Справа № 415/3254/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 р.Справа №
415/3254/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Лисичанську Луганської
області на постанову Лисичанського
міського суду Луганської області від
29.09.2014р. по справі № 415/3254/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Лисичанську Луганської
області

про визнання дій незаконними та
зобов'язання до вчинення певних дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 08 вересня 2014 р. звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області, в
якому просив суд:

- визнати дії відповідача щодо не
здійснення перерахунку пенсії
незаконними;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату його пенсії з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75% мінімальної пенсії,
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з 01.01.14 р.

В обґрунтування позову вказав, що він з
01 січня 2012 р. отримує пенсію на умовах
визначених Законом України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі Закон), та згідно
постанови КМУ № 1210 від 23.10.2011 р., так як є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інвалідом 2 групи за захворюванням,
пов'язаним з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. Йому
відповідачем виплачується пенсія у
зв'язку із встановленням інвалідності.
Вважає, що розмір його державної пенсій
повинен бути не нижчим 8 мінімальних
пенсій за віком, розмір додаткової
пенсії - 75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону.
Але йому було виплачено пенсію у значно
меншому розмірі.

Ухвалою Лисичанського міського суду
Луганської області від 09.09.14 р. позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Лисичанську Луганської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання до вчинення певних дій
залишено без розгляду за період з 01.01.14
р. по 07.03.14 р.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Лисичанського міського
суду Луганської області від 29.09.14 року
позов задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в м.Лисичанську
Луганської області щодо ненарахування
та невиплати державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду здоров'ю
ОСОБА_1 в розмірі, меншому, ніж
передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у період з
08 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Лисичанську
Луганської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, за період
з 08 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом на відповідний період, з
урахуванням проведених виплат.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з
04.04.2014 р. безстроково - інвалідом 2-ї
групи, має пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни (а.с. 4-5). Його
захворювання пов'язано з роботами з
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
(а.с.14). Позивач перебуває на обліку в
УПФУ в м.Лисичанську Луганської
області.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
проведення перерахунку пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а
відповідач неправомірно відмовив у
проведенні вказаного перерахунку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 49 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", пенсія позивача, як особі,
віднесеної до категорії 2, повинна
складатись з державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", розмір
пенсії для інвалідів 2 групи,
призначеної у відповідності з цим
Законом повинен бути не нижчим 8
мінімальних пенсій за віком, а згідно
зі ст.50 Закону таким інвалідам 2 групи
виплачується додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Закон України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 16 січня 2014 р. у
редакції не містив жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 р. пряме застосування
ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Такі обмеження були встановлені ЗУ
«Про внесення змін у ЗУ про державний
бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 р.,
що набрав чинності 03.08.2014 р. і
передбачив, зокрема у п. 67 прикінцевих
положень установити, що норми і
положення статей 50, 54 Закону
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 р.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України
визначено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Частиною 1 статті 8 Конституції
передбачено, що в Україні визнається і
дії принцип верховенства права. При
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод ( ч.3 ст.22 Конституції).

За таких обставин, правовідносини щодо
виплати державної та додаткової пенсії
особам, які постраждали внаслідок
аварії на ЧАЕС, у період з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року регулюються Законом, а тому
застосування до таких правовідносин
підзаконного акту суперечить
Конституції України.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві з 01 січня 2014
р. по 02.08.2014 р. застосуванню підлягає не
постанова Кабінету Міністрів України
№1210 від 23 листопада 2011 р., а норми
закону.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позивач з 08.03.2014 року має
право на державну пенсію відповідно до
статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, за період
з 08 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом на відповідний період, з
урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Таким чином, позовні вимоги за період з
03.08.14 р. не є предметом апеляційного
перегляду.

За таких обставин, колегія суддів
вважає доведеним належними та
допустимими доказами той факт, що
сплачуючи основну та додаткову пенсію
у розмірі, нижчому від передбаченого
чинним законодавством, суб'єкт владних
повноважень діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, без з'ясування
необхідних обставин, чим порушено
законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано частково
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 29.09.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області
залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду
Луганської області від 29.09.2014р. по
справі № 415/3254/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бартош Н.С.