Справа № 489/5791/14-а
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а/489/286/14
Постанова

Іменем україни

12 листопада 2014 року
м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача
Сапожника А.А.

представників третіх осіб
Морозової Г.А., Пастушок І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Миколаївської міської ради, третіх
осіб - Кабінету Міністрів України,
Житлово-комунального підприємства
Миколаївської міської ради «Південь»
(далі - ЖКП ММР «Південь») про визнання
неправомірними бездіяльності та
відмови у проведенні капітального
ремонту

встановив:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом в якому просив визнати
неправомірними бездіяльність
відповідача з надання протягом місяця
відповіді на звернення про
забезпечення капітального ремонту
квартири та відмову в забезпеченні
капітального ремонту квартири, що є в
комунальній власності, такою що не
відповідає вимогам Житлового кодексу
України.

У обґрунтування вимог вказано, що
12.06.2014 позивач звернувся до виконавчого
комітету Миколаївської міської ради із
письмовою заявою про забезпечення
капітального ремонту квартири,
відповідь на яку отримав лише 30.07.2014,
після особистого звернення. Так як,
термін надання відповіді перевищує
один місяць, встановлений статтею 20
Закону України «Про звернення
громадян», така бездіяльність
відповідача є неправомірною.

Як на підставу іншої вимоги зазначив,
що мешкає в квартирі, яка належить до
комунальної власності. У 2009 році минуло
40 років з дня введення будинку в
експлуатацію, але капітальний ремонт в
квартирі жодного разу не проводився.
Так як, з цього питання позивач
неодноразово звертався до виконавчого
комітету Миколаївської міської ради з
питанням забезпечити проведення
будівельних робіт, але в останнє листом
від 30.07.2014 № Ш-837-4/л, І-218-6/л відповідач в
цьому відмовив з посиланням на
необхідність виконання робіт власними
силами, що на думку позивача не
відповідає вимогам Житлового кодексу
України.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав і просив задовольнити.

Представники відповідача та третьої
особи в задоволенні позову просили
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення присутніх
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи і оцінивши зібрані в
ній докази, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що
12.06.2014 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого
комітету Миколаївської міської ради із
заявою про проведення капітального
ремонту квартири АДРЕСА_1, в якій він
проживає та яка належить до
комунальної власності. Заява
зареєстрована відповідачем цього ж дня
за вхідним номером 1-837 - 4/л із відміткою
«Контроль».

Відповідь на звернення відповідач
надав листом від 30.07.2017 № 1-837 - 4/л, 1-218-6/л,
в якому фактично відмовив в проведенні
капітального квартири, з посиланням на
Правила користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків, в
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 14.01.2009 № 5.

Позивач пояснив, що у місячний строк з
дня його звернення із заявою
відповідач відповіді не надав, що є
порушенням Закону України «Про
звернення громадян», а отримання
відповіді стало можливим лише після
особистого звернення до канцелярії
відповідача.

Заперечуючи проти позову представник
відповідача пояснив, що виконавчий
комітет Миколаївської міської ради
взагалі не повинен був надавати
відповідь, оскільки позивач
неодноразово звертався до виконавчого
комітету з аналогічних питань.

З такими доводами представника
відповідача суд не погоджується з
огляду на наступне.

Частиною першою статті 1 Закону України
«Про звернення громадян» передбачено,
що громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

За положеннями частин другої, третьої
статті 8 Закону України «Про звернення
громадян» не розглядаються повторні
звернення одним і тим же органом від
одного і того ж громадянина з одного і
того ж питання, якщо перше вирішено по
суті, а також ті звернення, терміни
розгляду яких передбачено статтею 17
цього Закону, та звернення осіб,
визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого
звернення приймає керівник органу, про
що повідомляється особі, яка подала
звернення.

За положеннями статті 20 Закону України
«Про звернення громадян» звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Отже, Законом України «Про звернення
громадян» визначено термін розгляду
звернень, умови за яких повторне
звернення по суті не розглядається та
порядок повідомлення заявника про
відсутність підстав для повторного
звернення.

Відповідач вказаних вимог не
дотримався, оскільки попередні
звернення позивача по суті вирішені
не були, що підтверджується
матеріалами справи, а тому повторне
звернення, у розумінні статті 8
наведеного Закону, не може бути
підставою для прийняття рішення про
припинення розгляду. Також,
відповідачем не дотримано порядку
продовження строку розгляду
звернення, як це передбачено статтею 20
Закону України «Про звернення
громадян».

У зв'язку із цим, вимога про визнання
неправомірною бездіяльності
відповідача з розгляду звернення в
місячний термін є правомірною та
підлягає задоволенню.

Щодо вирішення спору в частині
визнання відмови відповідача в
проведенні капітального ремонту
неправомірною суд виходить з
наступного.

У позов ОСОБА_1 вказав, що квартира, в
якій він проживає, належить до
комунальної власності та потребує
капітального ремонту, зокрема,
необхідно здійснити ремонт підлоги,
заміну лінолеуму і столярних виробів,
сантехнічних приладів.

З цих підстав позивач неодноразово
звертався до відповідача, але в останнє
листом від 30.07.2014 йому повідомлено, що
за результатами обстеження квартира
знаходиться у задовільному стані,
перешкод для проживання не має.
Одночасно, звернуто увагу на вимоги
Правила користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків, в
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 14.01.2009 № 5, відповідно до
яких власник та наймач (орендар)
квартири, житлового приміщення в
гуртожитку зобов'язаний дотримуватися
вимог нормативно-правових актів у
сфері житлово-комунальних послуг,
пожежної і газової безпеки, санітарних
норм і правил, проводити за власні
кошти ремонт квартири, житлового
приміщення у гуртожитку.

У підтвердження своїх вимог позивач
надав лист Миколаївського обласного
управління у справах захисту прав
споживачів від 06.08.2007 № 7-454/1 в якому
зазначено, що з виходом на місце у
присутності представників
Житлового-комунального господарства
Миколаївської міської ради та
Житлово-комунального підприємства
«Південь» проведено обстеження
квартири. В ході обстеження
встановлено, що квартира потребує
косметичного ремонту, в зв'язку із
тривалою експлуатацією і внаслідок
зносу сантехнічні прилади й
внутрішньоквартирна система
трубопроводів потребують зміни.
Столярні вироби потребують ремонту,
лінолеум потрісканий, покриття підлоги
потребує заміни. Перелічені види робіт
входять до складу капітального ремонту
і мають виконуватися за цільові
бюджетні кошти.

Згідно висновку комісії, якою складено
акт від 25.07.2007, ЖКП «Південь» вказано
виконати капітальний ремонт елементів
квартири, при виконанні планового
комплексу ремонту будинку - за кошти,
передбачені на виконання капітального
ремонту та одночасно зобов'язано
направити ОСОБА_1 проект договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкові території для
узгодження зі споживачем.

20.08.2014 представниками ЖКП ММР
«Південь» при обстеженні квартири
встановлено, що дерев'яні конструкції
вікон порозсихалися, підлога та
дверні наличники та потребують
ремонту, змішувач на умивальнику і
водонапірний кран на кухні потребують
заміни.

Із акту комісійного обстеження
технічного стану квартири № 32
житлового будинку, 34 по вул. Олійника в
м.Миколаєві від 23.09.2014 видно, що на
виконання доручення голови
Миколаївської облдержадміністрації
від 17.09.2014 № 1-327/7-14 проведення
обстеження квартири, в якій проживає
позивач.

Комісією встановлено, що квартира не
приватизована і є об'єктом права
комунальної власності територіальної
громади м.Миколаєва. Встановлено
необхідність ремонту столярних
виробів вікон, дверей, заміни
лінолеуму, окремої запірної арматури
сантехнічних приладів та ділянок
штукатурки внутрішніх стін.

У акті наведено орієнтовну тривалість
ефективної експлуатації елементів
житлових будинків та заначено, що
будинок, в якому мешкає позивач, 1969 року
побудови і в його квартирі протягом 45
років капітальний ремонт не
проводився.

Таким чином, наведені докази дають
достатні підстави вважати на
необхідність проведення капітального
ремонту в квартирі.

Заперечення представника відповідача,
які ґрунтуються на актах обстеження
квартири, складених Департаментом
житлово-комунального господарства
міської ради та ЖКП ММР «Південь»
(крім акту від 20.08.2014), відповідно до
яких стан квартири задовільний, суд до
уваги не приймає, оскільки вони
спростовується наведеними вище
письмовими доказами, участь в
оформленні яких приймали відповідні
служби відповідача.

Відповідно до статті 176 ЖК України
обов'язок по капітальному ремонту
жилих будинків, його елементів та
ремонт жилих приміщень покладено на
наймодавця. Положення статті 183 ЖК
України, статей 27, 30 Закону України
«Про місцеве самоврядування»
визначають, що витрати на капітальний
ремонт житлового фонду повинні
плануватися виконавчим комітетом при
затвердженні видатків з місцевого
бюджету.

Згідно із статтею 184 ЖК України
фінансування витрат на експлуатацію та
ремонт (поточний і капітальний)
житлового фонду місцевих рад
здійснюється за рахунок коштів
житлово-експлуатаційних організацій, а
в разі недостачі цих коштів - за рахунок
державного бюджету.

Частиною першою статті 7 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг віднесено,
зокрема: управління об'єктами у сфері
житлово-комунальних послуг, що
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації; вирішення
інших питань у сфері
житлово-комунальних послуг.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про
неправомірність відмови відповідача у
забезпеченні капітального ремонту
квартири, в якій мешкає позивач, яка
належить до комунальної власності і
потребує капітального ремонту, а тому
позов підлягає задоволенню.

Посилання представника відповідача на
положення Правила користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, в редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 14.01.2009
№ 5, не можуть бути підставою у відмові
в задоволенні позову, оскільки
відповідно до цього порядку обов'язок в
утриманні житлового приміщення
покладається як на власника, так і
наймача.

Тому, відповідач не може бути
звільнений від обов'язку із
забезпечення проведення капітального
ремонту квартири, яка належить до
комунальної власності, який не
проводився з дати введення будинку в
експлуатацію.

Керуючись статтями 69, 71, 122, 160, 161, 163 КАС
України, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради, яка полягає в порушенні
місячного терміну розгляду звернення
ОСОБА_1, зареєстрованого за вхідним
номером 1-837- 4/л від 12.06.2014.

Визнати неправомірною відмову
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради в забезпеченні
проведення капітального ремонту
квартири АДРЕСА_2, яка належить до
комунальної власності та знаходиться в
користуванні ОСОБА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд міста
Миколаєва протягом десяти днів з дня
її проголошення.

суддя

Повний текст постанови

підписано 17.11.2014.

Згідно оригіналу.

Постанова законної сили не набрала.

Суддя: