Справа № 823/3201/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

823/3201/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року справа № 823/3201/14

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Христинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області до фермерського господарства «Козак О.» про стягнення заборгованості,

встановив:

27 жовтня 2014 року до суду з позовною заявою звернулася Христинівська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Черкаській області, в якій просить стягнути з фермерського господарства «Козак О.» податковий борг у розмірі 4460 грн 02 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 4460 грн 02 коп. по податку на додану вартість.

Позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідач є суб’єктом підприємницької діяльності – юридичною особою з 09.03.2006, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, а також зареєстрований в Христинівській ОДПІ, як платник податків з 09.03.2006. Відповідно до статті 67 Конституції України, статті 44 Господарського кодексу України, статті 16 Податкового кодексу України суб’єкти підприємницької діяльності зобов’язані сплачувати податки і збори, своєчасно надавати податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обов'язкових платежів, сплачувати інші обов'язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом.

За приписами статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками податку за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Згідно статті 270 Податкового кодексу України об’єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), що перебувають у власності.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

05.04.2012 позивачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати орендної плати за землю юридичних осіб за період з 01.01.2010 по 31.12.2011.

За результатами вищезазначеної перевірки складено акт від 05.04.2012 №46/15-003/34206894, яким донараховано суму основного платежу 8479,21 грн та штрафних санкцій 2119,80 грн.

29.04.2013 рішенням №8 платнику надано розстрочку на суму 9559,00 грн.

За 2013 рік відповідачем сплачено 3000 грн, однак в повному обсязі не виконано всю суму грошового зобов’язання.

У 2014 році відповідачем сплачено 3595 грн, а тому станом на 20.10.2014 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 4460, 02 грн в тому числі 133,31 грн відсотки за користування розстрочкою.

За змістом підпункту 14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що грошові зобов’язання, визначені вищевказаними документами є податковим боргом відповідача.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв’язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов’язання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ю» від 13.06.2013 №9-19 на загальну суму 390, 04 грн. Вказана вимога вручена відповідачу 13.06.2013.

В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи зобов’язання не сплатив, що підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 95.2. статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини передбачено пунктом 20.1.34 статті 20.1 ПК України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих фермерське господарство «Козак О.», ідентифікаційний код 34206894, на користь бюджету через Христинівську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Черкаській області 4460 (чотири тисячі чотириста шістдесят) грн 02 коп. податкового боргу.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко