Справа № 802/1877/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1877/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жернаков М.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

05 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю секретаря судового
засідання: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Лудан І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Могилів-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 09
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Могилів-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів про
визнання дій протиправними, скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив визнати протиправними та
скасувати вимоги Могилів-Подільської
ОДПІ про сплату боргу № Ф-242 від 20.02.2014
та № Ф-941 від 26.05.2014 року.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від
09.09.2014 року адміністративний позов
задоволено, а саме: визнано
протиправними та скасовано вимоги
Могилів-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області про сплату боргу №
Ф-242 від 20.02.2014 та № Ф-941 від 26.05.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог позивачу
відмовити повністю.

Позивач в судовому засіданні
заперечував проти апеляційної скарги
та просив залишити постанову суду
першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
Випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Позивач перебуває на податковому
обліку в Могилів-Подільській ОДПІ,
здійснює підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування,
обліку та звітності, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку НОМЕР_1 від 24.05.2012 року.

Відповідно до пенсійного посвідчення
№ позивач є пенсіонером за віком.

Відповідач стосовно позивача прийняв
вимоги № Ф-242 від 20.02.2014 та № Ф-941 від
26.05.2014 про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску в сумі 2388,06 грн.

Могилів-Подільська ОДПІ є суб'єктом
владних повноважень, який відповідно
до Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
здійснює адміністрування зазначеного
внеску з жовтня 2013 року.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
відповідач не довів суду, що під час
прийняття оскаржених рішень діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, то позовні вимоги є
обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з
наступних підстав.

Діючи в межах наданих повноважень
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи не повинні порушувати
Конституцію та закони України, права та
законні інтереси фізичних чи юридичних
осіб.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI особи, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Умови призначення пенсії за віком
визначені ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені ст. 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" та ч. 1 ст. 26
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Таке право
виникає у чоловіків після досягнення 60
років та за наявності відповідного
стажу. При цьому ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", на
підставі п. "б" ч. 1 якої позивач отримує
пенсію, передбачена можливість
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах - із зменшенням віку,
зазначеного у ст. 12 цього Закону, та за
наявності відповідного трудового
стажу.

Таким чином, аналіз наведених норм
матеріального права, дозволяє зробити
висновок, що особи, яким пенсія за віком
призначена відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", не є платниками єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за себе згідно з
ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", так само як і
особи, які є пенсіонерами за віком на
загальних умовах, оскільки згадана
норма не містить будь-яких винятків
щодо пенсіонерів за віком.

В свою чергу, позивач отримує пенсію за
віком, є фізичною особою-підприємцем,
який обрав спрощену систему
оподаткування, отже він належить до
категорії осіб, звільнених від сплати
єдиного внеску, а тому він не
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
та сплачувати єдиний внесок.

Отже, позивач як пенсіонер за віком не
зобов'язаний був сплачувати єдиний
внесок, він може бути платником єдиного
внеску виключно за умови добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
однак договір про добровільну участь у
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванні позивач не
укладав.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд першої
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

У відповідності до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Могилів-Подільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 09
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
07 листопада 2014 року .

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.