Справа № 825/4046/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/4046/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Баргаміна
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О.,
Безименної Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 27.11.2013 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області, головного
державного інспектора Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Чернігівській області Бурої О.І. про
визнання протиправними та скасування
протоколу та припису,-

В С Т А
Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області, головного
державного інспектора Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Чернігівській області Бурої О.І. про
визнання протиправними та скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення № 25-01-020/0934 від 13.09.2013 та
припису № 25-01-020/1055 від 13.09.2013.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 27.11.2013
вищевказаний адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано припис
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області №
25-01-020/1055 від 13.09.2013. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач - Територіальна державна
інспекція з питань праці у
Чернігівській області подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а оскаржувана
постанова суду - скасуванню в частині з
наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що припис № 25-01-020/1055 від 13.09.2013 підлягає
скасуванню, оскільки в діях позивача
судом не встановлено порушень
законодавства про працю з трудових
відносин, визначених в оскаржуваному
приписі. Позовні вимоги ОСОБА_2 в
частині визнання протиправним та
скасування протоколу про
адміністративне правопорушення №
25-01-020/0934 від 13.09.2013 задоволенню не
підлягають, з тих підстав, що протокол
про адміністративне правопорушення не
вважається рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому не підлягає оскарженню
в порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду в повній мірі, з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до наказу № 78 від 01.07.2013 та
направлення на проведення перевірки
суб'єкта господарювання № 1310 від 02.09.2013
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Чернігівській області
проведено перевірку ТОВ «Компанія
електронне світло», директором якого є
ОСОБА_2, щодо додержання законодавства
про працю, про що складено акт
перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 25-01-020/1076 (а.с.
96-108).

Під час перевірки інспекцією виявлено
факти, які кваліфіковані як порушення
законодавства про працю: порушення
пункту 2.1 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників -
трудові книжки і вкладиші до них не
заповнюються у відповідних розділах
українською і російською мовами. Так у
трудових книжках Гур’єва Д.В.
(прийнятий 20.02.2012) Білика (прийнятий
21.11.2012) та інших відсутні записи про
роботу у відповідному розділі
російською мовою; порушення статті 96
КЗпП України - на підприємстві не
дотримуються міжпосадові
співвідношення розмірів посадових
окладів. Так, посадовий оклад
начальника складського господарства
встановлений на рівні з посадовим
окладом налагоджувальника
технологічного устаткування в розмірі
1190 грн; порушення статті 142 КЗпП України
- трудовий розпорядок на підприємстві
визначений правилами внутрішнього
трудового розпорядку, які затверджені
директором одноосібно, без
затвердження трудовим колективом.

Головним державним інспектором
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області
Бурою О.І. - 13.09.2013 на позивача складено
протокол про адміністративне
правопорушення № 25-01-020/0934 (а.с. 2).

За результатами перевірки прийнято
припис № 25-01-020/1055 від 13.09.2013, яким
директору підприємства приписано:
записи у трудових книжках проводити у
відповідності до вимог пункту 2.1
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок; систему оплату праці
привести у відповідність до вимог
статті 96 КЗпП України; затвердити на
підприємстві правила внутрішнього
трудового розпорядку (а.с. 3).

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року

Згідно вимог статті 48 КЗпП України,
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.
Порядок ведення трудових книжок
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України № 58 від 29.07.1993,
трудові книжки і вкладиші до них
заповнюються у відповідних розділах
українською і російською мовами.

Водночас, статтею 13 Закону України «Про
засади державної мовної політики»
передбачено, що паспорт громадянина
України або документ, що його заміняє, і
відомості про його власника, що
вносяться до нього, виконуються
державною мовою і поруч, за вибором
громадянина, однією з регіональних мов
або мов меншин України. Дія цього
положення поширюється й на інші
офіційні документи, що посвідчують
особу громадянина України або
відомості про неї (записи актів
громадянського стану і документи, що
видаються органами реєстрації актів
громадянського стану, документ про
освіту, трудова книжка, військовий
квиток та інші офіційні документи), а
також документи, що посвідчують особу
іноземця або особу без громадянства, у
разі наявності письмової заяви особи.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції,
що відповідачем неправомірно
встановлено порушення пункту 2.1
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, оскільки
в даному випадку потрібно
застосовувати норми Закону України
«Про засади державної мовної
політики», оскільки останній має вищу
юридичну силу.

Щодо виявленого порушення статті 96
КЗпП України, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про оплату праці», та статті 96 КЗпП,
основою організації оплати праці є
тарифна система оплати праці, яка
включає тарифні сітки, тарифні ставки,
схеми посадових окладів і
тарифно-кваліфікаційні характеристики
(довідники). Тарифна система оплати
праці використовується для розподілу
робіт залежно від їх складності, а
працівників - залежно від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки. Вона є основою формування та
диференціації розмірів заробітної
плати. Формування тарифної сітки (схеми
посадових окладів) провадиться на
основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати, та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів). Віднесення
виконуваних робіт до певних тарифних
розрядів і присвоєння кваліфікаційних
розрядів робітникам провадиться
власником або уповноваженим ним
органом згідно з
тарифно-кваліфікаційним довідником за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником).
Посадові оклади службовцям установлює
власник або уповноважений ним орган
відповідно до посади і кваліфікації
працівника. За результатами атестації
власник або уповноважений ним орган
має право змінювати посадові оклади
службовцям у межах затверджених у
встановленому порядку мінімальних і
максимальних розмірів окладів на
відповідній посаді.

Судом першої інстанції взято до уваги
Методику визначення окладів
відповідно посад (професій) на
підприємстві ТОВ «Компанія електронне
світло» (а.с. 45), яка затверджена
наказом № 11 від 14.09.2011 (а.с. 5).

Згідно вказаної Методики на
підприємстві ТОВ «Компанія електронне
світло» для кожної категорії
працівників та професійно-посадових
груп встановлені тарифні розряди та
тарифні коефіцієнти. Для першого
розряду складності на підприємстві
встановлено оклад (тарифну ставку) у
розмірі 1148 грн, інші оклади (ставки)
розраховані множенням зазначеного
окладу першого розряду на відповідний
коефіцієнт. Так, для начальника
господарства складського встановлено
такі коефіцієнти: 1,015, 1,024, 1, 034, 1,042, 1,052,
1,06, а для налагоджувальника
технологічного господарства: 1,015, 1,024, 1,
034, 1,042.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
встановлення відповідачем
недотримання позивачем вимог статті 96
КЗпП України в частині недотримання
міжпосадового співвідношення розмірів
посадових окладів спростовується
матеріалами справи.

Однак, детально дослідивши зміст
наказу № 11 від 14.09.2011 «Про погодження
Штатного розпису, Правил внутрішнього
розпорядку та Положення про оплату
праці з представником трудового
колективу» (а.с. 5), колегія суддів
доходить висновку про відсутність
будь-яких вказівок чи посилань на
затвердження Методики визначення
окладів відповідно посад (професій) на
підприємстві ТОВ «Компанія електронне
світло» (а.с. 45). Такий наказ містить
вказівку щодо погодження з
уповноваженим представником трудового
колективу штатного розпису, правил
внутрішнього розпорядку, положення про
оплату праці, і аж ніяк щодо
затвердження Методики визначення
окладів відповідно посад (професій) на
підприємстві ТОВ «Компанія електронне
світло».

Крім того, апелянтом в своїй
апеляційній скарзі зазначено, що на
момент проведення перевірки вказана
методика відповідачу не надавалась.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність порушення
ст. 96 КЗпП України з боку ТОВ «Компанія
електронне світло», що полягало у
недотриманні міжпосадового
співвідношення розмірів посадових
окладів.

Щодо виявленого порушення статті 142
КЗпП України, колегія суддів вважає
необхідним зазначити наступне.

Згідно статті 142 КЗпП України, трудовий
розпорядок на підприємствах, в
установах, організаціях визначається
правилами внутрішнього трудового
розпорядку, які затверджуються
трудовими колективами за поданням
власника або уповноваженого ним органу
і виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) на
основі типових правил.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.
4), Правила внутрішнього трудового
розпорядку затверджені наказом
директора ТОВ «Компанія електронне
світло» № 2 від 26.07.2011 (а.с. 4).

В подальшому, наказом № 11 від 19.09.2011 (а.с.
5) на підставі протоколу № 3 загальних
зборів трудового колективу від 19.09.2011
вказані Правила погоджено з
представником трудового колективу,
обраного протоколом № 1 загальних
зборів трудового колективу від 19.09.2011.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов висновку, що правові підстави
стверджувати, що Правила внутрішнього
трудового розпорядку не було
затверджено трудовим колективом,
відсутні.

Однак, в апеляційній скарзі апелянтом
зазначено, що під час проведення
перевірки відповідачу - головному
державному інспектору Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Чернігівській області Бурої О.І. надано
на її прохання правила внутрішнього
трудового розпорядку затверджені
директором в односторонньому порядку
(одноосібно) від 26.07.2011. В правилах
внутрішнього трудового розпорядку не
містилось відомостей про їх
затвердження загальними зборами
трудового колективу протоколом № 3.

Крім того, згідно пояснень ОСОБА_2 щодо
якого складено протокол № 25-01-020/0934 від
13.09.2013 про адміністративне
правопорушення «трудовий розпорядок
доведено до працівників в усній формі»
(а.с. 2).

Тобто, директором підприємства ОСОБА_2
підтверджено факт наявності порушення
ст. 142 КЗпП України - правила
внутрішнього трудового розпорядку
затверджені директором одноосібно, без
затвердження трудовим колективом.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення № 25-01-020/0934 від 13.09.2013, на
підставі частини першої статті 2,
частини другої ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, статті 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
протокол про адміністративне
правопорушення не вважається рішенням
суб'єкта владних повноважень в
розумінні КАС України, а тому не
підлягає оскарженню в порядку
адміністративного судочинства.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, а тому
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню в частині.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н
О В И Л А:

Апеляційну скаргу Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Чернігівській області - задовольнити
частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 27.11.2013 в
частині скасування припису щодо
порушення ст. 96 КЗпП України - на
підприємстві не дотримується
міжпосадові співвідношення розмірів
посадових окладів та порушення ст. 142
КЗпП України - трудовий розпорядок на
підприємстві визначений правилами
внутрішнього трудового розпорядку, які
затверджені директором одноосібно, без
затвердження трудовим колективом
скасувати та ухвалити в цій частині
нову, якою у задоволенні цих позовних
вимог відмовити.

В решті постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
27.11.2013 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено:
04.11.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Безименна Н.В.