Справа № 808/7362/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/7362/14

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА

31 жовтня 2014 року

(09 год. 45 хв.)

Справа № 808/7362/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання: Мащенко Д.В.,

за поданням: Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області,

до: Сільськогосподарського приватного підприємства Агрофірма «Людмила»,

щодо: стягнення коштів за податковим боргом.

28.10.2014 о 15 год. 25 хв. до Запорізького окружного адміністративного суду надійшло подання Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі – заявник) до Сільськогосподарського приватного підприємства Агрофірма «Людмила» (далі – підприємство), в якому заявник просить стягнути кошти у розмірі суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 405226,72 грн. та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді заробітної плати у розмірі 133566,49 грн. з рахунків підприємства у банках, що обслуговують цього платника податків.

Заявник обґрунтував вимоги тим, що підприємство має новостворений податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 405226,72 грн. та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді заробітної плати у розмірі 133566,49 грн., що виникли внаслідок несвоєчасної сплати самостійно узгоджених відповідачем сум податкового зобов’язання, визначених в поданій податковій звітності та в результаті несплати відповідачем узгоджених сум податкових зобов’язань, визначених позивачем за результатами перевірок .

Ухвалою від 28.10.2014 року було відкрито провадження в адміністративній справі, судове засідання призначене на 31.10.2014.

У судове засідання 31.10.2014 представники сторін не прибули.

31.10.2014 від заявника до суду надійшло клопотання про розгляд подання за відсутності його представника.

20.10.2014 від заявника до суду надійшла телеграма, згідно якої відповідач просив зупинити провадження у справі до терміну встановленого судом для надання додаткових доказів. Справу просили не розглядати без участі представника підприємства.

Суд не вбачав підстав для зупинення провадження у справі, оскільки підприємством зазначене клопотання не було належним чином вмотивоване, а саме не зазначено, які саме додаткові докази бажає надати підприємство та яке доказове значення вони мають для вирішення подання заявника. З зазначених підстав у задоволенні клопотання підприємства щодо зупинення провадження у справі було відмовлено.

Згідно з ч. 7 ст. 183-3 КАС України неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних матеріалів.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд розглянувши матеріали та з’ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підприємство 04.03.2002 зареєстроване в якості юридичної особи.

Отже, згідно даних облікової картки підприємства та довідки про стан податкового боргу станом на 31.10.2014 податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді заробітної плати складає 133566,49 грн.

Заявником на підставі пп. 20.1.4, 20.1.18 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України було проведено документальну невиїзну перевірку підприємства з питання своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету за період січень-травень 2014 року, за наслідками якої складено акт від 13.08.2014 №138/10/08-22-15-03/31853319 про результати документальної невиїзної перевірки підприємства з питання своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету за період січень-травень 2014 року, у висновках якого зазначено, що відповідачем порушено вимоги п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового Кодексу України, тобто відповідачем несвоєчасно сплачено самостійно визначені в податкових деклараціях з податку на додану вартість з ознаками «0110» та «0121» за січень-березень 2014 та уточнюючому розрахунку з ПДВ (ознака «0121»).

У зв’язку з встановленням зазначеним Актом перевірки порушень, на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, позивачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

Враховуючи відсутність заперечень відповідача проти позову та ненадання доказів, які б спростовували доводи позивача, судом встановлено, що зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржено.

Таким чином загальна сума заборгованості підприємства складає 405226,72 грн. + 133566,49 грн. = 538793,21 грн.

Відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4. ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

В матеріалах справи наявна копія корінця податкової вимоги від 05.08.2014 №1034-25 на загальну суму 162476,25 грн., яка направлялася на адресу підприємства та була отримана 02.09.2014, про що свідчить підпис наявний на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначені обставини за наявності яких податкова вимога вважається відкликаною.

Оскільки підприємство не надало заперечень проти вимог заявленого подання, то у суду відсутні підстави вважати податкову вимогу від 05.08.2014 №1034-25 відкликаною, крім того, наданою заявником обліковою карткою підприємства підтверджується, що податковий борг підприємства повністю не погашений. Відтак, податкова вимога заявника від 05.08.2014 №1034-25 є чинною.

За вимогами ч. 2 ст. 183-3 КАС України подання подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п.п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зазначені строки нараховані податкові зобов’язання не сплачено, тому згідно п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, це є податковим боргом; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відтак, судом встановлено, що обставини, які зумовили звернення заявника до суду із цим поданням виникли з 0 год. 00 хв. 28.10.2014, отже, заявник звернувся з поданням до адміністративного суду у межах 24 годин з моменту виникнення обставин, що зумовлювали звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність необхідної сукупності обставин, які дають підставу для висновку щодо правомірності заявленого подання, а саме: сплив 60-дненного строку з дня направлення податкової вимоги та виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В пункті 95.4. ст. 95 Податкового кодексу України зазначено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та визнав подання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 160, 163, 183-3 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області – задовольнити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль