Справа № 2110/6355/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м.
Київ К/800/3908/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Амєлін С.Є., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Херсонській області на
постанову Дніпровського районного
суду м. Херсона від 18.09.2012р. та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2012р. у
справі за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України в Херсонській
області до відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області про скасування постанови про
накладення штрафу, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Головне управління
Пенсійного фонду України в Херсонській
області звернулося до суду із позовом
про скасування постанови головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області від 07.08.2012р. про
накладення штрафу в розмірі 680 грн.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Херсона від 18.09.2012р., яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 27.11.2012р., у задоволенні позову
відмовлено за необґрунтованістю.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання прийняття позову до розгляду.
Просить скасувати постановлені судами
першої та апеляційної інстанцій
рішення та ухвалити нове про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Судами встановлено, що постановою
старшого державного виконавця
Кондратюка С.С. від 25.07.2012р. №33567304
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2а-5979/11, виданого Дніпровським
районним судом м. Херсона 23.07.2011р., про
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в Херсонській
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 71%
визначеної судом суми грошового
забезпечення з 24.02.2011р.

31.07.2012р. відповідачем отримано вимогу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Херсонській області
відкласти здійснення виконавчих дій у
зв'язку із зверненням позивача до суду
із заявою про визнання виконавчого
документа таким, що не підлягає
виконанню.

Проте у зв'язку із відсутністю підстав
для зупинення виконання рішення та у
зв'язку із невиконанням судового
рішення добровільно, постановою
головного державного виконавця
Третьякова С.Ю. від 07.08.2012р. ВП №33567304 на
позивача накладено штраф у розмірі 680
грн.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Накладення штрафу за невиконання та
повторне невиконання судового рішення
можливо лише у випадку, якщо таке
невиконання відповідно до положень
частини 2 статті 75 та частин 1 та 2 статті
89 Закону України «Про виконавче
провадження» мало місце без поважних
причин.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що у встановлений державним
виконавцем строк позивач не вчинив
жодних дій по виконанню судового
рішення, не провів відповідних
перерахунків сум, які підлягали
виплаті на підставі судового рішення, а
тому прийшов до обґрунтованого
висновку про правомірність дій
державного виконавця при винесенні
постанови про накладення штрафу.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки боржником
рішення суду не виконане, поважних
причин його невиконання не наведено, а
тому суди обґрунтовано прийшли
висновку, що штраф накладено з
дотриманням вимог Закону України «Про
виконавче провадження».

Крім того, відсутність бюджетного
фінансування не може бути підставою
невиконання відповідним суб'єктом
владних повноважень покладених на
нього обов'язків. В свою чергу
реалізація особою права на отримання
соціальних виплат не може бути
поставлена у залежність від наявності
відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Херсонській
області залишити без задоволення, а
постанову Дніпровського районного
суду м. Херсона від 18.09.2012р. та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2012р. у
справі за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України в Херсонській
області до відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області про скасування постанови про
накладення штрафу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.Є. Амєлін

І.В. Штульман