Справа № 821/2058/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 р. Справа № 821/2058/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на Постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 03
липня 2014 року по справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості по сплаті страхових
внесків за 3, 4 квартали 2010 року в сумі
719,34 грн., -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Херсонського
окружного адміністративного суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по
сплаті страхових внесків за 3, 4
квартали 2010 року в сумі 719,34 грн.

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 03
липня 2014 року адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні задоволено повністю.
Стягнуто з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 заборгованість по єдиному
соціальному внеску на
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню в сумі 719 грн. 34
коп. на користь Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
не погодившись з постановою суду
першої інстанції, подала апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції скасувати Постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є необґрунтованим,
незаконним та прийнятим з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційних скарг, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню, з огляду
на наступне:

Відповідно до ст. 1 Основ,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом. Одними із
принципів загальнообов'язкового
державного страхування згідно із ст. 5
Основ є принцип обов'язковості
страхування осіб, які працюють на
умовах трудового договору (контракту)
та інших підставах, передбачених
законодавством, а також осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно,
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності.

Згідно зі ст. 17 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року № 16/98-ВР державний нагляд
у сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
здійснює уповноважений Президентом
України центральний орган виконавчої
влади.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2464 облік
платників єдиного внеску ведеться в
порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Зокрема,
існує Порядок взяття на облік та зняття
з обліку в органах Пенсійного фонду
України платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженим
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 № 21-6 (далі по тексту
-Порядок).

Згідно із пп. 2.2, п. 2 Порядку взяття на
облік фізичних осіб - підприємців як
платників єдиного внеску здійснюється
органами Пенсійного фонду за місцем
проживання особи на підставі
відомостей з реєстраційної картки на
проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця, наданих
державним реєстратором згідно із
Законом України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", не пізніше
наступного робочого дня з дня
отримання зазначених відомостей
органами Пенсійного фонду.

Територіальні органи ПФУ за формою і у
строки, визначені правлінням ПФУ,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами ПФУ в порядку,
встановленому правлінням ПФУ, а в разі
неузгодження вимоги із органами ПФУ
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

Про оскарження вимоги територіального
органу ПФУ про сплату недоїмки до
виконавчої дирекції ПФУ або в судовому
порядку страхувальник зобов'язаний
письмово повідомити відповідний
територіальний орган ПФУ протягом
трьох робочих днів із дня звернення до
виконавчої дирекції ПФУ чи суду.

Узгодження вимоги територіального
органу ПФУ про сплату недоїмки
здійснюється на підставі заяви
страхувальника, яка розглядається
територіальним органом ПФУ протягом
трьох робочих днів після її отримання,
та поданих страхувальником документів,
що свідчать про неправильність
обчислення сум недоїмки, зазначених у
вимозі.

У разі узгодження страхувальником
вимоги про сплату недоїмки з
територіальним органом ПФУ цей орган
зобов'язаний у строк, визначений для
розгляду заяви страхувальника про
узгодження вимоги, надіслати йому
узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а
страхувальник зобов'язаний сплатити
узгоджену суму недоїмки протягом
десяти робочих днів після отримання
узгодженої вимоги.

У разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу територіального органу ПФУ про
сплату недоїмки і протягом десяти
робочих днів після її отримання не
сплатив зазначену у вимозі суму
недоїмки разом із застосованою до
нього фінансовою санкцією, включеної
до вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом ПФУ, або не
оскаржив вимогу в судовому порядку, а
також у разі якщо страхувальник
узгодив вимогу, але не сплатив
узгоджену суму недоїмки протягом
десяти робочих днів після отримання
узгодженої вимоги, відповідний орган
ПФУ звертається в установленому
законом порядку і подає вимогу про
сплату недоїмки до відповідного
підрозділу ДВС. У зазначених випадках
орган ПФУ також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки. У разі
звернення органу ПФУ з позовом про
стягнення недоїмки до господарського
суду передбачені законодавством
заходи досудового врегулювання спорів
не застосовуються.

Аналіз наведеної норми права дає
підстави дійти висновку, що вимога про
сплату недоїмки зі страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування є виконавчим
документом, який підлягає виконанню
ДВС.

Таке рішення може бути оскаржено в
суді, якщо особа, яка звертається до
суду, вважає, що її права, свободи або
інтереси порушено.

Суб'єкт владних повноважень
позбавлений можливості звертатися до
адміністративного суду із заявами, в
яких ставиться вимога про
підтвердження власного рішення, яке
ухвалено в межах наданих йому законом
повноважень.

Отже, вимога про сплату недоїмки зі
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування є виконавчим документом,
який підлягає виконанню ДВС, і при її
наявності повторне звернення до суду
про її стягнення не допускається,
оскільки є рішення з цього ж питання
суб'єкта владних повноважень, ухвалене
в межах повноважень, наданих йому
законом.

Аналогічну правову позицію висловив
Верховний суд України у своїй
постанові від 03 жовтня 2013 року № 21-359а13.

Як вибачається з матеріалів справи, у
зв'язку з несплатою ОСОБА_4 єдиного
внеску УПФУ виставлено вимогу про
сплату недоїмки № Ф 1562-У від 03.03.2011 на
суму 719,34 грн.

Позивач направив вимогу від 03.03.2011 року
№ Ф 1562-У про сплату недоїмки на
примусове виконання до органу ДВС.
Постановою державного виконавця
відділу ДВС Дніпровського районного
управління юстиції від 21.05.2014 року
повернуто виконавчий документ
стягувачеві, у зв'язку з неможливістю
встановити місце проживання боржника
та зазначено, що виконавчий документ
може бути повторно пред'явлений для
виконання в строк до 19.05.2015 року, а отже,
управління ПФУ використало одну із
двох наданих йому можливостей.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні Управління
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні належним чином не
обґрунтовані, не підтверджені наявними
у справі матеріалами та задоволенню не
підлягають.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
скасовує її та ухвалює нове рішення,
якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, -
задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року по справі № 821/2058/14, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволені позовних вимог Управління
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні, - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль