Справа № 162/2042/13-а, 2-а/162/803/2013
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.
Справа № 876/15714/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Старунського Д.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного Фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 27.11.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного Фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про зобов'язання провести
перерахунок і виплату пенсії, -

в с т а н
о в и в:

24.10.2013 року позивач звернулася в суд з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок і виплату пенсії.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
отримує пенсію за віком, перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Любешівському районі. На час
призначення пенсії позивач мала стаж
роботи понад 15 років, тому відповідно
до вимог ч.2 ст.56 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" їй повинна
збільшуватись пенсія на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 % заробітку. Покликаючись на
зазначені обставини, просила суд
визнати протиправними дії відповідача,
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області провести
нарахування та виплату в межах строку
позовної давності доплати до пенсії
відповідно до вимог ст.56 вищевказаного
Закону з врахуванням набутого
понаднормового стажу роботи до пенсії,
що підлягає збільшенню на 1% заробітку
за кожний рік роботи понад
встановлений законом стаж для жінок 15
років, але не вище 75% заробітку, з
врахуванням виплачених сум.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 27.11.2013 року
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії та зобов'язано
відповідача починаючи з 06.09.2013 року
провести перерахунок та виплату пенсії
позивачу відповідно до ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
із збільшенням на 1% заробітку за кожен
рік роботи понад мінімальний стаж 15
років, але не вище 75 % заробітку. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню,
покликаючись на те, що на момент
призначення позивачу пенсії і до
проведення її перерахунку за заявою
останнього пенсію було призначено із
врахуванням вимог ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"; у зв'язку
із введенням в дію з 01 січня 2004 року
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" порядок здійснення
перерахунку змінився. Зокрема, з 12
січня 2005 року встановлено доплату за
понаднормативний стаж шляхом
збільшення розміру пенсії на один
відсоток мінімальної пенсії за віком
за кожний повний рік страхового стажу
понад 25 років для чоловіків; також його
приписи поширюються на пенсіонерів,
яким пенсію призначено до набрання
чинності вищезазначеним Законом. За
таких обставин підвищення до пенсії
позивача за понаднормовий стаж повинні
здійснюватися відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову - без змін з наступних
підстав.

Як видно з матеріалів справи позивач є
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи 3 категорії.

Судом встановлено, що позивачу
призначено пенсію із зменшенням
пенсійного віку на підставі ст.55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області. Згідно з п.13 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та цього
Закону, призначається одна пенсія за її
вибором. Відповідно до ч.2 ст.56
вказаного Закону право на пенсію в
повному розмірі мають громадяни,
віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови
стажу роботи не менш як: чоловіки - 20
років, жінки - 15 років, із збільшенням
пенсії на один процент заробітку за
кожний рік роботи понад встановлений
цим пунктом стаж, але не вище 75 %
заробітку, а громадянам, які
відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10
років і більше, жінки - 7 років 6 місяців
і більше - не вище 85 % заробітку.
Аналізуючи вказану норму Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", колегія
суддів зауважує, що збільшення пенсії
встановлюється у відсотку до
заробітку. Тому, для застосування цієї
норми Закону істотне значення має та
обставина, який саме заробіток обраний
для нарахування пенсії, так як зокрема
ст. 57 вказаного Закону визначено за
який час може бути обрано заробіток для
обчислення пенсії за бажанням того, хто
звернувся за пенсією.

Норма ч.2 ст.56 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" нерозривно пов'язана із
обранням заробітку для нарахування
пенсії відповідно до ст.57 вказаного
Закону, оскільки є істотним чи було
взято для нарахування пенсії заробіток
за будь-які 12 місяців підряд роботи на
територіях радіоактивного забруднення
(чи ще більш короткі строки, визначені
цією статтею Закону) або ж було взято
заробіток відповідно до ст. 40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". В цій
частині визначення пенсійної виплати
має зберігатися системність підходу:
застосування для нарахування
підвищення пенсії за страховий стаж
норм того Закону, за яким обрано
заробіток для нарахування основної
пенсії, так як підвищення пенсії за
страховий стаж пов'язане із заробітком,
з якого нараховано пенсію.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи
колегія суддів дійшла висновку про те,
що позивач обрав умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення,
встановлені Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Ст.56 цього
Закону передбачено пільги щодо
обчислення стажу роботи (служби) осіб,
які підпадають під його дію. Зокрема,
згідно з ч.2 зазначеної статті право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи не менше ніж 20
років чоловіки, 15 років жінки, зі
збільшенням пенсії на 1 % заробітку за
кожний рік роботи понад установлений
стаж, але не вище 75 % заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком N 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 % заробітку.

Водночас порядок перерахунку пенсій
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не встановлений, що є
підставою для застосування судом при
розгляді цього публічно-правового
спору аналогії закону на підставі ч.7
ст.9 КАС України. Ознакам, передбаченим
вказаною процесуальною нормою,
відповідає абз.2 ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" яким
передбачено, що за кожний повний рік
страхового стажу понад установлений
законом мінімальний трудовий стаж,
необхідний для призначення пенсії за
віком, остання збільшується на 1 %
визначеної законом її розрахункової
величини.

Для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
ця розрахункова величина має пільговий
характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" як сума
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж роботи.
Згідно з цим Законом вона дорівнює
мінімальному розміру пенсії за віком,
який згідно з абз.2 ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлений у розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що при
визначенні розміру доплати до пенсії
позивачеві застосуванню підлягають
положення ч.2 ст.56 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи усе вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду, тому
відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 КАС
України апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а
л и в:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 27.11.2013 року
у справі № 162/2042/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
Д.М. Старунський

В.Я. Качмар