Справа № 2а-447/84/14,447/2589/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 876/9548/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області на постанову Миколаївського
районного суду Львівської області від
30 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання до
вчинення дій,-

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з
позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Миколаївському районі
Львівської області (далі - відповідач)
про визнання неправомірною відмову у
призначенні пенсії за вислугою років,
зарахування навчання до спеціального
стажу періоду роботи, призначення,
нарахування та виплати пенсії за
вислугою років з 25.07.2014 року.

Постановою Миколаївського районного
суду Львівської області від 30 вересня
2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи та
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що Львівський державний
університет ім. І.Франка, де навчався
позивач з 1991 року по 1996 рік, не є вищим
юридичним закладом, а тому відсутня
підстава для зарахування навчання в
університеті до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугу років згідно
Закону України «Про прокуратуру».

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Колегія суддів зазначає, що умови та
порядок пенсійного забезпечення
прокурорів та слідчих визначено ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» від
05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789).

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону № 1789
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу
років незалежно від віку за наявності
на день звернення вислуги років не
менше: з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня
2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі
стажу роботи на посадах прокурорів і
слідчих прокуратури не менше 11 років 6
місяців.

Судом першої інстанції встановлено, що
стаж роботи позивача на прокурорських
посадах в органах прокуратури
становить: 19 років 10 місяців 10 днів (в
тому числі, військова служба - 1 рік 10
місяців 26 днів), що стверджується
військовим квитком від 06.04.1987 року
серії НК № 5604852 (а.с. 16-24) та трудовою
книжкою заведеною 01.06.1987 року серії БТ-II
№ 1414836 (а.с. 11-15). Даний факт не
заперечується відповідачем.

Крім того, відповідно до диплома
спеціаліста від 28.06.1996 року серії ЛН ВЕ
№ 013205 позивач закінчив Львівський
державний університет імені І.Франка
за спеціальністю правознавство та
згідно рішення державної
екзаменаційної комісії від 27.06.1996 року
йому присвоєно кваліфікацію
спеціаліста юрист (а.с. 10).

Рішенням відповідача від 31.07.2014 року
позивачу було відмовлено в призначенні
пенсії за вислугу років у зв'язку із
недостатністю стажу на прокурорських
посадах (а.с. 25-26).

Згідно з ч.1 ст. 50-1 Закону № 1789 до
вислуги років, що дає право на
пенсію згідно з цією статтею,
зараховується час роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
статті 56 цього Закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, суддями,
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ, офіцерських
посадах Служби безпеки України,
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, в науково-навчальних
закладах Генеральної прокуратури
України працівникам, яким присвоєно
класні чини, на виборних посадах у
державних органах, на посадах в
інших організаціях, якщо працівники,
що мають класні чини, були направлені
туди, а потім повернулися в
прокуратуру, строкова військова
служба, половина строку навчання у
вищих юридичних навчальних закладах,
частково оплачувана відпустка жінкам
по догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років.

Апеляційний суд відхиляє заперечення
відповідача про відсутність підстав
для призначення пенсії через те, що
навчальний заклад, де навчався позивач
не є вищим навчальним закладом,
оскільки ст. 43 Закону України «Про
освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII передбачено,
що вищими навчальними закладами є,
зокрема, університет.

Статутом Львівського національного
університету ім. І.Франка передбачено,
що університет є вищим державним
навчальним закладом IV-го рівня
акредитації зі статусом національного
(а.с. 35-43).

Пунктом 3.2 рекомендацій Вищого
адміністративного суду України від
23.08.2007 року № 07.2-10/1 "Про деякі питання
практики розгляду справ, пов'язаних з
перерахунком пенсій деяким категоріям
осіб публічної служби та науковим
(науково-педагогічним) працівникам"
половина строку навчання у вищому
навчальному закладі (стаціонарна
форма), після навчання в якому особа
отримала вищу юридичну освіту за
спеціальністю "правознавство" підлягає
зарахуванню до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугою років
згідно Закону України "Про
прокуратуру".

Частиною 13 статті 50-1 Закону № 1789
обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Таким чином, позивач має необхідний
стаж роботи, що дає право на пенсію за
вислугу років згідно Закону України
«Про прокуратуру».

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Львівської області слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,207,254 КАС
України, суд, -

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського районного
суду Львівської області від 30 вересня
2014 року у справі № 447/2589/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула