Справа № 817/2764/14
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2764/14

12 листопада 2014 року 11год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Зозулі
Д.П. за участю секретаря судового
засідання Минько Н.З. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник не з'явився,

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: представники
Смоловик Олеся Юріївна, Терещенко
Олена Миколаївна,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Рекорд" до
Відділу державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Дулокомерс" про визнання дій
протиправними, -ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Рекорд" (далі -
позивач) звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції (далі -
відповідач) про визнання протиправною
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції по
ненаданню добровільного строку на
виконання виконавчих проваджень в
межах зведеного виконавчого
провадження № 40905535, визнання
протиправними постанов про стягнення з
позивача виконавчих зборів в межах
зведеного виконавчого провадження №
40905535.

Також, позивач подав заяву про
збільшення розміру позовних вимог 10.10.
2014 року (а.с.55). У даній заяві Товариство
з обмеженою відповідальністю фірма
"Рекорд" (далі - ТзОВ фірма «Рекорд»)
просило суд визнати протиправними дії
та скасувати постанови Відділу
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції (далі - Відділ ДВС
Дубровицького РУЮ) про арешт коштів
боржника від 15.09. 2014 року та скасувати
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, зобов'язати Відділ ДВС
Дубровицького РУЮ зняти арешт з коштів
ТзОВ фірми «Рекорд», накладених
постановами про арешт рахунків,
зобов'язати Відділ ДВС Дубровицького
РУЮ зняти арешт, накладений на все
майно ТзОВ фірми «Рекорд» постановами
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

06.10. 2014 року на адресу суду надійшло
клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дулокомерс" про
вступ у справу у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних на предмет
спору (а.с.26-32). В судовому засіданні
ухвалою суду від 08.10. 2014 року Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Дулокомерс" допущено до справи в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних на предмет спору на
стороні відповідача.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. Подав клопотання
від 12.11. 2014 року, у якому просив
розглядати справу без участі
представника позивача, за наявними у
справі доказами (а.с. 154).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що його не було належним
чином повідомлено про відкриття
цілого ряду виконавчих проваджень та
не було надано строк на їх добровільне
виконання, що у свою чергу мало
наслідком безпідставне нарахування
виконавчого збору та застосування
арешту на значно більші суми коштів.
Крім того, значив, що в супереч нормам
Закону України «Про виконавче
провадження», держаний виконавець
наклав арешт на кошти боржника в сумі 509
835грн. на всі рахунки у банках ТзОВ
фірми «Рекорд». Наголосив, що Відділом
ДВС Дубровицького РУЮ не перевірено
стан коштів на зазначених рахунках.
Оскільки, можливе, що на одному чи двох
рахунках товариства достатньо коштів
для виконання рішення суду. Тобто,
накладення арешту на всі рахунки є
абсолютно протиправним, оскільки
позивач не може розпоряджатися своїми
коштами. З таких підстав вважає дії
Відділу ДВС Дубровицького РУЮ
протиправними, а постанови про арешт
коштів боржника та постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження - підлягають
скасуванню. За таких обставин просив
позов задовольнити повністю.

Відповідач у задоволенні позову просив
відмовити повністю, у зв'язку з
безпідставністю. На підтвердження
правомірності своїх дій надав суду ряд
документів, які супровідним листом
були надіслані на адресу суду від 10.10.
2014 року № 9177/02-37/4 (а. с.78, 79-112).

Представник відповідача у судове
засідання не з'являвся, про дату, час,
місце судового засідання судом
повідомлявся належним чином. Судом не
визнавалася обов'язковою участь
відповідача в судовому засіданні. За
таких обставин, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача за наявними у
справі матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
на предмет спору на стороні
відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дулокомерс" проти
заявленого адміністративного позову
заперечило повністю. В судовому
засіданні представники третьої особи
зазначили, що обґрунтування позивача
викладені в позовній заяві та в заяві
про збільшення позовних вимог є
безпідставними та надуманими.
Додатково пояснили, що відповідно до
норм чинного законодавства державний
виконавець не повинен з'ясовувати про
суми наявних коштів на рахунках у
банках, а повинен відразу винести
постанову про накладення арешту на
кошти боржника. Разом з тим, в постанові
повинна бути зазначена сума коштів, яка
підлягає арешту, та вказується номер
рахунку, на якому знаходяться кошти.
Отже, державний виконавець правомірно
виніс постанову про накладення арешту
на кошти боржника. Тому, порушення прав
боржника не відбулося, постанови про
арешт майна і заборони його відчуження
здійсненні в межах порядку визначеного
чинним законодавством. Таким чином,
третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дулокомерс" просила
в задоволенні позову відмовити
повністю, за необґрунтованістю та
безпідставністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
третьої особи, дослідивши подані
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" № 606 від 21.04. 1999
року (далі - Закон України № 606 від 21.04.
1999 року), виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону
України від 21.04. 1999 року № 606, державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 цього Закону, у
разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень щодо одного й
того самого боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат на виконавче
провадження.

Також, згідно з пп. 3.8.1 п. 3.8 розділу ІІІ
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04. 2012 року (далі - Інструкція),
виконання зведеного виконавчого
провадження розпочинається постановою
про об'єднання виконавчих проваджень у
зведене виконавче провадження. Про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження
виноситься постанова, копія якої
зберігається у зведеному виконавчому
провадженні.

Судом встановлено, що в провадженні
Відділу ДВС Дубровицького РУЮ
перебуває зведене виконавче
провадження № 40905535, до якого
відповідними постановами про
приєднання виконавчих проваджень до
зведеного виконавчого провадження,
державним виконавцем Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ приєднано ряд
виконавчих проваджень (а.с.157-167).

На підставі ч. 1 ст. 25 Закону України від
21.04. 1999 року № 606, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Так, у ч. 2 цієї статті зазначається, що
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 28 Закон України № 606
від 21.04. 1999 року, у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого
збору виноситься при першому
надходженні виконавчого документа
державному виконавцю. При наступних
пред'явленнях до виконання виконавчого
документа державному виконавцеві
виконавчий збір стягується в частині,
що не була стягнута при попередньому
виконанні.

Частина 1 статті 31 Закону України № 606
від 21.04. 1999 року передбачає, що копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

В розділі 3 п. 3.19 Інструкції
зазначається, що надсилання документів
виконавчого провадження здійснюється
згідно з положеннями статті 31 Закону.

Подібні положення також закріпленні в
розділі 3 п. 3.20 Інструкції, а саме копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, які
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами за адресами,
зазначеними у виконавчому документі,
або іншими адресами, про які стало
відомо державному виконавцю, або
зазначеними у письмовій заяві сторони
виконавчого провадження.

Так, 05.06. 2012 року державним виконавцем
Відділу ДВС Дубровицького РУЮ прийнято
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 32871042, якою відкрито
виконавче провадження з виконання
Наказу Господарського суду
Рівненської області № 5019/2785/11, виданого
16.05. 2012 року, та надано боржнику термін
для добровільного виконання
виконавчого документу (а.с.33, 34). Дана
постанова була направлена сторонам
виконавчого провадження
рекомендованими листами з
повідомленням про вручення, про що
свідчать долучені до матеріалів справи
копії повідомлень про вручення
поштових відправлень (а.с. 38, зворот. бік
а.с. 38). Отримання постанови від 05.06. 2012
року про відкриття виконавчого
провадження № 32871042 ТзОВ фірмою
«Рекорд» також підтверджується копією
скарги поданої до Господарського суду
Рівненської області позивачем, в якій
останній зазначив, що ним отримана дана
постанова 19.09. 2012 року (а.с. 35-36). У зв'язку
з несвоєчасним отримання боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження № 32871042, державним
виконавцем було прийнято постанову від
02.07. 2012 року про відкладення
провадження виконавчих дій (а.с. 37). А
тому, лише 17.07. 2014 року була прийнята
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору по виконавчому
провадженню № 32871042, що підтверджується
відомостями з Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень (а.с. 39).

Наявними матеріалами справи
стверджено, що постанова про відкриття
виконавчого провадження № 41509280 від
16.01. 2014 року надіслана ТзОВ фірмі
«Рекорд» супровідним листом від 17.01. 2014
року та вручена 21.01. 2014 року, згідно із
копії рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с.79, 80). Постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору від 28.01. 2014
року № 41509280 надіслана ТзОВ фірмі
«Рекорд» супровідним листом (а.с.81).
Постанова про відкриття виконавчого
провадження № 41505506 від 16.01. 2014 року
надіслана ТзОВ фірмі «Рекорд»
супровідним листом від 17.01. 2014 року та
вручена 21.01. 2014 року (а.с.82, 84). Постанова
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 28.01. 2014 року № 41505506 надіслана
ТзОВ фірмі «Рекорд» супровідним листом
від 29.01. 2014 року № 874(а.с.83). Постанова про
відкриття виконавчого провадження №
34262693 від 13.09. 2012 року надіслана ТзОВ
фірмі «Рекорд» супровідним листом від
13.09. 2012 року та вручена 18.10. 2012 року (а.с.85,
86). Постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору від 25.10. 2012 року №
34262693 надіслана ТзОВ фірмі «Рекорд»
супровідним листом від 25.10. 2012 року №
11168(а.с.87). Постанова про відкриття
виконавчого провадження № 36922116 від 07.03.
2013 року надіслана ТзОВ фірмі «Рекорд»
супровідним листом від 11.03. 2013 року та
вручена 14.03. 2013 року (а.с.88, 89). Постанова
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 14.03. 2013 року № 36922116 надіслана
ТзОВ фірмі «Рекорд» супровідним листом
від 14.03. 2013 року № 2637(а.с.90). Постанова
про відкриття виконавчого провадження
№ 39440830 від 21.08. 2013 року надіслана ТзОВ
фірмі «Рекорд» супровідним листом від
21.08. 2013 року та вручена 28.08. 2013 року
(а.с.91-93). Постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору від 04.09. 2013
року № 39440830 надіслана ТзОВ фірмі
«Рекорд» супровідним листом від 05.09. 2013
року № 2637(а.с.94). Постанова про
відкриття виконавчого провадження №
40599714 від 07.11. 2013 року надіслана ТзОВ
фірмі «Рекорд» супровідним листом від
07.11. 2013 року та вручена 12.11. 2013 року
(а.с.95-96). Постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору від 19.11. 2013
року № 40599714 надіслана ТзОВ фірмі
«Рекорд» супровідним листом від 20.11. 2013
року (а.с.97). Постанова про відкриття
виконавчого провадження № 38208360 від 30.05.
2013 року надіслана ТзОВ фірмі «Рекорд»
супровідним листом від 30.05. 2013 року та
вручена 05.06. 2013 року (а.с.98-99). Постанова
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 12.06. 2013 року № 38208360 надіслана
ТзОВ фірмі «Рекорд» супровідним листом
від 12.06. 2013 року (а.с.100). Постанова про
відкриття виконавчого провадження №
37254030 від 28.03. 2013 року надіслана ТзОВ
фірмі «Рекорд» супровідним листом від
28.03. 2013 року та вручена 02.04. 2013 року
(а.с.101-102). Відповідачем прийнята
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору від 02.04. 2013 року №
37254030 (а.с.103). Постанова про відкриття
виконавчого провадження № 41313270 від 23.12.
2013 року надіслана ТзОВ фірмі «Рекорд»
супровідним листом від 24.12. 2013 року та
вручена 02.01. 2014 року (а.с.104-105).
Відповідачем прийнята постанова про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 09.01. 2014 року № 41313270 (а.с.106). Постанова
про відкриття виконавчого провадження
№ 39593904 від 04.09. 2013 року надіслана ТзОВ
фірмі «Рекорд» супровідним листом від
04.09. 2013 року та вручена 07.09. 2013 року
(а.с.107-108). Постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору від 14.09. 2013
року № 39593904 надіслана ТзОВ фірмі
«Рекорд» супровідним листом від 16.09. 2013
року (а.с.109). Постанова про відкриття
виконавчого провадження № 449019217 від
29.09. 2014 року надіслана ТзОВ фірмі
«Рекорд» супровідним листом від 30.09. 2013
року та вручена 02.10. 2014 року, згідно із
копії рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с.110-112).

З системного аналізу норм Закону
України № 606 від 21.04. 1999 року слідує, що
відповідачем частково дотримано
порядку направлення постанов про
відкриття виконавчих проваджень
боржнику - ТзОВ фірмі «Рекорд». Зокрема,
долученими до матеріалів справи
доказами стверджується, що боржнику
надсилалися постанови про відкриття
виконавчих проваджень рекомендованим
листом з повідомленням про вручення на
адресу зазначену у виконавчому
документі. Також було надано право
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови. Лише після невиконання у
добровільно наданий строк виконавчих
документів, держаним виконавцем було
прийнято ряд постанов про стягнення з
боржника виконавчого збору.

Посилання позивача на ненадання
добровільного строку на виконання, та
щодо протиправності нарахування
виконавчого збору - є безпідставним. А
тому, в цій частині позовні вимоги про
визнання протиправною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції по ненаданню добровільного
строку на виконання виконавчих
проваджень в межах зведеного
виконавчого провадження № 40905535,
визнання протиправними постанов про
стягнення з позивача виконавчих зборів
в межах зведеного виконавчого
провадження № 40905535 - є безпідставними
та такими, що не підлягають до
задоволення.

Що стосується визнання протиправними
та скасування постанов про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП № 37583378
від 22.04. 2013 року, ВП № 40039420 від 23.10. 2013
року та ВП № 37855239 від 20.05. 2013 року, то
суду слід зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що постанова
про відкриття виконавчого провадження
№ 37583378 від 15.04. 2013 року прийнята
державним виконавцем Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ (а.с.169). Відповідно до
інформації про виконавче провадження
№ 37583378, державним виконавцем Відділу
ДВС Дубровицького РУЮ прийнято
постанову від 22.04. 2013 року про стягнення
з боржника виконавчого збору (а.с. 170-172).

Також, з матеріалів справи вбачається,
що 02.10. 2013 року державним виконавцем
Відділу ДВС Дубровицького РУЮ прийнята
постанова про відкриття виконавчого
провадження № 40039420 (а.с.173). Відповідно
до інформації з Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень по
виконавчому провадженню № 40039420,
державним виконавцем Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ прийнято постанову
від 23.10. 2013 року про стягнення з
боржника виконавчого збору (а.с.174), та
10.04. 2014 року начальником Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ прийнято постанову
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій (а.с.175-176).

13.05. 2013 року державним виконавцем
Відділу ДВС Дубровицького РУЮ прийнята
постанова про відкриття виконавчого
провадження № 37855239 (а.с.177). Відповідно
до інформації з Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень по
виконавчому провадженню № 37855239,
державним виконавцем Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ прийнято постанову
від 20.05. 2013 року про стягнення з
боржника виконавчого збору (а.с.178).

Разом з тим, у суду відсутні докази які
б підтверджували факт отримання
позивачем даних постанов про відкриття
виконавчих проваджень ВП № 37583378, ВП №
40039420 та ВП № 37855239.

Також, суду слід зазначити, що з метою
з'ясування всіх обставин у справі,
ухвалами суду від 13.10. 2014 року та від 05.11.
2014 року витребовувалися у Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ належним чином
завірені копії документів зведеного
виконавчого провадження № 40905535. Однак
на день розгляду справи вказані
письмові докази не були надіслані на
адресу суду (а.с.113-114, 143-144).

Таким чином, враховуючи невиконання
відповідачем обов'язку доказування
визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
приходить до висновку, що Відділом ДВС
Дубровицького РУЮ не було дотримано
вимог законодавства щодо порядку
направлення постанов про відкриття
виконавчих проваджень боржнику, а саме
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення на адресу зазначену у
виконавчому документі. А тому,
враховуючи порушене право боржника на
добровільне виконання рішення суду,
позовні вимоги про визнання
протиправними та скасування постанов
Відділу ДВС Дубровицького РУЮ про
стягнення з позивача виконавчого збору
ВП № 37583378 від 22.04. 2013 року, ВП № 40039420 від
23.10. 2013 року та ВП № 37855239 від 20.05. 2013 року
- підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині визнання
протиправними дій та скасування
постанов Відділу ДВС Дубровицького
РУЮ про арешт коштів боржника, постанов
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження та
зобов'язання відповідача зняти арешт з
коштів і арешт, накладений на все майно
ТзОВ фірми «Рекорд», то суду слід
зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 52 Закону України
№ 606 від 21.04. 1999 року, на кошти та інші
цінності боржника, що знаходяться на
рахунках, вкладах та на зберіганні у
банках чи інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження.

Підпунктом 4.1.9 п. 4.1 Інструкції
передбачено, що на кошти та інші
цінності боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах та на зберіганні в
банках чи інших фінансових установах,
накладається арешт, про що виноситься
постанова державного виконавця. У
постанові зазначається сума коштів,
яка підлягає арешту, з урахуванням
вимог за виконавчими документами,
виконавчого збору, витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій та вказується номер рахунку, на
якому знаходяться кошти, що підлягають
арешту, або зазначається, що арешт
поширюється на кошти на всіх рахунках
боржника, у тому числі тих, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту. Постанова
підписується державним виконавцем та
скріплюється печаткою органу ДВС.

Так, в матеріалах справи наявні
постанови про арешт коштів боржника -
ТзОВ фірми «Рекорд» від 15.09. 2014 року.
Відповідно до яких, начальником
Відділу ДВС Дубровицького РУЮ
постановлено накласти арешт на кошти,
що перебувають на рахунках у банках
боржника, у сумі 509835,07грн. боргу за
відповідними виконавчими документами,
у тому чисті виконавчий збір та витрати
на проведення виконавчих дій (а.с.60-65).
Постанови від 15.09. 2014 року були
надіслані позивачу, що підтверджується
копією конверта № 341(а.с.67). Також,
долучена копія супровідного листа від
16.09. 2014 року про надіслання боржнику -
ТзОВ фірмі «Рекорд» постанови про
арешт коштів боржника (а.с.181).

Згідно ч. 1, 2 ст. 57 Закону України № 606
від 21.04. 1999 року, арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

У відповідності до ч. 3, 4 ст. 57 цього
Закону, постановами, передбаченими
частиною другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті, та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна. Постанова державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Так, на виконання норм ст. 57 Закону
України № 606 від 21.04. 1999 року,
начальником Відділу ДВС Дубровицького
РУЮ згідно із постанови від 17.09. 2014 року
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження накладено
арешт на все майно, що належить ТзОВ
фірмі «Рекорд» за адресою:
Дубровицький район, с. Селець, вул.
Молодіжна, 16, , та
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, що належить боржнику -
ТзОВ фірмі «Рекорд» лише в межах суми
боргу (а.с. 66).

На підставі цього державним
реєстратором внесено відомості про
обтяження (предмет обтяження: все
майно) до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, що
стверджується копією витягу з
інформаційної довідки Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
(а.с.68-72).

З системного аналізу вказаних норм
Закону України № 606 від 21.04. 1999 року, а
також досліджених у судовому засіданні
постанови від 17.09. 2014 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження та ряду постанов від
15.09. 2014 року про арешт коштів боржника,
суд дійшов висновку, що вони прийнятті
в межах і в порядку передбаченому
чинним законодавством.

Так, арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення, у розмірі
суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

Арешт на кошти боржника, що перебувають
на рахунках у банках, накладений у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Тобто, державним виконавцем конкретно
зазначено у постановах суму стягнення,
у розмірі якого майно та кошти на
рахунках підлягають арешту для
забезпечення реального виконання
рішень суду.

Обґрунтування позивача про те, що
держаним виконавцем при прийнятті
постанов від 15.09. 2014 року та 17.09. 2014 року
не перевірено стан коштів на
зазначених рахунках, оскільки, можливе,
що на одному чи двох рахунках
товариства достатньо коштів для
виконання рішення суду - є
безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на нормах законодавства.

З огляду на це, суд вважає, що позовні
вимоги про визнання протиправними дії
та скасування постанов Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ про арешт коштів
боржника від 15.09. 2014 року та скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, зобов'язання Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ зняти арешт з коштів
ТзОВ фірма «Рекорд», накладених
постановами про арешт рахунків,
зобов'язання Відділу ДВС Дубровицького
РУЮ зняти арешт, накладений на все
майно ТзОВ фірми «Рекорд» постановами
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження - є
безпідставними та не підлягають до
задоволення.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень частково надав суду
достатні та беззаперечні докази в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і
частково довів правомірність
прийнятих ним постанов.

Натомість факт наявності у позивача
порушеного права також знайшов своє
часткове підтвердження в ході судового
розгляду. А тому, позовні вимоги в
частині визнання протиправними та
скасування постанов Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ про стягнення з
позивача виконавчого збору ВП № 37583378
від 22.04. 2013 року, № 40039420 від 23.10. 2013 року,
№ 37855239 від 20.05. 2013 року - підлягають до
задоволення. Натомість в задоволенні
решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачу відмовлено. Враховуючи
викладене та те, що позов задоволено
частково на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень,
позивачу слід присудити із Державного
бюджету України 36 (тридцять шість) грн.
54 коп. судового збору, сплаченого
згідно квитанції № 0.0.302041551.1 від 29.09. 2014
р. (а.с. 8).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції про стягнення виконавчого
збору ВП № 37583378 від 22.04. 2013 року, ВП №
40039420 від 23.10. 2013 року та ВП № 37855239 від
20.05. 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Рекорд" із
Державного бюджету України судові
витрати на суму 36 (тридцять шість) грн. 54
коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зозуля Д.П.