Справа № 815/4865/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4865/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Одеса

15 год. 11 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
- Балан Я.В.

при секретарі судового засідання
- Гречаній Ю.Г.

за участю сторін:

представник позивача
- Бевза К.І. (за
довіреністю)

представник відповідача
- Грунь С.О. (за
довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОКОМ» () до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 30.07.2014 року про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток на суму
119 480 грн. 00 коп. (за основним платежем 95
584 грн. 00 коп., за штрафними санкціями 23
896 грн. 00 коп.) та № від 30.07.2014 року
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на суму 202 353 грн. 00 коп.
(за основним платежем 161 882 грн. 00 коп., за
штрафними санкціями 40 471 грн. 00 коп.), -

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОКОМ» () до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 30.07.2014 року
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток на суму 119 480 грн. 00 коп. (за
основним платежем 95 584 грн. 00 коп., за
штрафними санкціями 23 896 грн. 00 коп. ) та
№ від 30.07.2014 року про збільшення
суми грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість на
суму 202 353 грн. 00 коп. (за основним
платежем 161 882 грн. 00 коп., за штрафними
санкціями 40 471 грн. 00 коп.). Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем при проведенні перевірки
були зроблені необґрунтовані висновки
щодо порушення позивачем норм
податкового законодавства, внаслідок
чого, відповідачем було збільшено суму
грошових зобов'язань підприємства з
податку на додану вартість та з податку
на прибуток. Підставою для прийняття
ДПІ у Приморському районі м. Одеси
спірних податкових повідомлень-рішень
стали висновки акту про результати
планової виїзної документальної
перевірки ТОВ «ОКОМ», код ЄРДПОУ 37946597, з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 17.10.2011 р. по
31.12.2013 р.. Позивач не погоджується із
висновками, що містяться у зазначеному
акті щодо завищення витрат внаслідок
порушення Позивачем п.138.1, п. 138.2, п.п.
138.10.3, п. 138.10 ст. 138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України при
віднесенні до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, амортизаційних
відрахувань сум поліпшення власних
основних фондів (волоконно-оптичних
ліній зв'язку) у загальній сумі 226 509 грн.
вартості робіт, виконаних ТОВ
«Авесбуд» та ТОВ «Адіс-строй», та
вартості списаних матеріалів,
придбаних у ТОВ «Диссар» та ТОВ
«Південь групп», без зазначення
конкретного об'єкта по виконанню
зазначених робіт та його адреси, не
відповідають дійсності через фактичне
зазначення в актах виконаних робіт
конкретних об'єктів (ділянок), на яких
виконувалися будівельні роботи.
Висновки ДПІ щодо порушення п.198.1, п.198.3,
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в
частині формування податкового
кредиту з ПДВ на суму 108860 грн. (96 197грн. +
12 663 грн.), сплаченого у складі вартості
товарів (робіт, послуг), по операціях,
які не доводять їх виконання, їх
подальшого використання в
господарській діяльності без
зазначення у актах приймання-здачі
виконаних робіт (форми КВ-2в)
конкретного об'єкта по виконанню
зазначених робіт, через фактичне
зазначення в актах виконаних робіт
конкретних об'єктів (ділянок), на яких
виконувалися будівельні роботи. Також
позивач зазначає, що висновки щодо
завищення витрат на 265 112 грн. та щодо
завищення податкового кредиту з ПДВ на
53 022 грн. у зв'язку з наданням факсових
копій актів ТОВ «Атраком» у березні,
квітні, травні, липні та серпні послуг
на загальну суму 265 112 грн. Отже,
вочевидь висновки, які містяться в акті
перевірки зроблені без будь-якого
обґрунтування та без наявності
будь-яких доказів, що відповідно
свідчить і про незаконність податкових
повідомлень-рішень, прийнятих на
підставі такого акту Таким чином, ТОВ
«ОКОМ» виконало всі передбачені
законодавством вимоги необхідні для
формування податкового кредиту та
валових витрат, а відтак позиція
податкового органу є неправомірною й
такою, що суперечить вимогам
Податкового Кодексу України.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити в повному обсязі з
підстав, викладених в
адміністративному позові (том І аркуші
справи 5-8, ).

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, обґрунтовуючи тим що,
позивачем було безпідставно завищено
витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
період з 27.10.2011 р. по 31.12.2013 р на загальну
суму 503 074 грн. На думку відповідача,
господарські операції позивача мали
ознаки фіктивності, оскільки у
позивачем порушено п.138.1, п. 138.2, п.п.
138.10.3, п. 138.10 ст. 138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України при
віднесенні до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, амортизаційних
відрахувань сум поліпшення власних
основних фондів (волоконно-оптичних
ліній зв'язку) у загальній сумі 226 509 грн.
вартості робіт, виконаних ТОВ
«Авесбуд» та ТОВ «Адіс-строй», та
вартості списаних матеріалів,
придбаних у ТОВ «Диссар» та ТОВ
«Південь-груп», без зазначення
конкретного об'єкта по виконанню
зазначених робіт та його адреси; п.198.1,
п.198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України в частині формування
податкового кредиту з ПДВ на суму 108860
грн. (96 197 грн. + 12 663 грн.), сплаченого у
складі вартості товарів (робіт, послуг),
по операціях, які не доводять їх
виконання, їх подальшого використання
в господарській діяльності без
зазначення у актах приймання-здачі
виконаних робіт (форми КВ-2в)
конкретного об'єкта по виконанню
зазначених робіт, також завищено
витрати на 265 112 грн. та щодо завищення
податкового кредиту з ПДВ на 53 022 грн. у
наслідок наданням факсових копій актів
ТОВ «Атраком» у березні, квітні, травні,
липні та серпні послуг на загальну
суму 265 112 грн. Зазначені обставини
свідчать про те, що підприємством
ТОВ «ОКОМ» відображались у податковій
звітності взаємовідносини з суб'єктами
господарювання без мети реального
настання правових наслідків, з метою
заниження об'єкту оподаткування та
несплати податків (том ІІ аркуші справи
12-17).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, а також
обставини якими обґрунтовуються
вимоги та заперечення, докази, якими
вони підтверджуються, суд вважає, що у
задоволені адміністративного позову
слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
Наказу ДПІ у Приморському районі м.
Одеси № 1326 від 06.06.2014 року «Про
проведення документальної виїзної
планової перевірки ТОВ «ОКОМ», » та відповідно до
плану-графіку проведення планових
документальних перевірок суб'єктів,
згідно з пп. 20.1.4, п.20 ст.20, п.77.1, 77.4 ст.77
Податкового кодексу України № 2755-VI
від 02.12.2010 року (надалі - Податковий
Кодекс України), посадовою особою
відповідача проведено планову виїзну
документальну перевірку ТОВ «ОКОМ» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 27.10.2011 р. по
31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 27.10.2011 р. по
31.12.2013 р. відповідно до затвердженого
плану перевірки (аркуші справи 22-23, том
ІІ), за результатами проведення якої
складено акт № 1442/15-53-22-04/37946597 від
21.07.2014 року (том І аркуші справи 13-42).

На підставі вищезазначеного акту
перевірки ДПІ у Приморському районі м.
Одеси прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- № від 30.07.2014 року, щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
ТОВ «ОКОМ» з податку на прибуток у
розмірі 119 484 грн. з яких: за основним
платежем - 95 584 грн. 00 коп., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 23 896 грн. 00
коп., за порушення п.44.1 ст.44, п.138.2, п.п
138.10.3 п.138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 з
урахуванням п.п 14.1.2 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України № 2755-VI
від 02.12.2010 року зі змінами та
доповненнями, (том І аркуш справи -11, том
ІІ аркуш справи 18);

- № від 30.07.2014 року, щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
ТОВ «ОКОМ» з податку на додану вартість
у розмірі 202 353 грн. 00 коп., з яких: за
основним платежем - 161 882 грн. 00 коп., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 40 471
грн. 00 коп., за порушення п.п. 198.1, 198.3, 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України
№ 2755-VI від 02.12.2010 року зі змінами та
доповненнями (том І аркуш справи 12, том
ІІ аркуш справи 19).

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що податковим
органом неправомірно зроблено
висновок про наявність ознак
фіктивності господарських операцій,
оскільки ним було виконано усі
передбачені Податковим Кодексом
України вимоги щодо виникнення права
на віднесення сум податку на додану
вартість до складу податкового кредиту
та формування валових витрат, фактично
зазначено в актах виконаних робіт
конкретні об'єкти (ділянки), на яких
виконувалися будівельні роботи.

Представник відповідача обґрунтовує
правомірність винесення оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень тим, що
перевіркою встановлено порушення ТОВ
«ОКОМ» п.44.1 ст. 44, п.138.1, п. 138.2, п.п.138.10.3
п.138.10 ст.138, п.п. 139.1.9 ст. 139 з урахуванням
пп. 14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами
та доповненнями), в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток в сумі 95 584 грн. у 2013 році; п.198.1,
п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та
доповненнями), в результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість, який підлягає у сплаті
до бюджету у сумі 161 882 грн., у тому числі
за періоди: за березень 2013 року -
заниження на 12300 грн.; за квітень 2013 року
- заниження на 17724 грн.; за травень 2013
року - заниження на 14451 грн.; за липень
2013 року - заниження на 31462 грн.; за
серпень 2013 року - заниження на 31047 грн.;
за жовтень 2013 року - заниження на 24527
грн.; за грудень 303371 грн. Також,
встановлено порушення порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходів, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку»,
затвердженого наказом ДПА України від
24.12.2010 №1020 та п.176.1 «в» ст.176 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із
змінами та доповненнями),так як
податкова звітність про суми доходів
нарахованого (сплаченого) на корись
платників податків та суми утриманого
з них податку, а саме: ТОВ «ОКОМ» нову
звітність з ІV квартал 2012 року надало з
помилками. За вказані порушення п.119.2
ст. 119 Податкового кодексу України від
02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та
доповненнями) передбачено
застосування штрафних санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що між
ТОВ «ОКОМ» (замовник) та ТОВ «АВЕСБУД»
(підрядник) укладено договори про
виконання робіт № 08/07 від 08.07.2013 року, №
15/08 від 15.08.2013 року, 15/10 від 15.10.2013 року, №
24/14 від 24.12.2013 року, відповідно якого
замовник доручає, а підрядник приймає
на себе обов'язки по здійсненню
ремонтно-відновлювальних робіт по
заміні ділянки волоконно-оптичного
кабелю замовника (том І аркуші справи
60-61, 88-89, 107-108, 125-126).

Аналогічний договір ТОВ «ОКОМ» було
укладено із ТОВ «Адіс-строй» № 07/05 від 07
травня 2013 року (том І аркуші справи143-144).

Позивач вважає, що факт та реальність
здійснення господарських операцій з
контрагентом ТОВ ««Авесбуд»», ТОВ
«Адіс-строй» а також реальність
настання правових наслідків для сторін
правочину підтверджується наданими
суду актами здачі-приймання робіт, в
яких на думку позивача фактично
зазначено місцезнаходження об'єктів на
яких дані роботи виконувалися та іншою
первинною документацією.

У матеріалах справи також наявні
договори купівлі продажу укладені ТОВ
«ОКОМ» (покупець) з ТОВ «Диссар»
(продавець) № 18 від 08.07.2013 року, № 24 від
15.08.2013 року та № 25 від 15.10.2013 року, № 27
від 12.12.2013 року згідно яких продавець
зобов'язується поставити покупцю
матеріали у відповідності з Додатком 1
до відповідного договору (том І аркуші
справи167-168, 182-183, 190-191, 198-199).

Судом також досліджено договори
купівлі-продажу укладені ТОВ «ОКОМ»
(покупець) із ТОВ «Південь-груп»
(продавець) № 13 від 12.04.2013 року, № 12 від
28.03.2013 року (том І аркуші справи
207-208).

На підтвердження реальності
господарських операцій у даному
випадку надано податкові накладні,
платіжні доручення, видаткові
накладні, товарно-транспортні накладні
та іншу первинну документацію.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«ОКОМ» (замовник) було укладено з
ТОВ «АТРАКОМ» (виконавець) договір
ОК/ТО-12 на технічне обслуговування та
аварійне відновлення ліній зв'язку від
20.02.2013 року відповідно до якого,
виконавець приймає на себе
зобов'язання по виконанню робіт з
технічного обслуговування аварійного
відновлення оптичних волокон, які
належать замовнику, перелік яких
знаходиться у Додатку № 1 до договору.
Виконавець забезпечує виконання своїх
зобов'язань самостійно. Замовник
приймає виконані роботи та сплачує їх
вартість (том І аркуші справи 231-235).

На підтвердження реальності
здійснення господарських операцій, а
також реальності настання правових
наслідків для сторін вказаного
правочину до суду надано акти
приймання-передачі виконаних робіт.

Дослідивши зазначені вище договори та
надану на їх виконання первинну
документацію, наявну в матеріалах
справ, суд вважає позицію ТОВ «ОКОМ»
необґрунтованою на підставі
наступного.

Податковий кредит звітного періоду,
відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
Кодексу України, визначається виходячи
із договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг та складаються із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за встановленою п.
193.1 ст. 193 цього Кодексу ставкою,
протягом такого звітного періоду, у
зв'язку із здійсненням операцій,
передбачених п. 198.1 ст. 198 цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до
складу податкового кредиту виникає у
разі здійснення операцій відповідно до
вимог п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу
України, які повинні підтверджуватися
податковими накладними складеними у
відповідності до вимог ст. 201
Податкового Кодексу України, митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу. З аналізу наведених норм
вбачається, що податкові накладні та
інші документи, мають силу первинних та
можуть слугувати підставою для
включення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Несплачений підприємством податок на
додану вартість внаслідок невірного
формування податкового зобов'язання та
податкового кредиту, є дохідною
частиною державного бюджету, власністю
держави.

При цьому, відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» № 996-XIV від 16 липня 1999 року
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Водночас, ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 р.
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

З аналізу наведених норм вбачається, що
податкові накладні та інші документи,
мають силу первинних та можуть
слугувати підставою для включення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що навіть за обставини
надання усієї необхідної первинної
документації, яка фіксує факти
здійснення господарських операцій та
містить усі формальні реквізити у
відповідності до Податкового Кодексу
України та Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» № 996-XIV від 16 липня
1999 року, якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку. За
таких обставин, для підтвердження
даних податкового обліку можуть
братися до уваги лише ті первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

За приписами п. 138.2 ст. 138 ПК, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат
витрати не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9
п. 139.1 ст. 139 ПК).

Отже, предметом доказування у даному
випадку є реальність господарських
операцій, що є підставою для формування
валових витрат та податкового кредиту;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах.

На думку суду, позивачем не доведено
реального характеру укладених угод та
настання наслідків по їх виконанню.

Крім того, відповідно до наявного в
матеріалах справи акту ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № 4142/15-15-22-04/37946597 від 27.07.2014 року
встановлено: на порушення п.138.1, п. 138.2,
п.п. 138.10.3, п. 138.10 ст. 138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України платником
податку за рядком 06.4 Декларації «Інші
витрати звичайної діяльності та інші
оперативні витрати» за період з 27.10.2011
по 31.12.2013 року до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, віднесено:
амортизаційні відрахування
(прямолінійним методом) суми
поліпшення власних основних фондів
(волоконно-оптичних ліній зв'язку) у
загальній сумі 8 331 грн., а саме:
вартості робіт, виконаних ТОВ
«Авесбуд» (код 38643497) у липні, серпні,
жовтні 2013 року (договори на виконання
будівельно-монтажних робіт: № 08/07 від
08.07.2013 року, № 15/08 від 15.08.2013 року, 15/10 від
15.10.2013 року, № 24/14 від 24.12.2013 року, акти
приймання-здачі виконаних робіт (форми
КБ-2в) (заміна оптоволоконної траси): від
31.07.2013 б/н - 65144,64 грн. ( т.ч. ПДВ - 10857,44 грн.),
від 30.08.2013 б/н-на 62654,88 грн. ( у т.ч. ПДВ -
10442,48 грн.), від 25.10.2013 б/н - на 81160,32 (у т.ч.
ПДВ- 13526,72 грн.), без зазначення у актах
приймання-здачі виконаних робіт (форми
КВ-2в) конкретного об'єкта по виконанню
зазначених робіт та його адреси;
вартості списаних матеріалів (кабель
оптичний, муфта оптична), придбаних у
ТОВ «Диссар» (код 38643460) у липні, серпні,
жовтні 2013 року на (договори: від 08.07.2013 №
18, від 15.08.2013 № 24, від 15.10.2013 № 25;
видаткові накладні: від 16.07.2013
№РН-0001607-01 на 60000 грн. (у т. ч. ПДВ - 10000
грн.), від 16.08.2013 № РН - 0001608-01 на 60000 грн. (у
т. ч. ПДВ - 10000 грн.); акти списання
придбаних у ТОВ «Диссар» матеріалів у
зв'язку із використанням їх при
виконанні ТОВ «Авесбуд» () будівельно-монтажних робіт: від
31.07.2013, від 30.08.2013, від 25.10.2013 - на загальну
суму 186 000 грн. (у. т. ч. ПДВ - 31 000 грн.), без
зазначення у актах приймання-здачі
виконаних робіт (форми КВ-2в) та актах
списання матеріалів (кабель оптичний,
муфта оптична) конкретного об'єкта по
виконанню зазначених робіт та його
адреси, у результаті чого не надається
можливим визначити пов'язаність
визначених робіт та списаних
матеріалів із наданням ТОВ «ОКОМ»
послуг, на суму 8 8331 грн. (у вигляді
амортизаційних відрахувань), у зв'язку
з чим ТОВ «ОКОМ» завищено витрати на 8
8331 грн.; амортизаційні витрати
(прямолінійним методом) суми
поліпшення власних основних фондів
(волоконно-оптичних ліній зв'язку) у
загальній сумі 3 122 грн.; а саме:
вартості робіт виконаних ТОВ
«Адіс-строй» () у травні
2013 року (договір на виконання
будівельно0монтажних робіт від 07.05.2013
№07/05; акт приймання здачі виконаних
робіт (форми КВ-2в) (заміна оптоволокна)
від 31.05.2013 ю/н - на 23079,84 грн. (у т.ч. ПДВ -
3846,64 грн.) без зазначення у акті -здачі
виконаних робіт (форми КВ- 2в)
конкретного об'єкта по виконанню
зазначених робіт; вартості списаних
матеріалів (кабель оптичний, муфта
оптична), придбаних у ТОВ
«Південь-груп» () у
березні та квітні 2013 року (договори: від
15.03.2013 № 12, від 12.04.2013 № 13, видаткові
накладні: від 29.03.2013 № РН - 0002903-01 - на 10176
грн. (у т. ч. ПДВ - 196 грн.), від 16.04.2014 №
РН- на 42720 грн. (у т.ч. ПДВ - 7120 грн.);
акт списання придбаних у ТОВ
««Південь-груп» матеріалів у зв'язку із
використанням їх при виконанні ТОВ
«Адіс-строй» ()
будівельно-монтажних робіт від 31.05.2013 -
на загальну суму 36000 грн. (у т. ч. ПДВ- 6000
грн.) без зазначення у актах приймання
-здачі виконаних робіт (форми КВ - 2в) та
актах списання матеріалів (кабель
оптичний, муфта оптична) конкретного
об'єкта по виконанню робіт та списаних
матеріалів, у результаті чого не
надається можливим визначити
пов'язаність зазначених робіт та
списаних матеріалів із наданням ТОВ
«ОКОМ» послуг, на суму 3 122 грн. (у
вигляді амортизаційних витрат), у
зв'язку з чим ТОВ «ОКОМ» завищено
витрати на 3 122 грн. В порушення п. 44.1 ст.
44, п. 138.1, п. 138.2, п.п.138.10.3 п.138.10 ст. 138
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VІ (із змінами та доповненнями)
внаслідок відображення показника
витрат по рядку 06.4 Декларацій «Інші
витрати звичайної діяльності та інші
оперативні витрати» Податкових
декларацій з податку на прибуток
підприємства на 2013 рік, який не
відповідає даним бухгалтерського
обліку, ТОВ «ОКОМ» завищено витрати на
226 509 грн. На порушення п. 138.1, п. 138.2, п.п.
138.10.3 п. 138.10 ст. 138, п.п. 139.1.9 ст. 139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VІ (із змінами та
доповненнями) платником податку за
рядком 06.4 Декларацій «Інші витрати
звичайної діяльності та інші
оперативні витрати» за період з 27.10.2011
по 31.12.2013 до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, віднесена вартість
послуг по технічному обслуговуванню
ліній зв'язку, наданих ТОВ «Атраком»
() у березні, квітні,
травні, липні та серпні 2013 року (договір
від 20.02.2012 № ОК/ТО-12, факсові копії актів
виконаних ТОВ «Атраком» (код 38643497)
послуг від 31.03.2013, від 30.04.2013 року, від
31.05.2013 року, від 31.07.2013 року, від 31.08.2013
року - на загальну суму 318134, 65 грн. (у т. ч.
ПДВ - 265112,2 грн.), без надання оригіналів
зазначених актів виконаних послуг, що
не підтверджує факту виконання
вказаних послуг, у результаті чого ТОА
«ОКОМ» завищено витрати на 265 112 грн.

В порушення п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України № 2755-VI від
02.12.2010 року зі змінами та доповненнями
ТОВ «ОКОМ» сформовано податковий
кредит з ПДВ, сплаченого у складі
вартості товарів (робіт, послуг) по
операціях, які не доводять факту їх
виконання, їх подальшого використання
в господарській діяльності, та при
відсутності оригіналів податкових
накладних.

Проведеною перевіркою задекларованих
показників сум податкового кредиту у
рядку 10.1 Декларацій «Придбання
(виготовлення, будівництво,
спорудження, створення) з податком на
додану вартість на митній території
України товарів/послуг та необоротних
активів з метою їх використання
виключно у межах господарської
діяльності платника податку для
здійснення операцій, які : підлягають
оподаткуванню за основною ставкою та
нульовою ставкою» за період 01.02.2012 року
по 31.12.2013 року загальній сумі 6
849 280 грн. на підставі документів,
наведених у додатку до акту перевірки,
встановлено завищення задекларованих
ТОВ «ОКОМ» показників у рядку 10.1
Декларацій показників у сумі 161 882 грн.

Таким чином, відповідач вважає, що
порушення суб'єктом господарювання
норм податкового законодавства є
достатнім та допустимим доказом
невідповідності задекларованих і
фактичних даних господарських
операцій для податкового обліку
платника податків. У разі відсутності
реального руху активів право на
формування витрат та/або податкового
кредиту відсутнє.

Підставою для включення витрат
підприємства до валових є належне
документальне підтвердження факту
понесення таких витрат за правилами
ведення податкового обліку, що
відображають реальність господарської
операції, їх зв'язок з господарською
діяльністю товариства, яка є підставою
для формування податкового обліку
платника податків. Факт
безпосереднього зв'язку витрат з
господарською діяльністю позивача, з
врахуванням характеристик придбаних
товарів та наданих послуг, які б
свідчили про призначення таких для
використання у господарській
діяльності позивача та відповідають
змісту цієї діяльності, позивачем в
судовому засіданні не доведено.

З метою встановлення факту здійснення
платником податку господарської
діяльності, формування витрат для
визначення цілей оподаткування
податком на прибуток, а також
встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів та понесення витрат
і господарською діяльністю платника
податку, обов'язковому дослідженню
підлягає наявність господарської мети
при вчиненні відповідних дій такого
платника, тобто наявність мети
використання придбаних послуг у такій
діяльності.

Крім того, наявні в матеріалах справи
акти здачі-приймання робіт, як і
податкові накладні, які позивач вважає
належним доказом виконання договірних
зобов'язань з контрагентами не містять
розкриття змісту господарських
операції. В судовому засіданні
представник позивача не пояснив та не
підтвердив письмовими доказами в якій
формі було викладено результати
здійсненої діяльності (наданих послуг).

Таким чином, під час розгляду справи
було встановлено численні порушення
вимог Податкового кодексу України при
здійснення господарської діяльності,
позивачем не доведено та не
підтверджено належними письмовими
доказами факту отримання замовлених
послуг будь-яким шляхом, а не лише
фіксування операцій на паперових
носіях (податкові накладні, акти), факту
подальшого використання відображених
в накладних та актах виконаних робіт,
виконуваних ТОВ «ОКОМ» у власній
господарській діяльності, що свідчить
про безпідставне формування валових
витрат та податкового кредиту за
рахунок сум податку на додану вартість
сплачених за податковими накладними по
взаємовідносинам з зазначеними
контрагентом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Суд
оцінюючи надані у справу докази,
виходить із принципів
адміністративного судочинства -
змагальність, диспозитивність та
офіційне з'ясування всіх обставин
справи, згідно із яким розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості; в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ТОВ «ОКОМ» про скасування
податкових повідомлень-рішень ДПІ у
Приморському районі м. Одеси №
від 30.07.2014 року та № від 30.07.2014
року є безпідставними та
необґрунтованими, не підтверджені
належними доказами, а тому у їх
задоволенні слід відмовити у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7,
8, 9, 11, 86, 159-164, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОКОМ» (, адреса: 65007, м. Одеса, вул. Мала
Арнаутська, 100) до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 30.07.2014 року про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток на суму
119 480 грн. 00 коп. (за основним платежем 95
584 грн. 00 коп., за штрафними санкціями 23
896 грн. 00 коп. ) та № від 30.07.2014 року
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на суму 202 353 грн. 00 коп.
(за основним платежем 161 882 грн. 00 коп., за
штрафними санкціями 40 471 грн. 00 коп.) -
відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОКОМ» (, адреса: 65007, м. Одеса, вул. Мала
Арнаутська, 100) решту суми судового
збору у розмірі 4 228 (чотири тисячі
двісті двадцять дві) грн. 33 (тридцять
три) коп. та перерахувати на р/р 4005,
одержувач ГУ ДКС України в Одеській
області, , МФО 828011, банк
ГУ ДКС України в Одеській області, код
класифікації доходів 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код 35118626, пункт
3.1.

Постанова суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено та
підписано суддею 17 листопада 2014 року.

Суддя
Я.В. Балан