Справа № 2а-10924/10/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/1672/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Дніпро-Вікторія»

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 вересня 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 грудня 2010
року

у справі № 2а-10924/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро-Вікторія»

до Державної податкової інспекції у
Оболонському районі міста Києва

про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпро-Вікторія»
(далі - позивач) звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва (далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 03 лютого 2009 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 вересня 2010 року в задоволені позову
відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 грудня 2010
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 вересня 2010 року залишено без змін.

В касаційній ТОВ «Дніпро-Вікторія»,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 вересня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 грудня 2010 року і ухвалити нове
судове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступне.

ДПА в Київській області була проведена
перевірка за дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, а саме:
господарської одиниці - залу гральних
автоматів, що розташований за адресою
м. с. Тарасівка, вул. Шевченка, 2/4, та
належить суб'єкту господарської
діяльності - ТОВ «Дніпро-Вікторія», за
результатами якої складений акт від 08
січня 2009 року на бланку № 000043
(зареєстрований за № 0019/26/54/23/30407788).

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені вимоги пунктів
1, 2 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», які полягали: у непроведенні
розрахункових операцій через
реєстратор розрахункових документів
та невидачі розрахункових документів
на суму 700,00 грн. (при здійсненні ставки)
та 400,00 грн. (при поверненні ставки); у
здійсненні позивачем розрахункових
операцій з надання послуг у сфері
грального бізнесу із застосуванням 24
гральних автоматів (усі знаходились в
робочому стані та підключені до
електромережі), які не обладнані
блоками фіскальної пам'яті.

03 лютого 2009 року на підставі вказаного
акта перевірки ДПІ у Оболонському
районі м. Києва прийняла рішення №
, яким на підставі пунктів 1, 2
статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» застосувала до ТОВ
«Дніпро-Вікторія» штрафні (фінансові)
санкції у сумі 13660,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що починаючи з 01 липня 2008 року
Державний реєстр реєстраторів
розрахункових операцій містить модель
реєстратора під назвою «Фіскал», сфера
застосування якого - казино, зали
гральних автоматів, фіскалізації
гральних автоматів, торгівля та
послуги гральних закладів, в той час як
позивач на жодному пристрої
(обладнанні), вказану модель
реєстратора не встановив, не
зареєстрував, не опломбував та не
перевів у фіскальний режим роботи, з
урахуванням того, що належних та
допустимих доказів несумісності
комп'ютерно-касової системи «Фіскал» з
гральними автоматами, які
використовувались у господарській
одиниці позивача, як-то експертний
висновок тощо, позивачем надано не
було. Також, суд виходив з того, що
доказів проведення через реєстратор
розрахункових операцій та видачі
розрахункових документів на суму
здійсненої та повернутої ставок
позивачем надано не було.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів попередніх, з огляду
на наступне.

Правові засади застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг визначені Законом
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин) на
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій формі при наданні послуг у
сфері грального бізнесу законодавець
покладає обов'язок проводити
розрахункові операції через
зареєстровані, опломбовані в
установленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій, видавати
розрахунковий документ встановленої
форми, а також застосовувати
реєстратори розрахункових операцій, що
включені до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій, з
додержанням встановленого порядку їх
застосування.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
розрахунковий документ - документ
встановленої форми та змісту (касовий
чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що
підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання
(повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у
випадках, передбачених цим Законом, і
зареєстрованим у встановленому
порядку реєстратором розрахункових
операцій або заповнений вручну.

Статтею 11 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що терміни переведення
суб'єктів господарювання на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій
встановлюються Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики, Державної
податкової адміністрації України та
Національного банку України.

Пунктом 6 додатку до постанови Кабінету
Міністрів України від 07 лютого 2001 року
№121 «Про терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій»
(в редакції на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено
термін переведення суб'єктів
підприємницької діяльності, які
працювали у сфері грального бізнесу із
використанням гральних автоматів до 31
грудня 2006 року.

Абзацом 1 статті 12 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що на території України у
сферах, визначених цим Законом,
дозволяється реалізовувати та
застосовувати лише ті реєстратори
розрахункових операцій вітчизняного
та іноземного виробництва, які
включені до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій
та конструкція і програмне
забезпечення яких відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 07 лютого 2001 року № 121 «Про
терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій»
(в редакції на момент виникнення
спірних правовідносин) на Міністерство
промислової політики України було
покладено обов'язок забезпечити
організацію розроблення автоматів з
продажу товарі (послуг), які
відповідатимуть зазначеним вимогам, а
також запам'ятовуючих пристроїв
(фіскальної пам'яті) для оснащення
автоматів, що вже діють.

Наказами Державної податкової
адміністрації України від 01 липня 2008
року № 430 та від 10 вересня 2008 року № 581
«Про затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин) до
Державного реєстру було включено
комп'ютерно-касову систему «Фіскал»,
яка призначена для фіскалізації
гральних автоматів, автоматизації
збору, обліку і контролю даних про
функціонування залів гральних
автоматів.

Таким чином, з вищевикладеного
випливає, що держава виконала взятий на
себе обов'язок щодо забезпечення
переведення суб'єктів господарювання
на облік розрахункових операцій у
готівковій формі при використанні
гральних автоматів із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, перевірку
господарської одиниці, яка належить
позивачу, було проведено 08 січня 2009
року, тобто після включення
вищезазначеної комп'ютерно-касової
системи до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій, а
відтак вина позивача у порушенні ним
порядку використання реєстраторів
розрахункових операцій має місце.

Суди попередніх інстанцій встановили,
що позивач використовував гральні
автомати, які не були переведені у
фіскальний режим роботи. Ці обставини у
позовній заяві ТОВ «Дніпро-Вікторія»
не заперечувало. Використання
позивачем реєстратора розрахункових
операцій Samsung ER 350F STV.07, який включений
до Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій наказом
Державної податкової адміністрації
України, не забезпечувало фіскалізацію
кожного грального автомата з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій на індивідуальному гральному
автоматі.

Також, доказів проведення
розрахункових операцій на суму 700,00 грн.
та на суму 400,00 грн. через реєстратор
розрахункових операцій та видачі
розрахункових документів на зазначені
суми позивачем надано не було, з огляду
на що, суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, з яким
погоджується суд касаційної інстанції,
що застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій на підставі пункту
1 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» за вказане порушення є
правомірним.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли обгрунтованого висновку про
правомірність застосування до ТОВ
«Дніпро-Вікторія» штрафних
(фінансових) санкцій згідно
оспорюваного рішення.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ТОВ «Дніпро-Вікторія» підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 вересня 2010 року та
ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 грудня 2010
року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпро-Вікторія» залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 вересня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна