Справа № 2а-2901/11/0970
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року

Справа № 142319/11/9104 Львівський
апеляційний адміністративний суд в
складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Житлово-експлуатаційної
організації №2 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 7 жовтня 2011
року у справі за позовом
Житлово-експлуатаційної організації
№2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
визнання нечинними та скасування
рішень,

в с т а н о в и в:

Житлово-експлуатаційна організація №2
07.09.2011 року звернулася в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську, в якому просила
скасувати рішення №1365, №1366, №1367, №1368,
№1369 від 11.08.2011 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 7
жовтня 2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції
Житлово-експлуатаційна організація №2
оскаржила його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити. Вимоги за апеляційною
скаргою обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції були недостатньо
досліджені докази та обставини справи,
рішення постановлено з порушенням норм
матеріального права. Зазначає, що
відповідно до п.8 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники,
зазначені у п.1 ч.1 ст.4 цього Закону, під
час кожної виплати заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення), на
суми якої (якого) нараховується єдиний
внесок, одночасно з видачею зазначених
сум зобов'язані сплачувати нарахований
на ці виплати єдиний внесок. Кошти
перераховуються одночасно з
отриманням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

Вказує, що суд не дослідив фактів
отримання позивачем коштів на оплату
праці за вказаний період часу та фактів
виплати коштів на оплату праці,
внаслідок чого, УПФ України в м.
Івано-Франківську зробило
неправильний висновок про порушення
позивачем своєчасності сплати
страхових внесків за вказаний період.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є страхувальником,
зареєстрований в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську та є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Позивачем здійснювалась
сплата страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, однак за період з 20.05.2011
року по 14.07.2011 року (згідно рішення №1365),
за період з 20.04.2011 року по 26.07.2011 року
(згідно рішення №1366), за період з 21.03.2011
року по 26.07.2011 року (згідно рішення №1367),
за період з 220.04.2011 року по 16.06.2011 року
(згідно рішення №1368), за період з 20.05.2011
року по 28.07.2011 року (згідно рішення №1369),
позивач сплачував страхові внески з
порушенням строку, встановленого п.6
ст.20 Закону України Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Враховуючи наведене, управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську 12.08.2011 року винесло
оскаржувані рішення про стягнення з
позивача штрафу та нарахованої пені.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідача наявне право
застосовувати фінансові санкцій та
нарахувати пеню за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків,
яке застосоване ним правомірно та
відповідно до чинного законодавства
України без жодних порушень, а підстав
для звільнення від відповідальності
житлово-експлуатаційної організації
№2 за несвоєчасну сплату страхових
внесків до Пенсійного фонду судом не
встановлено.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважаючи, що він відповідає нормам
матеріального права та фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ст.17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 18 даного Закону зазначено, що
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період не пізніше ніж
через 20 календарних днів з дня
закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для страхувальників,
є календарний місяць. Якщо
страхувальник несвоєчасно або не в
повному обсязі сплатив страхові
внески, до нього застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом.

Частиною 2 статті 106 даного Закону
передбачено, що суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені ст.20 Закону, вважаються
простроченою заборгованістю із сплати
страхових внесків (недоїмкою) і
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням фінансових санкцій. На
недоїмку нараховується пеня з
розрахунку 0,1% суми недоплати за кожний
день прострочення платежу.

Згідно п.2 ч.9 ст.106 вищевказаного Закону,
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасне перерахування
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф залежно від строку
затримки платежу в розмірі 10 відсотків
своєчасно не сплачених зазначених сум
у разі затримки їх сплати у строк до 30
календарних днів включно. За наявності
вищезазначених обставин, посадові
особи виконавчих органів Пенсійного
фонду у визначеному законом порядку
виносять рішення, які протягом трьох
робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику для
сплати.

Також слід зазначити, що згідно з п.1 ст.7
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" єдиний
внесок нараховується на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі,що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами. Єдиний
внесок нараховуються на суми незалежно
від джерел фінансування, форми,
порядку, місця виплати та використання,
а також від того, чи виплачені такі суми
фактично після їх нарахування до
сплати.

Строки сплати страхових внесків
визначені ст.9 зазначеного вище Закону,
згідно з якою платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. Базовим звітним періодом
вищезазначених внесків є календарний
місяць. При цьому платники, зазначені у
пункті 1 частини першої статті 4 цього
Закону, під час кожної виплати
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення), на суми якої (якого)
нараховується єдиний внесок, одночасно
з видачею зазначених сум зобов'язані
сплачувати нарахований на ці виплати
єдиний внесок у розмірі, встановленому
для таких платників (авансові платежі).
Винятком є випадки, якщо внесок,
нарахований на ці виплати, вже
сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

Відповідно до ч.11, 12 ст.9 Законом України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" у разі
несвоєчасної або не в повному обсязі
сплати єдиного внеску до платника
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи, винні в порушенні законодавства
про збір та ведення обліку єдиного
внеску, несуть дисциплінарну,
адміністративну, цивільно-правову або
кримінальну відповідальність згідно
із законом. Єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності рішень
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську №1365, №1366, №1367,
№1368, №1369 від 11.08.2011 року

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу
Житлово-експлуатаційної організації
№2 залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 7
жовтня 2011 року у справі №2а-2901/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М.
Старунський

Судді
В.М.
Багрій

А.І. Рибачук