціального страхування та відповідно
до ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» мала право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленому законом, але не
менше розміру прожиткового мінімуму
для дитини віком до 6 років. Внаслідок
неправильного нарахування розміру
допомоги відповідачем, сума не
донарахованої допомоги становить за
весь вказаний період 18006,41 грн. Листом
відповідача від 30.07.2014 року позивачу
повідомлено, що оскільки вона
звільнена з роботи з 05.09.2013 року, то вона
є незастрахованою особою, та
відповідно державна допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується їй
відповідно до ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» і для
проведення її перерахунку немає
підстав.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав уточнені
позовні вимоги та просив їх
задовольнити. Пояснив, що про розмір
допомоги, який мав бути нарахований,
позивачу стало відомо з постанови
Вищого адміністративного суду від
05.06.2014 року у аналогічній справі щодо
старшої доньки позивача. В липні 2014
року вона звернулась до відповідача із
заявою про перерахунок допомоги та їй
було відмовлено. Вважає, що строк
звернення до суду позивачем не
пропущено.

Представник відповідача Глушенко А.М.
позов не визнала повністю та вважає дії
відповідача правомірними. Пояснила, що
відповідач нараховував та виплачував
допомогу позивачу відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від 27.12.2001
року № 1751. Спочатку позивач отримувала
допомогу в розмірі 130 грн. на місяць, а
потім з березня 2013 року до 30.06.2014 року в
розмірі, що дорівнював різниці між 100%
прожиткового мінімуму для осіб
працездатного віку та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні 6 місяців. Також вважає, що
позовні вимоги за період з 12 лютого 2012
року по 01 березня 2014 року слід залишити
без розгляду в зв'язку з пропуском
строку звернення до суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю
неповнолітньої дитини ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в
Управлінні соціального захисту
населення Звенигородської РДА та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

До 04.09.2013 року позивач працювала
бухгалтером в магазині ПП Максачук та
була особою, застрахованою в системі
загальнообов'язкового соціального
страхування. 05.09.2013 року позивач
звільнена з роботи згідно ст. 36 п. 1 КЗпП
України та є не застрахованою особою.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон №107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Законом
України «Про загальнообов`язкове
державне соціальне страхування у
зв`язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240-III, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнав неконституційними низку
положень Закону № 107-VI, в тому числі й
пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ.
Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Таким чином, з 01 січня 2010 року існувало
дві законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною у
розмірах, передбачених Законом №
2811-ХІІ та Законом № 2240-ІІІ.

Оскільки в період з 12.02.2012 року до 04.09.2013
року позивач була особою,
застрахованою в системі
загальнообов'язкового соціального
страхування, то на неї мали б
поширюватись норми спеціального
Закону, яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III, відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб працездатного віку.

Разом з тим, відповідно до частин 1, 2
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з приписами частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернулася до відповідача із
заявою про перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в липні 2014 року, а до
суду з позовом 02 вересня 2014 року. При
цьому просить провести перерахунок
допомоги за період з 12.02.2012 року по
30.06.2014 року. Поважність причин пропуску
строку не довела, а тому суд вважає, що
позовні вимоги в частині зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною за
період з 12.02.2012 року по 01.03.2014 року
підлягають залишенню без розгляду в
зв'язку з пропуском позивачем строку
звернення до суду.

Розглядаючи позовні вимоги в частині
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
за період за період з 02.03.2014 року по
30.06.2014 року суд виходить з наступного.

З 05.09.2013 року позивач звільнена з роботи
та є особою, яка не застрахована в
системі загальнообов'язкового
соціального страхування. Отже, в період
часу з 02.03.2014 року по 30.06.2014 року на неї
поширюється дія Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
редакції, чинній на той час.

Відповідно до ст. 13 цього Закону (в
редакції від 02.02.2014 року) право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку має
особа (один з батьків дитини,
усиновлювач, опікун, баба, дід або
інший родич), яка фактично здійснює
догляд за дитиною.

Стаття 15 цього Закону (в редакції від
02.02.2014 року, яка діяла до 30.06.2014 року)
передбачала, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку
на одну особу за попередні шість
місяців, але не менше 130 гривень. Така
редакція Закону повністю
узгоджувалась з положеннями Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751.

Законом України «Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні» розділ IV Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку"
виключено. Ці зміни набрали чинності з 1
липня 2014 року.

Таким чином, нарахування відповідачем
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
період з 02.03.2014 року до 30.06.2014 року у
розмірі, що дорівнює різниці між 100 %
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
ніж 130 грн. повністю відповідає чинним
на той період положенням ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми та Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінеті Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751.

Враховуючи викладене, дії Управління
соціального захисту населення
Звенигородської РДА щодо нарахування
ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною в
період з 02.03.2014 року по 30.06.2014 року були
правомірними та в задоволенні позовних
вимог про визнання неправомірними дій
та стягнення недорахованої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цей період слід
відмовити.

Керуючись Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
Законом України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», ст.ст. 2, 6-11, 69, 71, 99, 100,
159-161, 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління
соціального захисту населення
Звенигородської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання неправомірними дій та
стягнення недорахованої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 12 лютого 2012
року по 01 березня 2014 року - залишити без
розгляду.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Управління соціального захисту
населення Звенигородської районної
державної адміністрації Черкаської
області про визнання неправомірними
дій та стягнення недорахованої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 02 березня 2014 року по 30 червня
2014 року - відмовити.

Повний текст постанови виготовлено 17
листопада 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, постанова якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду
може бути подано до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Звенигородський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Т.М.
Нестерук