Справа № К/9991/49201/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/49201/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Яремче Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 13 січня 2010 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Яремче Івано-Франківської області,
Головного управління охорони здоров'я
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації, Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області, обласного
кістково-туберкульозного санаторію
«Смерічка» про визнання незаконними
дій та бездіяльності та зобов'язання
прийняти рішення,

в с т а н о в и л а :

У травні 2009 року позивачка
звернулась до суду із зазначеним
позовом до відповідачів. Просила
визнати неправомірними дії
відповідачів, зобов'язати Головне
управління охорони здоров'я
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації включити обласний
кістково-туберкульозний санаторій
«Смерічка» до переліку інфекційних
закладів, роботам в яких дає право на
пільгове (подвійне) обчислення стажу
відповідно до ст. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Яремче Івано-Франківської області
зарахувати їй при призначенні пенсії з
6 серпня 2008 року стаж роботи на посаді
медсестри санаторію «Черемшина» в
період з 5 липня 1971 року по 1 серпня 1978
року в подвійному розмірі та визначити
розмір пенсії відповідно до стажу;
зобов'язати адміністрацію санаторію
«Смерічка» надати до управління
Пенсійного фонду України в м. Яремче
Івано-Франківської області відповідну
довідку про зарахування стажу роботи в
подвійному розмірі для призначення
пенсії за віком.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 13 січня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 червня 2011 року, позов задоволено
частково. Визнано недійсним
розпорядження управління Пенсійного
фонду України в м. Яремче
Івано-Франківської області від 19
серпня 2008 року № 109770 в частині
розрахунку розміру пенсії ОСОБА_4 та
зобов'язано відповідача зарахувати
позивачці при призначенні пенсії з 6
серпня 2008 року, період роботи
медсестрою в обласному
кістково-туберкульозному санаторії
«Смерічка» («Черемшина») з 5 липня 1971
року по 1 серпня 1978 року в подвійному
розмірі та визначити розмір пенсії
відповідно до стажу. В решті позову
відмовлено.

У касаційній скарзі, з посиланням на
порушення норм матеріального та
процесуального права, ставиться
питання про скасування судового
рішення суду апеляційної інстанції та
зміну судового рішення суду першої
інстанції в частині дати проведення
перерахунку пенсії.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах доводів касаційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 5
липня 1971 року по 1 серпня 1978 року
працювала медсестрою обласного
кістково-туберкульозного санаторію
«Черемшина» («Смерічка»), який є
спеціалізованим закладом, що надає
кваліфіковану стаціонарну медичну
допомогу і лікування хворих на
позалегеневі форми туберкульозу.

З 6 серпня 2008 року управлінням
Пенсійного фонду України в м. Яремче
Івано-Франківської області позивачці
призначена пенсія за віком без
зарахування у подвійному розмірі стажу
її роботи на посаді медсестри
санаторію «Черемшина» в період з 5
липня 1971 року по 1 серпня 1978 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивачка має право на зарахування
до стажу її роботи в подвійному розмірі
періоду з 5 липня 1971 року по 1 серпня 1978
року, оскільки її робота на посаді
медсестри в обласному
кістково-туберкульозному санаторії
«Смерічка» («Черемшина») є такою, що за
своїм характером відноситься до
роботи, яка дає право на зарахування до
стажу роботи у подвійному розмірі
відповідно до ст. 60 Закону України «Про
пенсій забезпечення»

Згідно ст. 60 Закону України «Про пенсій
забезпечення» робота в лепрозорних і
протичумних закладах охорони здоров'я,
у закладах (відділеннях) з лікування
осіб, заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патолого-анатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.

Ст. 1 Закону України «Про боротьбу із
захворюванням на туберкульоз» (у
редакції, чинній на час звернення
позивачки за призначенням пенсії)
визначено, що туберкульоз - інфекційна
хвороба, що викликається
мікобактеріями туберкульозу, протікає
з періодичними загостреннями,
рецидивами та ремісіями, а
протитуберкульозні заклади -
спеціалізовані заклади охорони
здоров'я, що здійснюють діагностику
туберкульозу та надають
лікувально-профілактичну (стаціонарну
та амбулаторну) допомогу хворим на
туберкульоз (протитуберкульозні
диспансери, лікарні, відділення,
кабінети, науково-дослідні інститути,
денні стаціонари, санаторії тощо).
Перелік протитуберкульозних закладів
затверджується центральним органом
виконавчої влади в галузі охорони
здоров'я.

Ст. 23 вказаного Закону передбачено, що
медичним та іншим працівникам
протитуберкульозних закладів, які
надають медичну допомогу хворим на
туберкульоз, працюють із живими
збудниками туберкульозу чи
матеріалами, що їх містять, надається
право на пенсію за віком на пільгових
умовах у порядку, встановленому
пенсійним законодавством.

Згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсій
страхування», періоди страхової
діяльності та інші періоди, що
враховувались до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, оскільки робота
позивачки на посаді медсестри в
обласному кістково-туберкульозному
санаторії «Смерічка» («Черемшина») за
своїм характером відноситься до роботи
в інших інфекційних закладах
(відділеннях) охорони здоров"я, а відтак
відмова відповідача в зарахуванні
стажу роботи позивачки в подвійному
розмірі на вказаній посаді в період з 5
липня 1971 року по 1 серпня 1978 року є
протиправною.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Посилання у касаційній скарзі на те, що
перерахунок пенсії позивачки має бути
проведено не з 6 серпня 2008 року, не
заслуговують на увагу, оскільки вперше
позивачка просила призначити пенсію та
зарахувати стаж в подвійному розмірі
саме з 6 серпня 2008 року.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Яремче
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 13 січня
2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 червня 2011 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк