Справа № 807/1820/14
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року

Справа № 8607/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді
Довга О.І.,

судді
Ліщинський А.М.

судді
Запотічний І.І.

секретар судового засідання Дутка
І.С.

за участю

представника позивача - Доброріз О.М.

представника відповідача - Ліуш Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
04.08.2014р. по справі № 2а-807/1820/14 за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції в
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В
И В:

23.05.2014 року позивач звернувся до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
18.03.2014 № , № , № . Вважає
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення протиправними та
такими, що підлягають скасуванню, з
огляду на наступне. Зазначає, що в межах
митної території України між двома
органами доходів і зборів України або в
межах зони діяльності одного органу
доходів і зборів обраховано обсяг
послуг пропорційно кілометражу і
відображено в рядку 5 декларації в
розмірі 2693778,00 грн. Перевезення
транзитних вантажів територією інших
країн, відповідно до положень
Податкового кодексу України, не є
об'єктом оподаткування, так як місцем
постачання послуг є місце фактичного
постачання послуг, у даному випадку -
територія інших держав (вартість таких
послуг) не є об'єктом оподаткування
взагалі. Для цілей відображення таких
обсягів перевезень в податковому
обліку позивачем обраховано вартість
послуг із транзиту вантажів територією
інших держав пропорційно до
кілометражу та відображено в рядку 4
декларації. При цьому, зазначає, що
відображення із розбивкою обсягу
послуг в межах митної території та за
її межами ні до якого спотворення
формування податкового кредиту не
призводить, оскільки така послуга на
протязі всього відрізку маршруту
податком на додану вартість не
обкладається. Позивачем не використана
така розбивка по різним рядкам
декларації через те, що таке звільнення
від оподаткування відбувається на
основі різних норм Податкового кодексу
України, а саме: ст. 197 та ст. 186.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04.08.2014 року
позов задоволено, визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області №
від 18.03.2014, яким фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість у розмірі
522505,50 грн., в тому числі за основним
платежем 348337,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 174168,50
грн. Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області № від 18.03.2014, яким
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 53096,00 грн., в тому
числі штрафні (фінансові) санкції
(штраф) 26548,00 грн. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області №
від 18.03.2014, яким фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_3 зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 88185,00 грн.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
неправомірною та необгрунтованою
відповідач подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що постанова винесена при
неповному встановленні обставин у
справі та невірному застосуванні норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення, яке
слід скасувати.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримує.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, вважає що суд
першої інстанції виніс законне
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану постанову
слід залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною податковою інспекцією в
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_3 від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на
розрахунковий рахунок за грудень 2013
року та питання щодо перерахунку
частки використання товарів/послуг та
необоротних активів в оподатковуваних
операціях при здійсненні транзитних
перевезень вантажів за 2013 рік, за
результатами якої складено акт №
131/1700/НОМЕР_4 від 28.02.2014. У відповідності
до висновків зазначеного акта,
перевіркою встановлено порушення
вимог п.197.8 ст. 197, п.198.4 ст. 198 розділу V
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755- VІ, внаслідок чого
завищено від'ємне значення ПДВ за
грудень 2013 року на суму 88185,00 грн.;
завищено до відшкодування податок на
додану вартість, заявлений до
відшкодування на розрахунковий
рахунок в податковій декларації з
податку на додану вартість за грудень
2013 року в сумі 53096,00 грн.; занижено до
сплати в бюджет ПДВ за грудень 2013 року в
сумі 348337,00 грн.

На підставі акта перевірки №
131/1700/НОМЕР_4 від 28.02.2014 Державною
податковою інспекцією в Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області
було прийнято наступні податкові
повідомлення-рішення:

- № від 18.03.2014, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в розмірі
522505,50 грн., в тому числі 348337,00 за
основним платежем та 174168,50 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями;

- № від 18.03.2014, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
у розмірі 53096,00 грн., у тому числі 26548,00
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями;

- № від 18.03.2014, яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
88185,00 грн.

З акту перевірки вбачається, що
висновки щодо порушення позивачем
вимог п.197.8 ст. 197, п.198.4 ст. 198 розділу V
Податкового кодексу України зроблені
посадовими особами відповідача на
підставі того, що позивачем протягом
періоду, що перевірявся, здійснювалась
діяльність по перевезенню вантажів як
на митній території України, так і за її
межами, в тому числі транзитні
перевезення вантажів, які, відповідно
до п.197.8 ст. 197 Податкового кодексу
України, звільняються від
оподаткування ПДВ. Позивачем операції
по здійсненню транзитних перевезень в
податкових деклараціях з податку на
додану вартість відображені в рядку 2.2
"інші операції, що оподатковуються за
нульовою ставкою" (відрізки
транзитного маршруту, які припадають
на територію поза межами митної
території України) та в рядку 5
"операції, які звільнені від
оподаткування" (відрізки транзитного
маршруту, які припадають на митну
територію України). Разом з тим,
посадові особи відповідача вважають,
що пільга, визначена п.197.8 ст. 197
Податкового кодексу України,
застосовується до операцій з
постачання послуг з транзитного
перевезення по всьому маршруту
перевезення вантажів в цілому, без
поділу його на відрізки в межах митної
території України та поза її межами.

Податковою перевіркою встановлено, що
у період з 03 січня 2013 року по 27 грудня 2013
року позивачем надавались послуги з
перевезення вантажів автомобільним
транспортом з Італії, Словенії, Росії,
Угорщини, Австрії, Казахстану в інші
країни, в тому числі, Азербайджан,
Росію, Казахстан, Узбекистан, Італію,
тощо, в тому числі через територію
України. Із сукупної вартості послуг по
перевезенню вантажів автомобільним
транспортом позивачем самостійно
визначено їх частку в межах митної
території України та відображено
пропорційно кілометражу в рядку 5
поданої до податкового органу
податкової декларації з податку на
додану вартість за грудень 2013 року
"Операції, які звільнені від
оподаткування".

Правове регулювання оподаткування
податком на додану вартість, в тому
числі порядок формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту,
ставки податку, операції, що підлягають
оподаткуванню за основною ставкою, за
нульовою ставкою, що не є об'єктом
оподаткування та такі, які являються
звільнені від оподаткування,
регулюються V розділом Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року №
2755- VІ (з наступними змінами та
доповненнями) ( ПК).

П.197.8 ст. 197 ПК передбачено, що
звільняються від оподаткування
операції з постачання послуг з
перевезення (переміщення) пасажирів та
вантажів транзитом через митну
територію України, а також з постачання
послуг, пов'язаних із таким
перевезенням (переміщенням).

Разом з тим, у відповідності до норм
абз.е) п.185.1 ст. 185 ПК об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку
з постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Згідно з положеннями абз.а) пп.195.1.3 п.195.1
ст. 195 ПК за нульовою ставкою
оподатковуються операції з постачання
послуг міжнародного перевезення
пасажирів і багажу та вантажів
залізничним, автомобільним, морським і
річковим та авіаційним транспортом.
Для цілей цього підпункту перевезення
вважається міжнародним, якщо таке
перевезення здійснюється за єдиним
міжнародним перевізним документом.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу
України від 13.03.2012 № 4495-VI , транзит - це
митний режим, відповідно до якого
товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем між
двома органами доходів і зборів
України або в межах зони діяльності
одного органу доходів і зборів без
будь-якого використання цих товарів,
без сплати митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
транзит вантажів" від 20.10.1999 № 1172-XIV
транзитом вантажів є перевезення
транспортними засобами транзиту
транзитних вантажів під митним
контролем через територію України між
двома пунктами або в межах одного
пункту пропуску через державний кордон
України.

Колегія суддів проаналізувавши
вищевказані норми приходить до
висновку, що податковий орган
неправомірно врахував у обсяг
транзитних перевезень весь обсяг
послуг, в тому числі ті, що надавались
за межами митної території України, що
призвело до невірного визначення
відповідачем сум ПДВ, які не
включаються до складу податкового
кредиту та відповідно до помилкового
висновку про заниження позивачем
обсягу пільгових перевезень.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Вказані фактичні
обставини справи, а також правові
норми, що регулюють спірні
правовідносини, свідчать про
протиправність податкових
повідомлень-рішень № від 18.03.2014,
№ від 18.03.2014 та № від 18.03.2014.
За наведених обставин, колегія суддів
зазначає, що оскаржені податкові
повідомлення-рішення підлягають
скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04.08.2014р. по
справі № 2а-807/1820/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.