Справа № 817/1969/14
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"12" листопада 2014 р.
Справа № 817/1969/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шевчук С.М.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю сторін:

позивача Рожко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Рівненського міського центру
зайнятості на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"10" вересня 2014 р. у справі за позовом
Рівненського міського центру
зайнятості до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Рівненський міський центр зайнятості
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення виплаченої допомоги по
безробіттю в сумі 1659,51 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 10.09.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивач звернувся до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
із апеляційною скаргою, в якій просить
назване рішення суду скасувати та
прийняти нове, яким у задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
ОСОБА_4 звернулася до Рівненського
міського центру зайнятості. Разом з
тим, подала заяву про те що не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсію чи
грошову допомогу не отримує (а.с.5-6).

08.07.2013 року відповідачу було надано
статус безробітного та призначено
виплату допомоги по безробіттю з 15.07.2013
року по 09.07.2014 року.

Згідно з довідкою Рівненського
міського центру зайнятості
відповідачу за період з 15.07.2013 по 31.10.2013
року виплачено допомогу по безробіттю
в сумі в сумі 1659,51 грн.(а.с.14).

Матеріали справи свідчать, що 05.05.2014
року до Рівненського міського центру
зайнятості від Печерського районного
центру зайнятості надійшов лист разом
з актом розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення №484 від
30.04.2014 року (а.с.7-9), у відповідності до
якого ОСОБА_4 виконувала роботи в
Національному центру «Мала Академія
Наук України» згідно з договором
підряду від 13.06.2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що на
момент реєстрації ОСОБА_4 як
безробітної в Рівненському міському
центрі зайнятості та призначення
допомоги по безробіттю (у липні 2013 року)
роботи згідно з договором підряду від
13.06.2013 року були фактично надані
відповідачем (у червні 2013 року).

При цьому, розглядаючи вказаний спір
по-суті, суд першої інстанції виходив
знаявності у ньому ознак
публічно-правового спору.

Колегія суддів, виходячи за межі
перегляду судом апеляційної інстанції,
встановлених ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Позов заявлено міським центром
зайнятості до фізичної особи про
стягнення виплаченої допомоги по
безробіттю в сумі 1659,51 грн.

Відповідно до частини 4 статті 50
Кодексу адміністративного судочинства
України фізичні особи можуть бути
відповідачами за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір про звернення органів
владних повноважень, необхідно
встановлювати, чи має місце
публічно-правовий спір та чи подано
позов у межах наданих повноважень.

Колегія суддів Житомирського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що спір з вимогами стягнення
надміру виплачених сум допомоги по
безробіттю даним критеріям не
відповідає, оскільки має
приватно-правовий характер.

Частиною 2 статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Вказана позиція викладена в Ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 23 жовтня 2014 року №К/800/40891/13.

За таких умов колегія суддів
Житомирського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку, що вирішення наведеного
спору не належить до юрисдикції
адміністративних судів, його розгляд
повинен здійснюватися в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної
інстанціїмає право скасувати
постанову суду і залишити позовну
заяву без розгляду або закрити
провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського
міського центру зайнятості
задовольнити частково, постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "10" вересня
2014 р. скасувати.

Провадження у справі за позовом
Рівненського міського центру
зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М. Шевчук

судді:
Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Рівненський
міський центр зайнятості
вул.Кавказька,4,м.Рівне,33013

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_4
АДРЕСА_1,33000

4-третій особі: - ,