Справа № 816/4172/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року 15:14м. ПолтаваСправа
№ 816/4172/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2014 року Кременчуцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (далі - позивач,
Кременчуцька ОДПІ) звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач, ФОП ОСОБА_1) про стягнення
податкового боргу по орендній платі у
розмірі 3013,72 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що за відповідачем
рахується відповідний податковий
борг, що виник у зв'язку з несплатою
узгодженого податкового зобов'язання,
тому підлягає стягненню у судовому
порядку.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надіслав
клопотання про розгляд справи за його
відсутністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча у матеріалах справи
наявні докази про те, що він належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, про причини неявки не
повідомив, клопотань та заперечень не
надав.

Враховуючи, що матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення справи, суд
вважає за можливе проводити розгляд
справи за наявними у справі
матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 18.06.2007, номер запису
про державну реєстрацію - 2 000807,
реєстраційний номер облікової картки
НОМЕР_1.

20.02.2013 відповідачем подано до
податкового органу декларацію з плати
на землю за 2013 рік, в якій самостійно
обчислено суму податкового
зобов'язання у розмірі 1347,73 грн
щомісячно.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
визначено, що орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності - обов'язковий платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.

Згідно пункту 286.2 статті 286
зазначеного Кодексу платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

Пунктом 287.3 статті 287 того ж
кодексу встановлено, що податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак у визначений законом строк
орендна плата за 2013 рік відповідачем в
повному обсязі не сплачена, що
підтверджується витягом з облікової
картки платника, зокрема сума
заборгованості станом на день розгляду
справи в суді становить - 3013,72 грн.

Підпунктом 14.1.175 Податкового кодексу
України визначено, що податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У зв'язку з цим, несплачена сума
грошового зобов'язання з орендної
плати правомірно віднесена позивачем
до податкового боргу.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1
статті 129 Податкового кодексу України
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

На підставі вказаної норми позивачем
нарахована пеня, яка з урахуванням
часткової сплати, становить 109,29 грн.

Згідно положень ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

У разі, коли у платника податків,
якому надіслано (вручено) податкову
вимогу, сума податкового боргу
збільшується, погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Кременчуцькою ОДПІ (Козельщинським
відділенням) 17.12.2013 винесено податкову
вимогу № 64-17, яка повернулась із
поштовою відміткою "За зазначеною
адресою не проживає" (а.с.15).

Доказів оскарження відповідачем
податкової вимоги суду не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.34
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Згідно з пункту 95.1 статті 95
Податкового кодексу України
контролюючі органи здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що минуло 60 днів з дня
направлення податкової вимоги
відповідачу, а також несплату ним
податкового боргу в установлений
термін в добровільному порядку, суд
вважає, що заявлені суми податкового
боргу підлягають стягненню.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Як визначено частиною першою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву,
жодних заперечень чи доказів сплати
суми податкового боргу до суду не
надав.

Враховуючи зазначені вище
положення Податкового кодексу України,
суд дійшов до висновку, що чинним
законодавством контролюючому органу
надано право звертатись до суду з
позовами про стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, а в
разі недостатності коштів на рахунках,
звертатись до суду за дозволом на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Зважаючи на право контролюючого органу
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків на погашення
податкового боргу, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) суму
податкового боргу по орендній платі у
розмірі 3013,72 грн (три тисячі тринадцять
гривень 72 коп.) на розрахунковий
рахунок № 0190, одержувач:
Козельщинське УК/смт. Козельщина/13050500,
, банк одержувача: ГУДКС
України у Полтавській області, МФО: 831019.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови складено 18
листопада 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський