Справа № 369/9969/14-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/9969/14-а
Провадження № 2-а/369/477/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.10.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючого судді: Волчко
А.Я.

за участю секретаря: Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Чоповського Віталія Валерійовича
капітана міліції ком взводу № 3 РДПС
ДАІз ОСП УДАІ ГУМВС м. біла Церква про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,
-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
адміністративним позовом до
Чоповського Віталія Валерійовича
капітана міліції ком взводу № 3 РДПС
ДАІ з ОСП УДАІ ГУМВС м. Біла Церква про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
27.09.2014 року він керував автомобілем
ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1, рухався
по автодорозі Київ-Одеса. Перед постом
ДАІ його обігнав на великій
швидкості автомобіль Chevrolet Aveo
сріблястого кольору. При цьому
вказаний автомобіль не був зупинений
працівниками ДАІ, в подальшому
наближаючись до посту ДАІ позивач
зменшив швидкість до 50 км./год., але не
з відомої причини, був зупинений
працівником ДАІ за перевищення
швидкості. Крім того, відповідач не
взяв до уваги його пояснення та
доводи, не відреагував на запис відео
реєстратора позивача, не показав
вимірювання швидкості на приладі
«Візир», не надав фото чи відео
зафіксованого правопорушення, на
підставі яких доказів він виніс
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності у
вигляді адміністративного стягнення
у розмірі 255 гривень. З протоколом про
адміністративне правопорушення та
постановою серії ПС 1 №373712 від 27.09.2014
року, позивач не погоджується,
оскільки відсутні докази належності
виміряної швидкості саме його
автомобіля. Стверджувати, що
зафіксована швидкість належала його
автомобілю не є можливим. Прилад, яким
фіксувалася швидкість не був
пред"явлений для огляду, інспектор ДПС
не продемонстрував показники та час
фіксації швидкості, в протоколі не
вказав в якому режимі працював
вимірювальний прилад, яким фіксувалася
швидкість. Відповідач не надав
документи на підтвердження
своєчасного проходження перевірки та
державної метрологічної атестації
вимірювального приладу.

Тому позивач вважає, що постанова в
справі про адміністративне
правопорушення винесена незаконно, з
грубим порушенням норм законодавства,
відомчих актів МВС України, порядку
розгляду справи про адміністративне
правопорушення та норм КУпАП,
необґрунтовано та упереджено за
неіснуюче правопорушення, якого він не
скоював, що призвело до незаконного
притягнення його до адміністративної
відповідальності та накладення
адміністративного стягненняу розмірі
255 гривень.

Тому просив суд: скасувати постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності від
27.09.2014 року,

Позивач у судове засідання
з'явився, позов підтримав та просив
його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про день слухання справи
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
та зібрані по справі докази, вважає, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 вересня 2014
року капітаном міліції ком взводу № 3
РДПС ДАІ з ОСП УДАІ ГУМВС м. Біла
Церква Чоповським В.В. було складено
протокол про адміністративне
правопорушення, серія АВ2 № 024177
відносно ОСОБА_1, відповідно до якого
27.09.2014 року о 07 год. 40 хв. водій, ОСОБА_1
керуючи автомобілем ВАЗ 21099 державний
номер НОМЕР_1, який належить позивачу,
на а/д Київ-Одеса в зоні дії
дорожнього знаку 3.29 «Обмеження
швидкості 50» рухався зі швидкістю 76
км/год., чим порушив вимоги п. 12.96 ПДР, за
що відповідальність передбачена ч. 1 ст.
122 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу
позивачу ОСОБА_1 було роз'яснено його
права та обов'язки, передбачені ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У даному протоколі позивач залишив
пояснення, в якому зазначив, що правил
дорожнього руху не порушував,
зазначив, що відповідач не надав
документи на підтвердження
своєчасного проходження перевірки та
державної метрологічної атестації
вимірювального приладу.

Зважаючи на викладене, постановою
по справі від 27.09.2014 року, серія ПС 1
№373712 від 27.09.2014 капітаном міліції ком
взводу № 3 РДПС ДАІ з ОСП УДАІ ГУМВС м.
Біла Церква Чоповським Віталієм
Валерійовичем винесено постанову в
справі про адміністративне
правопорушення, згідно якої позивача
визнано винним в скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і
накладеного на нього штраф у сумі 255
грн.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова
особа ) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні; чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність; чи заподіяно майнову
шкоду; чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового коллективу;
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005
року №14 "Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки руху та
експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" встановлено, що зміст
постанови повинен відповідати вимогам,
встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у
ній, зокрема, необхідно зазначити
докази, на яких базується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно ст. 256 КУпАП України вказано,
що у протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 283 КУпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КУпАП
України постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 69 КАС України
визначено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Свідчення позивача про те, що він не
перевищував встановлену швидкість
руху під час керування автомобілем є
логічними та послідовними, не
викликають у суду сумніву у їх
правдивості та достовірності,
узгоджуються з іншими доказами :
поясненнями позивача у протоколі про
адміністративне правопорушення.

Ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином суд приходить до
висновку, що обставини, викладені в
постанові про адміністративне
правопорушення, не знаходять свого
підтвердження, а тому вказана
постанова - підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП України
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, - тягнуть за собою
накладення штрафу від п'ятнадцяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306,
у населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

Зважаючи на вище викладені
обставини та вимоги чинного
законодавства, суд приходить до
наступних висновків, що з наданих в
судовому пояснень позивача, пояснень
залишених позивачем в протоколі про
адміністративне правопорушення,
вбачається, що на момент складення
протоколу та постанови про
адміністративне правопорушення № ПС 1
№373712 від 27.09.2014 року, винесеної
капітаном міліції ком взводу № 3 Р ДПС
ДАІ з ОСП УДАІ ГУМВС м. Біла Церква
Чоповським В.В. не з'ясовані всі
обставини справи, не з'ясовано чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа, яка
притягається до відповідальності в
його вчиненні.

В порушення вимог ст.ст.251, 254, 280, 283, 284
КУпАП відповідач на місці вчинення
правопорушення, не перевірив доводи
позивача щодо непорушення ним ПДР, не
залучив до участі свідків, які б
підтвердили чи спростували доводи
позивача.

А отже, суд не може погодитись із
зафіксованим у протоколі про
адміністративні правопорушення
фактом, та вважає за необхідне
скасувати постанову про
адміністративне правопорушення серії
№ ПС 1 №373712 від 27.09.2014 року, винесену
капітаном міліції ком взводу № 3 Р ДПС
ДАІ з ОСП УДАІ ГУМВС м. Біла Церква
Чоповським В.В. про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що відповідачем
не надано суду будь-яких належних
доказів в спростування позовних вимог
ОСОБА_1, суд вважає їх обгрунтованими та
такими, що відповідають дійсним
обставинам справи.

Враховуючи викладене вище та керуючись
ст. ст. 7, 122, 217, 222, 251, 252, 254, 256, 283,287-289 КУпАП
України, ст.ст. 2, 6, 9-12, 69,71, 86,158-163, 167, 171-2
КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС 1 №373712
від 27.09.2014 року про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн. за правопорушення , передбачене ч. 1
ст. 122 КУпАП.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя:
А. Я. Волчко