Справа № 247/4682/13-а
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/2170/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
Торезької міської ради визнання дій
відповідача протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Торезької міської ради, у якому просила
визнати протиправними дії відповідача
щодо виключення її зі списку
отримувачів пільг на придбання
твердого пічного побутового палива.
Зобов'язати відповідача поновити
позивача в списках отримувачів пільг
на придбання твердого пічного
побутового палива з 01 січня 2013 року.

Постановою Торезького міського суду
Донецької області від 31 жовтня 2013 року
позов задоволено. Визнано
протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради щодо скасування
пільг ОСОБА_3 на тверде пічне побутове
паливо у грошовому еквіваленті
відповідно до статті 48 Гірничого
Закону України з 01 січня 2013 року.

Зобов'язано Управління соціального
захисту населення Торезької міської
ради поновити ОСОБА_3 пільги на тверде
пічне побутове паливо у грошовому
еквіваленті відповідно до статті 48
Гірничого Закону України з 01 січня 2013
року у розмірі, встановленому діючим
законодавством на момент звернення
позивача із заявою про надання
пільги на тверде пічне побутове паливо
у грошовому еквіваленті - 08 серпня 2013
року.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року було скасовано постанову суду
першої інстанції та ухвалено нову
постанову, якою позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі,
ОСОБА_3 звернулася з касаційною
скаргою, в якій просить постанову суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до трудової
книжки позивачка наказом від 20 лютого
2001 року вона звільнена із структурного
підрозділу шахтоуправління «Торезьке»
Державної холдингової компанії
«Торезантрацит» 20 лютого 2001 року за ст.
40 п.1 КЗпП України у зв'язку з
ліквідацією підприємства.

Згідно із пільговою довідкою
Шахтарського управління з ліквідації
шахт від 21 квітня 2008 року № 902 ОСОБА_3 є
непрацюючим пенсіонером ліквідованого
гірничого підприємства ЛШ «Торезька-43»
та відповідно до ст. 48 Гірничого Закону
України має право на безоплатне
забезпечення вугіллям на побутові
потреби.

17 червня 2008 року, 13 лютого 2009 року та 23
лютого 2010 року ОСОБА_3 зверталась до
Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської
ради, яке рішенням Торезької міської
ради від 02 серпня 2013 року перейменовано
в Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради із
заявами про надання пільг на тверде
паливо у грошовому еквіваленті.

Згідно із протоколами засідання
комісії по призначенню пільг на тверде
паливо від 09 вересня 2008 року та від 11
березня 2009 року, позивачці 09 вересня 2008
року призначено пільгу на тверде
паливо у грошовому еквіваленті з 01
січня 2008 року по 31 грудня 2008 року у сумі
1745,30 грн. та 11 березня 2009 року
призначено пільгу на тверде паливо у
грошовому еквіваленті з 01 січня 2009 року
по 31 грудня 2009 року у сумі 1745,30 грн.

Згідно із протоколом засідання комісії
по призначенню пільг на тверде паливо 16
липня 2010 року позивачці відмовлено у
наданні пільг на тверде пічне побутове
паливо з 01 січня 2010 року у зв'язку з
втратою права.

08 серпня 2013 року позивачка знову
звернулась до відповідача із заявою
про надання пільг на тверде паливо у
грошовому еквіваленті, але відповідач
відмовив їй у наданні такої пільги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
виходячи з конституційних принців,
право позивача на отримання соціальних
пільг та гарантій не може бути звужено
шляхом внесення змін до законів,
оскільки право на їх отримання у
позивача виникло до їх внесення.

Апеляційний суд, скасовуючи постанову
суду першої інстанції та приймаючи
нову постанову про відмову у
задоволенні позову, виходив з того, що
у зв'язку з внесенням змін до статті 48
Гірничого Закону України, позивач
втратив право на отримання пільги на
тверде пічне побутове паливо.

Однак, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду апеляційної
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень абзацу третього
частини п'ятої статті 48 Гірничого
Закону України від 6 жовтня 1999 року №
1127-XIV (в редакції до 1 січня 2010 року), якою
передбачено соціальні гарантії
працівникам гірничих підприємств, що
ліквідуються або консервуються, після
ліквідації або консервації гірничого
підприємства забезпечення вугіллям на
побутові потреби здійснюється в межах
тарифної угоди правонаступником таким
категоріям осіб, зокрема, непрацюючим
пенсіонерам.

Пунктом 2 розділу І Закону України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо престижності шахтарської
праці» від 25 червня 2009 року № 1564-VI абзац
третій частини п'ятої статті 48
Гірничого Закону України викладено в
новій редакції, відповідно до якої
після ліквідації або консервації
гірничого підприємства забезпечення
вугіллям на побутові потреби
здійснюється в межах тарифної угоди
правонаступником таким категоріям
осіб: пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах:
на підземних роботах - не менше ніж 10
років для чоловіків і не менше ніж 7
років 6 місяців - для жінок; на роботах,
пов'язаних з підземними умовами, - не
менше ніж 15 років для чоловіків і не
менше ніж 12 років 6 місяців - для жінок;
на роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше ніж 15
років - для жінок.

Оскільки позивач набув право на
зазначену соціальну пільгу щодо
забезпечення вугіллям на побутові
потреби до набрання чинності
зазначених змін статті 48 Гірничого
Закону України, то він не може бути
позбавлений такої пільги у зв'язку зі
змінами чинного законодавства.

Положення абзацу третього частини
п'ятої статті 48 Гірничого Закону
України у новій редакції поширюються
лише на тих працівників, ліквідація або
консервація гірничого підприємства, на
якому вони працювали, мала місце після
набрання чинності нової редакції
зазначеної правової норми.

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що за рахунок субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на надання пільг та житлових субсидій
населенню на придбання твердого та
рідкого пічного побутового палива і
скрапленого газу надаються пільги
виходячи із розрахунку вартості однієї
тонни твердого палива та одного балона
скрапленого газу на домогосподарство
на рік, а особам, які мають таке право
згідно із статтею 48 Гірничого закону
України, із розрахунку вартості 3,1
тонни вугілля на побутові потреби на
домогосподарство на рік.

Граничні показники вартості твердого
та рідкого пічного побутового палива
та скрапленого газу у розрізі
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва і Севастополя визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування мають
право: встановлювати збільшені норми
на придбання твердого та рідкого
пічного побутового палива і
скрапленого газу особам, які мають
право на пільги та житлові субсидії
відповідно до законодавства, за
рахунок коштів відповідних місцевих
бюджетів; надавати пільги на тверде та
рідке пічне побутове паливо і
скраплений балонний газ у натуральній
формі або готівкою.

Натуральні норми забезпечення
населення твердим та рідким пічним
побутовим паливом і скрапленим газом,
відповідно до яких населенню будуть
надаватися пільги і житлові субсидії
готівкою для відшкодування витрат на
їх придбання, затверджуються Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською і
Севастопольською міськими державними
адміністраціями в межах мінімальних
норм та граничних показників їх
вартості, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з обсягу
коштів, призначених на зазначену мету.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про встановлення мінімальних норм
забезпечення населення твердим
паливом і скрапленим газом та
граничних показників їх вартості для
надання у 2010 році пільг і житлових
субсидій за рахунок субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам»
від 8 вересня 2010 року № 827 затверджено з
метою встановлення натуральних норм
забезпечення населення твердим
паливом і скрапленим газом, відповідно
до яких у 2010 році населенню надаються
пільги і житлові субсидії готівкою для
відшкодування витрат на їх придбання
за рахунок субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам, зокрема,
мінімальні норми забезпечення
населення твердим паливом і скрапленим
газом для надання пільг - відповідно 1
тонна та один балон на
домогосподарство на рік, а особам, які
мають таке право згідно із статтею 48
Гірничого закону України, - 3,1 тонни
вугілля для побутових потреб на
домогосподарство на рік.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що дії відповідача щодо
скасування пільг ОСОБА_3 на тверде
пічне побутове паливо у грошовому
еквіваленті відповідно до статті 48
Гірничого Закону України є
протиправними. Висновок суду
апеляційної інстанції є помилковим.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, про
необхідність скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2013 року скасувати.

Постанову Торезького міського
суду Донецької області від 31 жовтня 2013
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: