Справа № 820/14054/14
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

18 листопада 2014 р.
справа № 820/14054/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Сагайдак В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
"Завод ім. В.О.Малишева" до
Комінтернівського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство "Завод
ім. В.О.Малишева", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Комінтернівського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, в якому з
урахуванням уточнень просить суд
скасувати постанову Комінтернівського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про накладення штрафу від
10.07.2014 р., що винесена в ході виконавчого
провадження № 43719199.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що 10.07.2014 р. державним
виконавцем Комінтернівського ВДВС
ХМУЮ було винесено постанову про
накладення штрафу на ДП "Завод імені
В.О. Малишева" у розмірі 1360,00 грн.
Позивач вважає вказану постанову
неправомірною та такою, що підлягає
скасуванню.

В обґрунтування заперечень проти
позову відповідач зазначив, що вказана
постанова від 10.07.2014 р. про накладення
штрафу на ДП "Завод імені В.О. Малишева"
у розмірі 1360,00 грн. за невиконання
рішення суду була винесена державним
виконавцем відповідно до вимог діючого
законодавства України, а тому не
підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступне.

За матеріалами справи судом
встановлено, що на примусовому
виконанні в Комінтернівському ВДВС
ХМУЮ знаходиться наказ № 922/3822/13,
виданий 01.11.2013 р. Господарським судом
Харківської області, про зобов'язання
ДП "Завод ім. В.О. Малишева" звільнити
нежитлову будівлю літ. "Р/1-7", загальною
площею 17323,2 кв.м, що розташована за
адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126.

Державним виконавцем
Комінтернівського ВДВС ХМУЮ 16.06.2014 р.
відкрито виконавче провадження № 43719199
на підставі вказаного вище наказу
№922/3822/13 та зобов'язано боржника - ДП
"Завод ім. В.О. Малишева" добровільно
виконати виконавчий документ в 7 -
денний строк з дня винесення постанови.

Отримавши копію постанови про
відкриття провадження від 16.06.2014 р.,
підприємство - боржник звернулось до
начальника Комінтернівського ВДВС
ХМУЮ із заявою (вх. № 2712/14-15), в якій,
посилаючись на ст.ст. 35, 36 Закону
України "Про виконавче провадження",
просило відкласти провадження
виконавчий дій та звернутись до суду із
заявою про відстрочку виконання
рішення. В обґрунтування заяви вказано,
що враховуючи площу будівлі, та те, що в
нежитловій будівлі знаходиться
Центральна заводська лабораторія,
виконання рішення суду потребує значно
більшого часу, ніж зазначено в
постанові державного виконавця від
16.06.2014 р.

Як свідчать матеріали виконавчого
провадження, 02.07.2014 р. державним
виконавцем був складений акт за формою
30 у присутності представника ДП "Завод
ім. В.О. Малишева" та представника
стягувача - ТОВ "Еко - Комуненерго",
відповідно до яких нежитлова будівля
літ "Р/1-7", загальною площею 17323,2 кв.м, що
розташована за адресою: м. Харків, вул.
Плеханівська, 126, не звільнена.

Постановою державного виконавця
Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 03.07.2014
р. за невиконання законних вимог
державного виконавця та незвільнення у
встановлений строк будівлі за рішенням
суду на підприємство - боржника (ДП
"Завод імені В.О. Малишева") накладено
штраф у розмірі 680,00 грн.

Зазначені обставини були встановлені
постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.10.2014 р. у
справі № 820/13864/14 за позовом ДП "Завод
імені В.О.Малишева" до
Комінтернівського ВДВС ХМУЮ про
скасування постанови від 03.07.2014 р., який
було задоволено.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Повторною перевіркою виконання
боржником рішення суду, яку було
проведено 09.07.2014 р., було встановлено, що
боржником (ДП "Завод імені В.О.
Малишева") рішення суду не виконано,
приміщення цокольного, 1, 2, 3 поверхів
зайняті лабораторією, питання щодо
звільнення будівлі боржником не
вирішено, у зв'язку з чим передати її не
вбачається можливим, про що державним
виконавцем складено відповідний акт,
на який позивачем були надані
заперечення (а.с. 13, 14).

Постановою державного виконавця
Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 10.07.2014
р. за невиконання законних вимог
державного виконавця на підприємство -
боржника (ДП "Завод імені В.О. Малишева")
накладено штраф у розмірі 1360,00 грн. (а.с.
11-12).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість вказаного спірного
правового акту індивідуальної дії на
відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч .1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч. 3 ст. 86).

Вирішуючи спір по суті, суд бере до
уваги, що згідно ч. 1 ст. 30 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до статті 25 Закону України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р.
№ 606-XIV, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно зі статтею 89 Закону України "Про
виконавче провадження", у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Отже, для прийняття рішення про
накладення штрафу державному
виконавцю необхідно встановити
наступні факти: по-перше - факт
невиконання рішення суду, по-друге -
факт того, що це рішення не виконано
боржником з причин, які не є поважними.

Як вбачається з акту державного
виконавця від 09.07.2014 р. та постанови про
накладення штрафу від 10.07.2014 р.,
державний виконавець лише констатує,
що боржником рішення суду не виконане.
Проте, державний виконавець жодним
чином не пояснює той факт, що причини не
повного виконання боржником наказу
Господарського суду Харківської
області від 01.11.2013 р. є поважними, що
підтверджується висновком
компетентної комісії щодо можливості
переміщення центральної лабораторії
із збереженням нежитлової будівлі літ.
"Р/1-7" та наявного в ній обладнання у
стані, придатному для подальшої
експлуатації за своїм призначенням.

У згаданому висновку вказується на те,
що перебазування обладнання
лабораторії, яка розташована в будівлі,
котру боржник зобов'язаний звільнити
за рішенням суду, приведе до руйнування
будівлі, а також, затрати на
відновлення діяльності складуть 73 млн.
грн., та на період перебазування
лабораторії буде призупинена
діяльність підприємства (а.с. 15-16).

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що постанова
державного виконавця
Комінтернівського ВДВС ХМУЮ про
накладення штрафу від 10.07.2014 р., яка
винесена в ході виконавчого
провадження № 43719199, підлягає
скасуванню, як така, що винесена
незаконно.

Суд вважає, що позивачем було вжито
всіх необхідних заходів для виконання
наказу Господарського суду
Харківської області від 01.11.2013 р., а
невиконання рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк обумовлено поважними причинами.

Приймаючи до уваги вищенаведене,
беручи до уваги той факт, що
відповідачем не доведено суду, що він
діяв правомірно, приймаючи спірну
постанову, суд доходить висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 94 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст. 185, ст. 186, ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Державного підприємства "Завод ім.
В.О.Малишева" до Комінтернівського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про скасування постанови -
задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову
Комінтернівського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
накладення штрафу від 10.07.2014 р., що
винесена в ході виконавчого
провадження № 43719199.

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ у Червонозаводському районі м.
Харкова Харківської області, код 37999628,
банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО
851011, р/р 4011) на користь Державного
підприємства "Завод ім. В.О. Малишева"
(61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126,
) судові витрати у
розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні
вісім копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Суддя
Сагайдак В.В.