Справа № 2а-3548/10/0370
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року

Справа № 876/6269/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Луцького підприємства
електротранспорту на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
у справі за позовом Державної
інспекції України з контролю за цінами
до Луцького підприємства
електротранспорту про стягнення
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, -

В С Т А Н О В И В:

Державна інспекція з контролю за
цінами у Волинській області звернулася
з адміністративним позовом до Луцького
підприємства електротранспорту про
стягнення економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін в
розмірі 415202,25 грн., застосованих згідно
з рішенням № 65-К від 24.11.2010 року..

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
проведено заміну позивача на
правонаступника - Державну інспекцію
України з контролю за цінами.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
позов задоволено повністю.

Дане судове рішення оскаржив в
апеляційному порядку відповідач, який
просить скасувати постанову від 27.05.2014
року та винести нову про відмову в
позові.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що
засновником відповідача є Луцька
міська рада, яка і має нести
відповідальність за обґрунтованість
прийнятих нею тарифів на проїзд, що
застосовувались підприємством. Крім
того, звертає увагу на те, що про
рішення Львівського апеляційного
адміністративного суду, яким було
скасовано окремі рішення Луцького
міськвиконкому щодо тарифів на проїзд,
не було доведене відповідачу, а тому
він не може нести відповідальності за
його невиконання.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною інспекцією з контролю за
цінами у Волинській області проведено
позапланову перевірку дотримання
порядку застосування тарифів на
перевезення пасажирів у міському
пасажирському транспорті - автобусі,
тролейбусі, який працює у звичайному
режимі у 2009-2010 роках, про що складено
акт від 17.11.2010 року № 000881.

На підставі матеріалів перевірки
Державною інспекцією з контролю за
цінами у Волинській області прийнято
рішення № 65-К від 24.11.2010 року про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін у
вигляді вилучення у Луцького
підприємства електротранспорту 138400,75
грн. необґрунтовано одержаної виручки
та стягнення штрафу в сумі 276801,50 грн.,
рішенням від 22.12.2010 року внесені зміни
до описової частини вказаного рішення.

Згідно із частиною першою статті 14
Закону України «Про ціни і
ціноутворення» від 03.12.1990 року № 507-ХІІ
(з наступними змінами та доповненнями,
чинного на момент прийняття рішення №
65-К від 24.11.2010 року) вся необґрунтовано
одержана підприємством, організацією
сума виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

При цьому, частиною другою статті 14
цього ж Закону передбачено, що
підприємства, організації та інші
юридичні і фізичні особи мають право
оскаржити до суду порушення цін з боку
державних органів, підприємств,
організацій, кооперативів та інших
юридичних і фізичних осіб і вимагати
відшкодування завданих їм збитків у
випадках реалізації їм товарів та
послуг з порушенням вимог чинного
законодавства.

Луцьке підприємство електротранспорту
оскаржило у судовому порядку рішення
Державної інспекції з контролю за
цінами у Волинській області № 65-К від
24.11.2010 року про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін.

Львівський апеляційний
адміністративний суд постановою від
20.03.2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовив.

Доводи апелянта в справі, що
розглядається, були предметом оцінки
Львівського апеляційного
адміністративного суду при винесенні
постанови від 20.03.2014 року.

Згідно із частиною першою статті 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2014 року
у справі № 2а-3425/10/0370, яка набрала
законної сили, встановлено
правомірність прийняття рішення № 65-К
від 24.11.2010 року про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, тому в силу
вимог частини першої статті 72 КАС
України вказана обставина при розгляді
цієї справи не доказується.

Отже, враховуючи, що рішення Державної
інспекції з контролю за цінами у
Волинській області № 65-К від 24.11.2010 року
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
прийняте з дотриманням норм чинного
законодавства України та не виконане,
тому суд приходить до висновку, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь Державного бюджету України
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін в розмірі
415202,25 грн. підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Луцького
підприємства електротранспорту
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
у справі № 2а-3548/10/0370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська