Справа № 2а-2679/10/2570
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/74775/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Айтек-Україна»

на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.04.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.10.2011

у справі № 2а-2679/10/2570

за позовом Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України в
Чернігівській області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айтек-Україна»

про стягнення фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айтек-Україна» про
стягнення в дохід бюджету 35357,90 грн.
штрафу.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.04.2011,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27.10.2011, позов задоволено. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айтек-Україна»
фінансову санкцію у вигляді штрафу в
сумі 35357,90 грн. в доход Державного
бюджету.

Відповідач подав касаційну скаргу, в
якій просить скасувати судові рішенні
судів попередніх інстанцій, прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
позову відмовити. Посилається на
порушення судами норм матеріального
права: ст.ст. 1, 15, 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР,
пункти 4, 16-19 Правил роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, затверджених
постановою КМУ від 30.07.1996 № 854.

Відповідачем до суду касаційної
інстанції подані заперечення на
касаційну скаргу, в яких він просить
відмовити у задоволенні касаційної
скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що штрафні санкції, вимоги
про стягнення яких є предметом позову,
застосовані за рішенням позивача від
31.03.2010 №26/32/048 за порушення ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995
№ 481/95-ВР (із змінами і доповненнями,
далі - Закон №481), що виразилося у
зберіганні алкогольних напоїв у місці,
не внесеному до Єдиного реєстру, в сумі
33586,9 грн., та зберіганні тютюнових
виробів у місці, не внесеному до
Єдиного реєстру, в сумі 1771,00 грн.

В основу рішення про застосування
фінансових санкцій покладено акт
перевірки від 25.03.2010, в якому
зафіксовані встановлені перевіркою
порушення: зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів у місцях,
не внесених до Єдиного реєстру місць
зберігання.

Ухвалюючи судові рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що законність рішення позивача від
31.03.2010 №26/32/048 про застосування до
відповідача фінансових санкцій
встановлена в межах розгляду іншої
адміністративної справи, в якій
відповідач оспорював законність
прийнятого відносно нього рішення.

Суд касаційної інстанції вважає,
що судами попередніх судових інстанцій
допущено порушення норм матеріального
права щодо факту порушення
відповідачем вимог ст. 15 Закону №481,
якою визначено, що зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів здійснюється в місцях
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, внесених до Єдиного
реєстру, незалежно від того, кому
належить таке місце зберігання, або
того, за заявою якого суб'єкта
господарювання таке місце зберігання
було внесено до Єдиного реєстру.

Відповідно до ст.1 Закону №481 місцем
зберігання визначено місце, яке
використовується для зберігання
спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання. Єдиний державний реєстр
місць зберігання (Єдиний реєстр) -
перелік місць зберігання, який
ведеться органами державної
податкової служби України і містить
визначені цим Законом відомості про
місцезнаходження місць зберігання та
відомості про заявників.

Порядок ведення Єдиного державного
реєстру місць зберігання затверджений
наказом ДПА України від 28.05.2002 №251 «Про
затвердження Порядку ведення Єдиного
державного реєстру місць зберігання та
форми довідки про внесення місця
зберігання до Єдиного державного
реєстру», зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 15.08.2002 за
№670/6958.

Відповідно до п.2.1. вказаного Порядку до
Єдиного реєстру вносяться, зокрема,
місця зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Аналізуючи вищенаведені положення
законодавства, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
підставою для внесення місця
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів до Єдиного реєстру є
саме факт зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів в
приміщенні, яке використовується для
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Вимоги до місця зберігання алкогольних
напоїв визначені у пункті 16 постанови
Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №
854 «Про затвердження Правил роздрібної
торгівлі алкогольними напоями», в
якому зазначено, що алкогольні напої
зберігаються у спеціальних
приміщеннях, відомості про
місцезнаходження яких заносяться до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання. Приміщення для зберігання
алкогольних напоїв повинні добре
вентилюватися, не мати стороннього
запаху, бути непроникними для прямих
променів світла, обладнані охоронною
сигналізацією. Пункт 17 вказаних Правил
містить вимоги про те, що закорковані
пляшки з алкогольними напоями
зберігають у горизонтальному
положенні з метою запобігання
висиханню корку, а пляшки з іншою
укупоркою - у вертикальному положенні.
Пунктом 18 Правил передбачені вимоги
щодо температурного режиму при
зберігання алкогольних напоїв,
зокрема, горілки та горілки особливої -
від -5° С до +25° С, лікеро-горілчаних
виробів - від +10° С до +20° С і відносній
вологості повітря не більш як 85
відсотків, вино - від +8° С до +16° С
(напівсолодке, напівсухе - від -2° С до +8°
С), коньяку - не менш як +5° С.

Вимоги до місця зберігання тютюнових
виробів встановлені в Правилах
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами, затверджених наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від
24.07.2002 № 218, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 20.08.2002 за
№ 679/6967, у пункті 15 яких зазначено, що
приміщення для зберігання тютюнових
виробів повинні бути сухими, чистими, з
відносною вологістю повітря 60 (±10)
відсотків. Ящики з тютюновими виробами
повинні розміщуватися на піддонах,
брусках або інших конструкціях
(пристроях) на висоті не менше ніж 10 см
від підлоги з проміжками для
циркуляції повітря в штабелях висотою,
що унеможливлює деформацію нижнього
ящика. Відстань від штабеля до джерела
тепла та стін повинна бути не менше 1 м.
Пункт 16 вказаних Правил визначає, що не
допускається зберігання тютюнових
виробів в одному приміщенні разом із
продуктами, що швидко псуються, та
товарами, що мають запах та властивість
самим вбирати запах.

Обставини проведення перевірки кафе,
що розташоване за адресою: м.Чернігів,
проспект Миру, 33, діяльність в якому
здійснює позивач, свідчать про те, що
працівниками контролюючого органу
проведена перевірка закладу
громадського харчування, на який
позивачем отримані відповідні
ліцензії на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами.

При цьому Закон №481 під роздрібною
торгівлею розуміє діяльність по
продажу товарів безпосередньо
громадянам та іншим кінцевим
споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно
від форми розрахунків, у тому числі на
розлив у ресторанах, кафе, барах, інших
суб'єктах господарювання громадського
харчування; а місцем торгівлі визначає
місце реалізації товарів, у тому числі
на розлив, в одному торговому
приміщенні (будівлі) за місцем його
фактичного розташування, для тютюнових
виробів - без обмеження площі, для
алкогольних напоїв - торговельною
площею не менше 20 кв. м, обладнане
електронними контрольно-касовими
апаратами (незалежно від їх кількості)
або де є товарно-касові книги
(незалежно від їх кількості), в яких
фіксується виручка від продажу
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів незалежно від того, чи
оформляється через них продаж інших
товарів.

Суд касаційної інстанції дійшов
висновку, що приміщення кафе за своїм
цільовим призначенням як заклад
громадського харчування не є місцем
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, оскільки в ньому
безпосередньо здійснюється роздрібна
торгівля алкогольними напоями та
тютюновими виробами, що не підпадає під
ознаки місця зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, тому не
потребує внесення до Єдиного реєстру.

Отже, суд касаційної інстанції вважає,
що суди попередніх інстанцій дійшли
помилкового висновку про наявність
підстав для стягнення з відповідача
фінансових санкцій.

При цьому враховує, що постановою
Вищого адміністративного суду України
від 17.11.14 скасовано постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10.06.2010 і
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 та
задоволено позов ТОВ «Айтек-Україна»
про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій від
31.03.2010 №26/32/048.

Враховуючи викладене, судові рішення
судів попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 229, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Айтек-Україна» задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.04.2011 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від
27.10.2011скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, передбачених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, за заявою, поданою
через Вищий адміністративний суд
України у порядку, встановленому
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун