Справа № 2а-2716/11/2670
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метро Груп Байінг
Украйна» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року у адміністративній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Метро
Груп Байінг Украйна» до Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, за участю
прокурора Дарницького району м. Києва,
про скасування податкових повідомлень
- рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкових
повідомлень - рішень від 25.06.2010 року
№/0/22896, від 07.09.2010 року №/1,
від 29.11.2010 року №/2/46126.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
червня 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
червня 2014 року скасовано, та прийнято
нову про задоволення позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 04 червня 2014 року рішення
судів попередніх інстанцій скасовані,
а справу направлено до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав неповного з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 серпня 2014 року та
ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів,
посадовими особами відповідача
проведено позапланову документальну
перевірку фінансово - господарської
діяльності з питань дотримання
позивачем вимог податкового, іншого
законодавства за період з 11.02.2008 року по
31.03.2010 року та валютного законодавства
за період з 11.02.2008 року по 31.03.2010 року; за
наслідками перевірки складено акт від
01.06.2010 року №3531/2306/35757598.

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем п. 1.32, п. 5.1, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», що призвело до
заниження податку на прибуток на
загальну суму 2202410,94 грн.

Згідно акту перевірки позивачем
завищено валові витрати на загальну
суму 8809643,75 грн., оскільки віднесено до
витрат суму послуг з надання персоналу
постачальником - нерезидентом
Компанією «МГБ Метро Груп Байінг
Інтернешнл ГмбХ» (Німечиина) за угодою
про надання персоналу від 12.02.2008 року,
які не пов'язані з організацією та
веденням господарської діяльності
товариства.

На обґрунтування цього висновку СДПІ
зазначає про неналежне документальне
підтвердження цих витрат первинними
документами, а також про відсутність
зв'язку спірних витрат з господарською
діяльністю платника з огляду на факт
виплати позивачем заробітної плати
залученим на умовах оренди працівникам
з одночасною сплатою винагороди
названому провайдеру.

25 червня 2010 року відповідачем винесено
податкове повідомлення - рішення
№/0/22896, яким позивачу визначено
грошове зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 4404821,88 грн., у
тому числі за основним платежем 2202410,94
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 2202410,94 грн.

Зазначене податкове повідомлення -
рішення було оскаржено в
адміністративному порядку до
вищестоящих органів, за наслідками
чого винесені податкові повідомлення -
рішення від 07 вересня 2010 року №/1,
від 29 листопада 2010 року №/2/46126.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції погодився з
висновками контролюючого органу,
оскільки позивачем не надано доказу
наявності позитивного економічного
результату за наслідками укладення
угоди про надання персоналу від 12.02.2008
року з Компанією «МГБ Метро Груп Байінг
Інтернешнл ГмбХ» (Німечиина) та не
підтверджено отримання позивачем
будь-якої економічної вигоди за
наслідками залучення спеціалістів
згідно зі спірною угодою.

На думку суду першої інстанції,
позивачем безпосередньо виплачувалась
заробітна плата працівникам, які були
надані нерезидентом за угодою про
надання персоналу, із одночасним
відрахуванням та сплатою обов'язкових
платежів до бюджету, що свідчить про
існування безпосередніх трудових
правовідносин між позивачем та
відповідними працівниками, що в свою
чергу виклює послуги з оренди
персоналу.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статі 3
Господарського кодексу України, під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Частиною 2 статті 3 цього Кодексу
передбачено, що господарська
діяльність, яка здійснюється для
досягнення економічних і соціальних
результатів та з метою одержання
прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Згідно пункту 1.32 статті 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» господарська діяльність -
будь - яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податку.

Водночас за відсутністю факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

При цьому, під час розгляду зазначеної
категорії справ необхідно звертати
особливу увагу на дослідження
реальності здійснення господарських
операцій платника податку, на підставі
яких таким платником були сформовані
дані податкового обліку та приймати на
підтвердження даних податкового
обліку лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Так, між позивачем (замовник) та
Компанією «МГБ Метро Груп Байінг
Інтернешнл ГмбХ» (виконавець) укладено
Угоду про надання персоналу від 12
лютого 2008 року, згідно якої останній
надає замовнику кваліфікований
персонал для заповнення вакансій,
вказаних у додатку 1 до даної угоди. Всі
надані спеціалісти незмінно
залишаються працівниками виконавця,
але виконують свої обов'язки згідно з
вказівками та під контролем замовника.
Згідно з положеннями цієї угоди,
замовник зобов'язується перерахувати
виконавцю винагороду за надання
персоналу згідно статті 7 даної угоди.

Згідно пункту 2.2 Угоди персонал,
наданий виконавцем, може мати місцеві
трудові договори з замовником, якщо це
необхідно згідно з законодавством
України, для отримання дозволу на
працевлаштування в Україні.

Згідно пункту 7 Угоди, винагорода за
послуги з надання спеціалістів
виконавцем розраховується на основі
річних управлінських витрат,
прибутковості та ставок наданих
спеціалістів і включає заробітну
плату, бонуси та інші види гарантій і
компенсацій, що надаються кожному
працівнику у відповідності до його
договору та системи заробітної плати
та бонусів, засобів стимулювання та
інших виплат.

Додатком 1 до вказаної угоди визначено
перелік спеціалістів: керуючий
директор, стратегічний менеджер
відділу закупок продовольчої групи
товарів, менеджер відділу
інформаційного менеджменту, асистент
менеджера відділу інформаційного
менеджменту, менеджер відділу закупок
непродовольчої групи товарів, менеджер
відділу закупок продовольчої групи
товарів.

На виконання умов договору між
сторонами були складені акти прийому
передачі послуг в межах угоди про
надання персоналу від 31.10.2008 року, від
31.12.2008 року, від 30.01.2009 року, від 26.02.2009
року, від 30.03.2009 року, від 29.04.2009 року, від
27.05.2009 року, від 25.06.2009 року, згідно яких
виконавець надав, а замовник прийняв
спеціалістів за відповідні періоди з
12.02.2008 року по 31.10.2008 року, з 01.11.2008 року
по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 27.01.2009
року, з 28.01.2009 року по 23.02.2009 року, за
березень 2009 року, за квітень 2009 року, за
травень 2009 року, за червень 2009 року (т. 1
а.с. 142 - 149).

Також, під час виконання умов договору
позивачу були виставлені рахунки -
фактури (інвойси) (т. 3 а.с. 47 - 54) на
підставі яких позивачем було здійснено
оплату, про що свідчить наявні в
матеріалах справи платіжні доручення
(т. 3 а.с. 41 - 46).

Згідно вказаних актів виконавець
надав, а замовник прийняв спеціалістів:
керуючого директора: Росена Дімітрова,
менеджера відділу інформаційного
менеджменту: Франка Хеча, асистента
менеджера відділу інформаційного
менеджменту: Аніту Едіт Байхер,
менеджера відділу закупок
непродовольчої групи товарів: Зільке
Кольлеппель, менеджера відділу закупок
продовольчої групи товарів: Мішель
Андреаса Вайсса, стратегічного
менеджера з закупівлі продовольчої
групи товарів: Завадського Вадима
Володимировича. Також, в актах
зазначена сума компенсації, що
належить до сплати за надання
спеціалістів.

Згідно матеріалів справи, вказані
особи працювали на Товаристві з
обмеженою відповідальністю «Метро
Груп Байінг Украйна», що
підтверджується дозволами на
працевлаштування, посадовими
інструкціями, трудовими договорами,
договорами про припинення строкового
договору, табелями обліку використання
робочого часу, графіками робочого часу,
штатними розписами, довідкою про те, що
на товаристві працювали іноземні
особи, накази про призначення та
звільнення з посади, довідки про
нараховані виплати, розрахункові
відомості по кожному фахівцю.

Те, що вказані особи працювали на
товаристві не заперечується
відповідачем, проте, на його думку,
позивач не мав право формувати валові
витрати у зв'язку із оплатою послуг за
зазначеною угодою, оскільки відповідні
витрати не пов'язані із господарською
діяльністю позивача та не підтверджені
необхідними документами.

Разом з тим, згідно пояснень позивача
щодо наявності економічної вигоди за
наслідками залучення іноземних
спеціалістів, залучення працівників
для заповнення посад мало на меті
розвиток бізнесу товариства на
високому рівні з урахуванням
міжнародного досвіду та знань таких
спеціалістів для досягнення
позитивних економічних результатів
діяльності. Направлені спеціалісти
були залучені для заповнення головних
управлінських вакансій товариства
(генеральний директор) та керівних
посад за основним напрямком
діяльності, а саме у сфері закупівель
(начальник відділу закупівель,
стратегічний менеджер відділу
закупівель продовольчої групи товарів,
менеджер відділу закупок
непродовольчої групи товарів, менеджер
відділу закупок продовольчої групи
товарів).

З аналізу посадових обов'язків
залучених спеціалістів, що передбачені
посадовими інструкціями, трудовими
договорами, колегією суддів
встановлено, що такі спеціалісти
покликані забезпечити саму
життєдіяльність закупівельного
підприємства.

Як зазначив позивач, без наявності на
товаристві вказаних посад його
функціонування не було б можливим, та,
як наслідок, отримання економічного
ефекту від провадження господарської
діяльності.

Крім того, залучення іноземних
спеціалістів при розвитку нового
бізнесу є загальною практикою компанії
Метро Групи, яка передбачена в Правилах
міжнародних призначень на посаду (т. 3
а.с. 64 - 67).

Згідно вступної частини вказаних
правил, заявленою метою компаній Метро
Груп є зростання прибутку, обумовлене
інтернаціоналізацією. Компанія визнає,
що досягнення цієї мети вимагає
наявності іноземних співробітників,
які хочуть і готові працювати за межами
їхньої рідної країни. Як наслідок,
призначення на посади іноземних
працівників продовжуватиме мати
вирішальне значення для Метро Груп.
Основними цілями такого призначення є:

- передати знання та досвід у сфері
ведення роздрібної та оптової
торгівлі, а також комерційні, технічні
та управлінські знання та досвід, та
підвищити кваліфікацію й навчити
місцевий персонал з метою набуття ним
кваліфікацій, необхідних для
досягнення успіху;

- здобути міжнародно -
компетентних менеджерів, здатних як
розуміти глобальне бізнес середовище,
так і здійснювати діяльність у різних
країнах та культурах. Розвиток
міжнародного персоналу є визначальним
для цілей Метро Груп з розширення своєї
діяльності за кордоном та досягнення
успіху на іноземних ринках;

- сприяти створенню єдиної
корпоративної ідентичності. Мета
полягає в тому, що б здійснити прогрес в
інтернаціоналізації, який
відображатиметься у співпраці
персоналу по всьому світу.

Також, про досягнення позивачем
позитивного економічного результату
діяльності свідчить відображений в
акті перевірки прибуток за період в
якому залучалися спеціалісти.

На виконання пункту 1 Порядку
оформлення іноземцям та особам без
громадянства дозволу на
працевлаштування в Україні,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 листопада 1999
року №2028 (втратив чинність 15.05.2009 року),
позивачем було отримано дозволи на
працевлаштування.

Відповідно до пункту 1 вказаного
Порядку дозвіл на працевлаштування
оформляється іноземцю або особі без
громадянства (далі - іноземець), який
має намір займатися в Україні трудовою
діяльністю, за умови, якщо в країні
(регіоні) відсутні працівники, які
спроможні виконувати цей вид роботи,
або є достатні обґрунтування
доцільності використання праці
іноземних фахівців, якщо інше не
передбачене міжнародними договорами
України.

Окрім цього, позивачем були надані
пояснення розрахунків вартості послуг
із залучення спеціалістів та аналізу
економічної обґрунтованості розміру
сум за оплату послуг.

Таким чином, колегія суддів не приймає
до уваги посилання відповідача на
неправомірне віднесення позивачем до
витрат витрати за угодою про надання
персоналу від 12.02.2008 року, оскільки
метою придбання цих послуг є передача
іноземного досвіду працівникам
замовника (позивача у справі) для
нормального та успішного
функціонування його компанії, що
цілком відповідає сфері діяльності та
діловій меті товариства.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5
зазначеного Закону до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
передбачено, що не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
отримані позивачем послуги за угодою
про надання персоналу від 12.02.2008 року з
Компанією «МГБ Метро Груп Байінг
Інтернешнл ГмбХ» (Німечиина) отримали
економічної вигоди, позивачем доведено
використання послуг в господарській
діяльності, відповідно, надані
первинні документи є належними
доказами у справі.

За таких обставин, оскільки позивачем
правомірно було віднесено до складу
валових витрат витрати за угодою про
надання персоналу від 12.02.2008 року,
колегія суддів приходить до висновку
про протиправність оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень.

Тому, податкові повідомлення - рішення
від 25.06.2010 року №/0/22896, від 07.09.2010
року №/1, від 29.11.2010 року
№/2/46126 підлягають визнанню
протиправними та скасуванню.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми матеріального
права, в зв'язку з чим постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Метро
Груп Байінг Украйна» задовольнити.

Скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
25.06.2010 року №/0/22896, від 07.09.2010 року
№/1, від 29.11.2010 року №/2/46126.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі
складено 17.11.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя

Ісаєнко Ю.А.

Судді:

Оксененко О.М.

Федотов І.В.