Справа № 804/14035/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Лозицької І.О., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Спортивно-оздоровчого клубу «Тройка»
про накладення арешту на кошти та інші
Новомосковська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Спортивно-оздоровчого клубу «Тройка»,
в якому позивач просить прийняти
рішення про накладення арешту на кошти
та інші цінності, що знаходяться в
установі банку - ПАТ «БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО», МФО 305749 - р/р 101
Спортивно-оздоровчого клубу «ТРОЙКА»
() з метою
погашення податкової заборгованості в
сумі 11209,90 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що у відповідача існує
податковий борг в сумі 11209,90 грн., що
виник внаслідок не сплати відповідачем
податків та зборів у строки та у
розмірах, встановлених діючим
законодавством, внаслідок чого,
просить накласти арешт на кошти, які
знаходяться в установі банку - ПАТ
«БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», МФО 305749 - р/р
101 на підставі підпункту 20.1.33
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України.

Відповідно до ст.183-2 КАС України, позов
прийнято до розгляду в скороченому
провадженні та ухвалою суду
відповідачу запропоновано у 10-тиденний
строк з дня отримання ухвали про
відкриття надати до суду заперечення
на позов або заяву про визнання позову.

Відповідач у встановлений судом строк
не надав до суду ні заперечень на позов,
ні заяви про визнання позову, про
відкриття провадження у цій справі та
розгляд її у скороченому провадженні
повідомлений належним чином,
відповідно до вимог ст. 35 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі. За результатами
розгляду справи у скороченому
провадженні, суддя, оцінивши
повідомлені позивачем, відповідачем
обставини, за наявності достатніх
підстав, приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Згідно до п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа повинна бути
розглянута у порядку скороченого
провадження не пізніше трьох днів з дня
закінчення строку, передбаченого
частиною третьою цієї статті, якщо до
суду не було подано заперечення
відповідача та за умови, що справа
розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Спортивно-оздоровчий клуб «ТРОЙКА»
зареєстрований Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 12.12.1997
року, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної
особи серія А00 №0429918 від 21.06.2001р.,
юридична адреса відповідача: 51215,
Дніпропетровська область,
Новомосковський район, с.
Орлівщина, вул. Лєрмонтова, 8.

Згідно довідки Новомосковської ОДПІ
від 29.08.2014р. № 12200/10/04-08-25-13,
заборгованість підприємства,
відповідно даних карток особових
рахунків платника згідно з даними
оперативного обліку платежів до
бюджету складає 11209,90 грн.

Відповідачем було самостійно подано до
Новомосковської ОДПІ податкову
декларацію з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) від 08.02.2012р. №
2806, якою було визначено податкові
зобов'язання з орендної плати за землю
на 2012 рік, в розмірі 55600,27 грн. з
розрахунку 4634,83 грн. за місяць, таким
чином, 30.12.2012р. нарахувалось
зобов'язання до сплати у розміні 1136,80
грн., 30.01.2014 нарахувалось зобов'язання
до сплати у розмірі 4634,85 грн.

Відповідно акту перевірки
своєчасності сплати орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності від 13.01.2014р. №
4/1502/26004356 встановлено порушення -
термінів сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання
податковій декларації від 08.02.2012р. № 2806.
У зв'язку з чим, до відповідача була
застосована штрафна санкція в розмірі
1560,12 грн., податкове
повідомлення-рішення №
від 13.01.2014р. та штрафна санкція в
розмірі 3829,90 грн., податкове
повідомлення-рішення № від
13.01.2014р. Даний акт та податкове
повідомлення-рішення надіслані
поштовим відправленням на адресу
відповідача.

За несвоєчасну сплату узгоджених
податкових зобов'язань з плати за землю
відповідачу була нарахована пеня в
розмірі 48,23 грн.

Новомосковською ОДПІ на підставі п.59.1
ст.59 Податкового кодексу України
відповідачу було направлено податкову
вимогу від 05.12.2012р. № 306 рекомендованим
листом за адресою місцезнаходження.

12.12.2012р. Новомосковською ОДПІ було
направлено на адресу відповідача лист
про необхідність вжиття заходів щодо
сплати узгодженої податкової
заборгованості.

Відповідно до листів Держтехнагляду,
Держкомзему в м.Новомосковську,
Держкомзему в Новомосковському районі,
КП «НМБТІ» ДОР, Новомосковського ВРЕР
УДАІ ГУМВС України у Дніпропетровській
області, майно яке може бути джерелом
погашення податкового боргу
Спортивно-оздоровчий клуб «ТРОЙКА»,
відсутнє.

Відповідач на теперішній час має
розрахункові рахунки в установі банку,
а саме - ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» МФО
305749, р/р 101.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлений законом.

Право податкового органу на звернення
до суду з вимогою про накладення арешту
на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу,
передбачено пп.20.1.33 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України.

Поняття податкового боргу, відповідно
до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу
України, включає в себе грошове
зобов'язання, яке самостійно узгоджене
платником податків, або узгоджене в
порядку оскарження, але не сплачене у
встановлений Податкового кодексу
України строк.

Суд зазначає, що підстави для
застосування як адміністративного
арешту майна, так і арешту коштів на
рахунках платника податків, визначені
пунктом 94.2 статті 94 Податкового
кодексу України. Обидва види арешту, за
загальним правилом, застосовуються з
однакових підстав, але розрізняються
процедурою застосування - або за
рішенням керівника контролюючого
органу (щодо майна, відмінного від
коштів), або за рішенням суду (арешт
коштів).

Зазначене випливає із системного
аналізу правових норм, які містяться у
статті 94 Податкового кодексу України.
Ці норми регулюють як правовідносини,
що виникають при накладенні
адміністративного арешту майна, так і
арешту коштів платника податків,
причому зміст правового регулювання
викладається в єдиному контексті.

Додаткові випадки накладення арешту на
кошти платника податків, крім тих, що
визначені статтею 94 цього Кодексу,
визначені п.п.20.1.33 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма встановлює
одночасно, як право податкового органу
на звернення до суду з вимогою про
накладення арешту на кошти платника
податків, так і підстави для реалізації
цього повноваження. Такими підставами,
є: 1) відсутність майна, за рахунок якого
може бути погашений податковий борг; 2)
недостатність такого майна для
погашення суми податкового боргу через
те, що балансова вартість цього майна
менша за відповідну суму податкового
боргу; 3) майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу у
відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування
арешту коштів платника податків,
передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
серед підстав для застосування
адміністративного арешту, що входять
до переліку, встановленого пунктом 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
(сформульованого як вичерпний), не може
розглядатися як перешкода для
застосування арешту коштів на рахунках
платника податків у відповідних
випадках.

Наведене пояснюється тим, що норма
підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України є
імперативною і обов'язковою до
виконання, зміст її є самостійним,
чітким і зрозумілим. Норми підпункту
20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
не заперечують за змістом одна одну,
оскільки регулюють різні
правовідносини. Так, норми пункту 94.2
Податкового кодексу України
визначають загальні підстави для
застосування арешту як майна, так і
коштів платника податків. Натомість
підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України регулює
інше коло суспільних відносин, а саме,
питання накладення арешту виключно на
кошти платника податків та інші
цінності, що знаходяться у банках,
причому в специфічній ситуації за
відсутності достатнього для погашення
податкового боргу майна.

Крім цього, суд зазначає, що Постановою
Національного Банку України №22
від 21.01.2004р. затверджено Інструкцію
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті (далі -
Інструкція).

Вимоги цієї Інструкції поширюються на
всіх учасників безготівкових
розрахунків, а також, на стягувачів та є
обов'язкові для виконання ними (пункти
1.1. та 1.3 Інструкції).

Главою 10 Інструкції визначено порядок
виконання банками заходів щодо арешту
коштів на рахунках клієнтів.

Пункт 10.2 Інструкції передбачає, що
арешт за постановою державного
виконавця або за рішенням суду (далі -
документ про арешт коштів)
накладається на кошти, що
обліковуються за рахунками, відкритими
клієнтами в банку, відповідно до
нормативно-правових актів
Національного банку, що регулюють
порядок відкриття та використання
рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт
коштів може бути накладений на всі
кошти, що є на всіх рахунках клієнта
банку, без зазначення конкретної суми,
або на суму, що конкретно визначена в
цьому документі. Якщо в документі про
арешт коштів не зазначений конкретний
номер рахунку клієнта, на кошти якого
накладений арешт, але обумовлено, що
арешт накладено на кошти, що є на всіх
рахунках, то для забезпечення суми,
визначеної цим документом, арешт
залежно від наявної суми накладається
на кошти, що обліковуються на всіх
рахунках клієнта, які відкриті в банку,
або на кошти на одному/кількох
рахунку/рахунках. (пункт 10.3 Інструкції).

Пунктом 10.10 Інструкції передбачено, що
у разі надходження до банку платіжної
вимоги/інкасового доручення
(розпорядження) за тим виконавчим
документом, для забезпечення виконання
якого на кошти клієнта накладено арешт,
банк виконує її в повній або частковій
сумі в межах наявної арештованої суми
на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної
вимоги/інкасового доручення
(розпорядження) відповідно до пункту 5.10
глави 5 та пункту 12.9 глави 12 цієї
Інструкції.

До арешту суми в розмірі, який
визначений документом про арешт
коштів, банк продовжує арештовувати
кошти, що надходять на рахунок клієнта,
та виконує платіжні вимоги/інкасові
доручення (розпорядження) щодо
списання коштів з урахуванням тієї
суми, яку раніше частково списано на
підставі платіжних вимог/інкасових
доручень (розпоряджень) за тим
виконавчим документом, для
забезпечення якого було накладено
арешт на кошти на рахунку клієнта.

Банк після списання за платіжною
вимогою/інкасовим дорученням
(розпорядженням) суми в розмірі, який
визначений документом про арешт
коштів, списує цей документ з
відповідного позабалансового рахунку
та, якщо немає на обліку за
позабалансовим рахунком інших
документів про арешт коштів, проводить
операції за рахунком клієнта.

З аналізу зазначених вище норм
вбачається, що у разі визначення
конкретного розміру заборгованості у
документі, яким накладено арешт, банк
без порушення прав платника та
одночасно клієнта банка в частині
обмеження користування належними
такому платнику коштами або
цінностями, у разі повного виконання
рішення про арешт та списання
визначеної суми у визначеному розмірі,
продовжує безперешкодно виконувати
завдання по списанню або перерахуванню
коштів платника за його бажанням.

Відтак, вимога щодо накладення арешту
на кошти та цінності, які знаходяться в
банку та належать платнику податків,
який має несплачений податковий борг в
сумі 11209,90 грн., є правомірною та
обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів сплати податкового боргу в
сумі 11209,90 грн., відповідачем не надано.

Водночас, позивачем надано докази
відсутності у відповідача майна,
достатнього для погашення податкового
боргу.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-10. 11, 69, 71, 163, 183-3, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Спортивно-оздоровчого клубу «Тройка»
про накладення арешту на кошти та інші
цінності - задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші
цінності, що знаходяться в установі
банку - ПАТ «БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО», МФО 305749 - р/р 101
Спортивно-оздоровчого клубу «ТРОЙКА»
() з метою погашення
податкової заборгованості в сумі 11209,90
грн.

Постанова підлягає негайному
виконанню, відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1
ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії постанови апеляційної скарги, з
подачею її копії відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі. Постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 04.11.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник судді
І.О. Лозицька І.О.
Лозицька Ф.В.Рагімов