Справа № 802/2630/14-а
Суддя: Жернаков Михайло Володимирович
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 листопада 2014 р.
Справа № 802/2630/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Жернакова М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Дмитрука В. В.,

представника позивача:
Мусіровського О. А.,

представників відповідача:
Лисак А. Б., Петровської Т. Б.,

Пізняка О. С., Рибаченко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області

до: комунального підприємства
Вінницької міської ради
"Вінницяміськтеплоенерго"

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
Державна фінансова інспекція у
Вінницькій області (далі - ДФІ у
Вінницькій області, позивач) з
адміністративним позовом до
комунального підприємства Вінницької
міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"
(далі - КП "Вінницяміськтеплоенерго"), в
якому просить суд зобов'язати
відповідача виконати вимоги органу
державного фінансового контролю, а
саме:

- поновити в обліку дебіторську
заборгованість перед Вінницькою
міською радою в сумі 7002857,75 грн. та
стягнути з Вінницької міської ради
зазначені кошти в дохід КП
"Вінницяміськтеплоенерго";

- відобразити за даними
бухгалтерського обліку кредиторську
заборгованість перед Вінницькою
міською радою в сумі 4570337 грн. та
повернути (перерахувати) до бюджету
м. Вінниці зазначену суму доходів,
одержаних КП "Вінницяміськтеплоенерго"
як оплату категорією споживачів
"бюджетні установи" завищеного тарифу;

- в порядку, встановленому
законодавством, поновити строки
позовної давності за розрахунками з
дебіторами на загальну суму 2120454,38 грн.
та забезпечити стягнення зазначеної
суми заборгованості в дохід КП
"Вінницяміськтеплоенерго".

Позовні вимоги мотивовані тим, що під
час проведеної ревізії відповідача
виявлено низку порушень, відображених
в акті № 06-13/16 від 26.12.2013. Як зазначає
позивач, враховуючи, що в добровільному
порядку КП "Вінницяміськтеплоенерго"
не забезпечило усунення виявлених
порушень, йому було направлено
лист-вимогу від 24.02.2014 № 02-06-28-14/1221, в
якому повідомлялися обов'язкові для
виконання вимоги про усунення
порушень. Оскільки лист-вимогу про
усунення виявлених порушень
відповідач не виконав, поданий цей
адміністративний позов.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав із
підстав, зазначених у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому
засіданні вимоги позивача заперечили з
мотивів, викладених у наданих суду
письмових запереченнях (а. с. 38-39), та на
обґрунтування позиції зазначили, що КП
"Вінницяміськтеплоенерго" взагалі не
отримувало лист-вимогу ДФІ у
Вінницькій області від 24.02.2014 №
02-06-28-14/1221. Крім того, відповідач не
погоджуються з зазначеними
відповідачем порушеннями та вважає
лист-вимогу безпідставною.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд установив такі фактичні обставини.

З 30.09.2013 по 19.12.2013 ДФІ у Вінницькій
області провела ревізію
фінансово-господарської діяльності КП
"Вінницяміськтеплоенерго" за період з
01.01.2011 по 01.09.2013, в тому числі
використання коштів субвенції,
виділеної з державного бюджету
місцевим бюджетам для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися відповідними органами
державної влади чи органами місцевого
самоврядування за розрахунками,
складеними за період з 01.10.2009 по 01.09.2013.

За наслідками ревізії складений акт №
06-13/16 від 26.12.2013, в якому відображені
виявлені під час проведення ревізії
порушення (а. с. 7-29 тому 1)

На вказаний акт ревізії відповідач
подав заперечення від 17.01.2014 з
доповненнями до них від 30.01.2014. За
результатами розгляду заперечень ДФІ у
Вінницькій області направила
відповідачу висновок про їх
відхилення.

24.02.2014 ДФІ у Вінницькій області листом
за № 02-06-28-14/1221 "Про усунення порушень
законодавства з фінансових питань"
зобов'язала КП
"Вінницяміськтеплоенерго" усунути
виявлені під час ревізії порушення
законодавства.

У зв'язку з невиконанням вимог про
усунення порушень позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з такого.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII (далі - Закон
№2939-ХІІ).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 2939-ХІІ
державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Пунктом 1 Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23.04.2011 № 499/2011 (далі -
Положення), визначено, що Державна
фінансова інспекція України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Згідно з пп. 4. п. 4 Положення Державна
фінансова інспекція України вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб,
зокрема: вимагає від керівників та
інших службових осіб підконтрольних
установ усунення виявлених порушень
законодавства.

Нормами пп. 5, 13, 15 п. 6 Положення
визначено, що Державна фінансова
інспекція України для виконання
покладених на неї завдань має право в
установленому порядку, крім іншого:
здійснювати державний фінансовий
контроль шляхом проведення
інспектування у формі планових та
позапланових ревізій певного
комплексу чи окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підприємств, установ та організацій,
визначених у пп. 1 п. 4 Положення та
державного фінансового аудиту;
проводити на підприємствах, в
установах та організаціях зустрічні
звірки з метою документального та
фактичного підтвердження виду, обсягу
і якості операцій та розрахунків для
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку підприємства,
установи та організації, що
контролюється; пред'являти керівникам
та іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства.

Процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно, а на підставі рішення
суду - в інших суб'єктів господарювання,
визначає Порядок проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №
550 (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку інспектування
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Відповідно до п. 46 Порядку якщо вжитими
в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування. Про усунення
виявлених ревізією фактів порушення
законодавства цей об'єкт контролю у
строк, визначений вимогою про їх
усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

За приписами ч. 2 ст. 15 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Право звернення Держфінінспекції
України до суду передбачено п. 10 ст. 10
Закону України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" (надалі - Закону) та
п.п. 4 п. 4 Положення, згідно з якими орган
державного фінансового контролю має
право звертатися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

З аналізу вказаних норм випливає, що
для виникнення у Держфінінспекції
України права звернення до суду з
позовом про зобов'язання виконати
вимоги, необхідним є наявність певних
юридичних фактів: проведення ревізії
підконтрольної установи; складення
акта за результатами такої ревізії;
формулювання вимог із фіксацією
виявлених порушень; направлення вимог
об'єкта для їх усунення; отримання цих
вимог та їх невиконання. Підставою для
звернення до суду може бути виключно
невиконання законних вимог
Держфінінспекції України.

Єдиним доказом направлення
листа-вимоги ДФІ у Вінницькій області є
журнал вихідної кореспонденції, жодних
інших доказів щодо направлення
листа-вимоги за № 02-06-28-14/1221 "Про
усунення порушень законодавства з
фінансових питань" та отримання його
відповідачем до суду не надано.
Твердження представника позивача, що
часткове виконання КП
"Вінницяміськтеплоенерго" вимоги
свідчить про її направлення та
отримання відповідачем спростовуються
поясненнями представників
відповідача, наданими в судовому
засіданні. Так, представники КП
"Вінницяміськтеплоенерго" пояснив, що
частково КП "Вінницяміськтеплоенерго"
усунуло порушення, зазначені в акті
ревізії, після відхилення відповідачем
заперечень на акт ревізії. Крім того, як
пояснили представники відповідача, про
виявлені порушення КП
"Вінницяміськтеплоенерго" дізналося
самостійно, зателефонувавши до ДФІ у
Вінницькій області.

Крім того, допитана в судовому
засіданні як свідок ОСОБА_6 пояснила, що
в телефонному режимі спілкувалася з
бухгалтером КП
"Вінницяміськтеплоенерго" щодо
порушень, виявлених під час ревізії,
однак про конкретні пункти
листа-вимоги не йшлося. Як пояснила
свідок, про те чи отримав відповідач
лист-вимогу у відповідача вона не
запитувала, оскільки вважала, що він
(лист-вимога) направлений та отриманий
відповідачем.

Відтак, відповідач був позбавлений
права як виконати вимогу в
добровільному порядку, так і оскаржити
її в судовому порядку.

Таким чином, за умови неотримання
відповідачем листа-вимоги у ДФІ у
Вінницькій області не виникло право на
звернення до суду з позовом про
зобов'язання відповідача її виконати.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Позивач не довів
наявності обставини, які є підставами
для зобовязання відповідача виконати
вимогу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги ДФІ у Вінницькій
області до задоволення не підлягають.

Підстави для присудження судових
витрат відповідно до положень ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жернаков Михайло Володимирович