Справа № 815/2034/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2034/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Катаєва Е. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
- Яковлєва О.В.,

суддів
- Бойка А.В., Танасогло
Т.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2014 року, у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Смачна
індичка" до Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року, позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Смачна
індичка" про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 02
серпня 2013 року - задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням відповідачем подано
апеляційну скаргу з якої вбачається
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а тому просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволені
позову.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини справи та зроблено
необґрунтований висновок щодо
необхідності скасування оскаржуваного
рішення, так як відповідачем в ході
проведеної перевірки встановлено
безтоварність проведених між
позивачем та ТОВ "Сан - Кор Трейд"
господарських операцій у січні - лютому
2013 року, що призвело до заниження
розміру податкового зобов'язання за
цей період, а тому податковим органом
правомірно прийнято оскаржуване
рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
15.05.2013 року податковим органом
проведено невиїзну документальну
перевірку позивача, за результатами
якої складений акт №884/34253195/16 «Про
результати документальної невиїзної
перевірки ТОВ «Торговий дім «Смачна
індичка», з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на прибуток та податку
на додану вартість, за період з січня по
лютий 2013 року, в ході якої встановлено
порушення п.188.1 ст.188, п.198.2 ст.198, ст. 200 ПК
України.

Порушення полягає у тому, що у вказаний
період позивачем укладено нікчемні
(безтоварні) угоди з ТОВ «Сан-Кор
Трейд», оскільки позивачем не
підтверджено належними документами
товарність проведених операцій.

За результатами проведеної перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення позивачу грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість, у сумі 81162,50 грн.( 64 930 грн. за
основним платежем та 16 232,50 грн. за
штрафними санкціями).

За наслідком встановлених обставин
судом першої інстанції, з яким
погоджується судова колегія, зроблено
висновок щодо відсутності порушення
податкового законодавства з боку
позивача, так як господарські операції
між ним та його контрагентами носять
реальний характер.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно ст. 188 ПК України, база
оподаткування операцій з постачання
товарів (послуг) визначається виходячи
з їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче за звичайних цін, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на етиловий спирт, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України -
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України визначено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: - дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; - дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України -
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» - первинні
документи, тобто податкові, видаткові
накладні, рахунки, довіреності, акти
виконаних робіт, акти прийому -
передачі товарів, робіт, послуг
оформлені на паперових носіях та при
наявності таких обов'язкових
реквізитів: назва документа (форми);
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильності її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судовою колегією встановлено, що
відповідно до акту перевірки позивачем
занижено суми податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за підсумками січня 2013
року, на суму 55 218 грн, за підсумками
лютого 2013 року, на суму 9 712 грн.

На формування розміру ПДВ у січні -
лютому 2013 року вплинули господарські
операції позивача з ТОВ «Сан-Кор Трейд»
щодо постачання товару, які виконано на
підставі договору поставки № 23 від 22
вересня 2010 року.

Позивачем на підтвердження
господарських відносин вищезазначеним
контрагентом надані наступні
документи: копія договору із
контрагентом, доповнення до договору з
контрагентом, декларації виробників
товарів, податкові та видаткові
накладні, подорожні листи, платіжні
документи, договори постачання з
іншими контрагентами.

Колегією досліджено дані документи та
встановлено, що між позивачем та ТОВ
«Сан-Кор Трейд» укладено договір
постачання товарів, а належними
доказами підтверджено оплату даного
товару, його фактичне отримання
позивачем та подальше використання у
власній господарській діяльності
шляхом постачання придбаних товарів
іншим контрагентам, тобто позивачем
доведено товарність проведеної
операції та підтверджено право на
віднесення сум за даним договором до
складу свого податкового кредиту.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
оскільки позивачем підтверджено
розмір ПДВ за вищевказаними операціями
- оскаржуване рішення податкового
органу є необґрунтованим та правомірно
скасовано судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
О.В.
Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М.
Танасогло