Справа № 826/15984/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2014 року 09:45
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Кармазіна О.А., при секретарі судового
засідання Тимчук М.Д.,
від відповідача: Магда С.Г. (довіреність
від 03.02.2014 р. № 4.3/33/612)
від третьої особи: Макова О.О.
(довіреність від 31.10.2014 р. № 40-17/10-5412)
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом:ОСОБА_1до:Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві третя
архітектурно-будівельна інспекція
України в особі Департаменту Державної
архітектурно-будівельної інспекції у
Київській областіпро:визнання
незаконною та скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження,
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії,-В С Т
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом, в
якому, з урахуванням прийнятої судом
заяви від 14.11.2014 р., просить суд:
- (1) визнати постанову від 30.09.2014 р. ВП №
44569335 про закінчення виконавчого
провадження Головного державного
виконавця ГУЮ в місті Києві Магди С.Г.
ЛВС примусового виконання рішень ГУ
юстиції у м. Києві міністерства юстиції
України Магда С.Г. за виконавчим листом
№ 826/307/14 від 27.05.2014 р. неправомірною
бездіяльністю та незаконною;
- (2) скасувати дану постанову від 30.09.2014
р., ВП 44569335 про закінчення виконавчого
провадження Головного державного
виконавця ГУЮ в м. Києві Магда С.Г.,
- (3) виконавчий лист повернути у відділ
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у м. Києві для подальшого
Позивач зазначає, що прийняття
оскаржуваного рішення пов'язано з
начебто повним виконанням рішення
суду, яким третю особу було зобов'язано
повторно розглянути та надати
відповіді на запит про надання
публічної інформації.
Однак, як вважає позивач, фактично
рішення суду не виконано, а відтак
державний виконавець не мав підстав
для закінчення виконавчого
провадження.

Відповідач, надавши копії матеріалів
виконавчого провадження та
заперечення проти позову, зазначив про
безпідставність позову, вказавши, що
рішення фактично виконано, а саме:
інспекцією надано відповідь на
виконання судового рішення. Відповідач
просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа просила відмовити у
задоволенні позову, зазначивши, що
відповідачу надано належну відповідь
та, відповідно, державним виконавцем
правомірно закінчено виконавче
провадження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 19.11.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Розглянувши подані заявником
матеріали, заслухавши пояснення сторін
та третьої особи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується подання, оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

04.09.2014 р. державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби ГУ
юстиції у м. Києві Магдою С.Г. прийнято
постанову ВП № 44569335 про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 826/307/14, виданого
27.05.2014 р. Окружним адміністративним
судом м. Києва.

У постанові встановлено семиденний
строк для добровільного виконання
рішення суду (з дня прийняття вказаної
постанови).

Згідно із судовим рішенням та
виконавчим листом боржник - Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області була
зобов'язана повторно розглянути та
надати відповідь на запит ОСОБА_1 від
20.11.2013 р. в порядку та строки,
передбачені Законом України «Про
доступ до публічної інформації».

Як встановлено судами під час розгляду
вищезгаданої справи, 20 листопада 2013
року ОСОБА_1 звернувся до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області з запитом
"Про реалізацію ст. 23 (оскарження
рішень, дій чи бездіяльності) Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", у якому просив надати
достовірну, точну та повну інформацію
щодо наступних питань:

1.Чи відповідає садовий будинок та
сарай (господарська споруда, туалетні
ями), які побудовані громадянкою ОСОБА_4
по АДРЕСА_1 в садовому товаристві
"Мрія-1" на території Гнідинської
сільської ради Бориспільського району
Київської області проекту і вимогам,
санітарним нормам і правилам. Якщо не
відповідають, то які норми порушені?

2.Чи побудовані на території
домоволодіння за вказаною адресою
вигрібні ями, ями для стічних вод,
дренажні, каналізаційні ями або ями для
нечистот? Якщо так, то вказати, які саме
мають місце та цільове призначення?

2.1.Чи дотримані при будівництві
вказаних ям санітарні та будівельні
норми та правила? Якщо так, то які є
відступи від даних норм?

2.2. На яких підставах ґрунтується
твердження відповідача про те, що
туалетні ями розміщені, окрім однієї,
між нашими садовими будинками, на
території земельної ділянки сусідки, в
т.ч. як відповідно плану забудови
території товариства-це місцевий
проїзд на ділянку позивача? Зі слів
сусідки, місцевий проїзд - це її власна
територія, вона неодноразово
пропонувала винести за її межі
газопровід та електропровід. Чи
передбачено, у разі наявності
невідповідності планів земельних
ділянок, інформування державних та
правоохоронних органів? Якщо так, то
кому і яка інформація була направлена?

3. 28 травня 2008 року була винесена
постанова №89 про накладення штрафу на
громадянку ОСОБА_4 за порушення ДБН при
забудові земельної ділянки.

3.1. Які порушення містобудівного
законодавства були предметом розгляду
та які були здійснені приписи і яким
чином здійснювався контроль за їх
виконанням?

3.2. Вказати перелік заходів, вжитих з
того часу, для поновлення порушених
прав та законних інтересів позивача.

4. Чи існує правова норма, яка обмежила б
видачу технічної документації БТІ у
разі забудови будинків з порушенням
ДБН, а саме: вихід її частини за межі
контура ділянки, ігнорування червоних
ліній та ліній забудови, розміщення
дренажних туалетних ям біля садового
будинку?

4.1. У разі наявності такої, чому дане
питання не знайшло відображення у
листах-відписках та запитах на
отримання інформації?

4.2. Чи передбачали плани-завдання на
перевірки при розгляді питань
наявності розбіжності у технічному
паспорті БТІ, сумнівності оформлення
права власності на нерухоме майно,
позбавлення позивача доступу до його
земельної ділянки шляхом
"приватизації" місцевого проїзду,
унеможливлення заїзду вантажного та
спеціального транспорту із-за звуження
радіусу заїзду з основної
(вул.Виноградна) на місцевий проїзд?
Якщо так, то де інформація з цього
питання?

5. До облаштування фундаменту та наміру
сусідки посадки садового будинку на
частину дороги (місцевого проїзду) на
залишену на прийомі у головного
архітектора Бориспільського району
заяву надійшла відписка про те, що
питання захвату дороги під частину
садового будинку має вирішувати
правління. На довідку з товариства про
відмову ОСОБА_4 набути членство,
послідувала відписка про те, що
відповідно до ст.8 Закону України "Про
звернення громадян" повторні звернення
не розглядаються, якщо перше вирішене
по суті.

5.1. Вказати правову норму (статтю
закону), де захват земель загального
користування та забудова за межами
контура ділянки відноситься до
компетенції керівних органів
товариства.

5.2. Надати копії документів, рішень, які
б свідчили про вирішення (яких) питань
та в чому їх суть?

5.3. Надати копії документів - висновків,
де відображались би вжиті заходи для
поновлення порушень моїх прав,
призупинення самочинної забудови? Чи
передбачені подібні заходи, і чому не
були розслідувані?

5.4. Надати копію рішення (висновки), його
суть, мотиви відмови та порядок
оскарження.

5.5. Яким чином (процедура) прийняття
рішень - комісійне/колегіальне чи на
убачання окремої особи (одноособово).
Чи забезпечується документальне
оформлення винесення рішення? Яким
чином проводиться звірка вирішених по
суті питань першого та повторного
звернень?

5.6. Чи проводиться аналіз звернень
громадян? Яку частину складають
повторні звернення у разі їх
задоволення після первинної подачі?

6. В одній із відписок до прокуратури
щодо законності облаштування поблизу
садового будинку п'яти дренажних
туалетних ям та ям для нечистот було
вказано про те, що інспекція
неодноразово проводила виїзди -
перевірки, ОСОБА_4 оштрафована, мої
повторні звернення розглядатися не
будуть.

6.1. Надати копії актів (довідок)
результатів неодноразових перевірок
та чому вони не надані для
ознайомлення? Надати копії
план-завдань на проведення перевірок?
Який результат планувалося отримати?

6.2. Які документи були витребувані та
надані при дослідженні (перевірці)
облаштування п'яти каналізаційних ям
біля садового будинку? Чи був наданий
належний дозвіл, проекти та протоколи
випробувань на туалетні ями? Чому вони
не були витребувані?

6.3. Якими ДБН регламентується порядок
облаштування туалетних ям та ям для
нечистот? На якій відстані від будинку
розміщуються туалетні ями?

6.4. Хто надав дозвіл на побудову та
експлуатацію туалетних ям? Чи була
предметом розгляду експлуатація
системи каналізації, як створення
санітарно-епідеміологічної катастрофи
в мікрорайоні та загрозою здоров'ю
членам родини позивача? Хто має
компенсувати завдані позивачу
матеріальні та моральні збитки? На
сьогодні вода не придатна для вживання.

6.5. Чи був витребуваний технічний
паспорт БТІ? Які мались підстави для
того, щоб не внести до вказаного
документу туалетні ями та ями для
нечистот? Чи вбачаєте в цьому порушення
чинного законодавства, законних прав
та законних інтересів позивача?

7. Відповідно до ст.15 Закону України "Про
звернення громадян" обов'язком
керівника органу при розгляді
клопотань є об'єктивно та своєчасно їх
розглядати, перевіряти викладені в них
факти, приймати рішення і забезпечити
їх виконання. Надати копії прийнятих
рішень, та яким чином забезпечується
контроль їх виконання? Які підстави
обмежувати вичерпні заходи реагування,
заохочували порушення прав та
інтересів позивача?

8. Надати підстави для відмови у
визначенні червоної лінії та лінії
забудови.

8.1.Чи були досліджені відхилення від
ДБН відносно до червоної лінії? Надати
копії рішень, які б забезпечували
приведення відступів від ДБН/СНІП у
правову норму.

8.2. Надати механізм реалізації вимог
норм і правил щодо розміщення проїздів
шириною 3,5 м не ближче 5 м від стін для
проїзду пожежних машин;

9. Надати підстави для відмови у наданні
інформації та правових норм, які
визначають радіус заїзду-з'їзду з
основної (вул.Виноградна) до місцевого
проїзду, ширини основної дороги у
районі господарської споруди;

10. Надати визначення, до якої категорії
споруд відносяться гаражі, сараї,
ангари? Чи дозволяє чинне
законодавство розміщення їх на лінії
забудови? Вказати заходи щодо
приведення даних відступів від ДБН у
відповідність до вимог чинного
законодавства?

11. Надати пункт та ДБН, які визначають
відстань між 2-поверховими будинками з
вікнами у торцях; обґрунтувати, що
наявна відстань між нашими будинками
не є порушенням прав позивача?

11.1. Хто надав ОСОБА_4 дозвіл на зміну
посадки садового будинку з іншої
частини ділянки під будинок позивача?
Надати підстави відмови у розгляді та
висвітленні даного відступу від норм
та правил?

12. Надати копії рішень, суть їх, які були
підставами для притягнення до
відповідальності за порушення правил
містобудування. Які надавалися приписи
та терміни їх усунення?

12.1. Яка періодичність притягнення
винних до відповідальності? Надати
процедуру (механізм) забезпечення
контролю за виконанням приписів?

13. Надати копії документів-висновків,
де відображалися б вжиті заходи для
поновлення порушених моїх прав,
призупинення самочинної забудови. Чи
передбачалися подібні заходи, і чому не
були реалізовані?

Розглядаючи справу, суд апеляційної
інстанції у постанові від 29.04.2014 р.
зазначив, що, зокрема, відповідачем
фактично не надано відповідей на
питання, що стосуються домоволодіння
(садового будинку з господарськими
спорудами) ОСОБА_4 по АДРЕСА_1,
дотримання норм містобудівного
законодавства при будівництві якого
перевірялось відповідачем, а саме: які
складові домоволодіння досліджувались
під час перевірок, чи були виявлені
порушення вимог чинного законодавства
при їх будівництві, які заходи
застосовувались для усунення
виявлених порушень, яким чином
здійснювався контроль за виконанням
приписів щодо усунення виявлених
порушень, чи усунуті виявлені
порушення та яким чином.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку щодо
протиправності дій відповідача при
наданні неповної відповіді по суті
інформаційного запиту та необхідності
зобов'язання відповідача повторно
розглянути та надати відповідь на
запит ОСОБА_1 від 20 листопада 2013 року в
порядку та строки, передбачені Законом
України «Про доступ до публічної
інформації».

При цьому, судом не було встановлено
правових підстав для задоволення вимог
позивача щодо зобов'язання відповідача
здійснити виконання вимог
законодавства внаслідок проведеного
контролю за виконанням виданих
приписів про усунення порушень при
здійсненні будівництва садового
будинку з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1, вжити належних заходів шляхом
подання про примусове знесення
незаконно побудованої споруди, а також
здійснення замірів ширини дороги,
оскільки згідно заяви ОСОБА_4 від 24
грудня 2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області 31 грудня 2013 року
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації, що
свідчить про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта
згідно ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Судом апеляційної інстанції вирішено,
апеляційну скаргу задовольнити
частково. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
березня 2014 року - скасовано та прийняти
нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнано протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області щодо
надання неповної відповіді по суті
інформаційного запиту ОСОБА_1.

Зобов'язано Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області повторно розглянути
та надати відповідь на запит ОСОБА_1 від
20 листопада 2013 року в порядку та строки,
передбачені Законом України «Про
доступ до публічної інформації».

30.09.2014 р. державним виконавцем прийнято
оскаржувану постанову про закінчення
виконавчого провадження (ВП № 44569335).
Постанова прийнята на підставі п. 8. Ч. 1
ст. 49, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження».

Постанова мотивована тим, що
відповідно до повідомлення боржника
від 10.09.2014 р. № 7/10/1009/03 Інспекцією
повторно розглянуто та надано
відповідь 05.06.2014 р. за № 7/10-41/2506/09/02 на
запит ОСОБА_1 від 20.11.2013 р. в порядку та
строки, передбачені Законом України
«Про доступ до публічної інформації».

Зазначено в оскаржуваному рішенні, що
рішення суду фактично виконано.

В контексті наведеного слід зазначити,
що внаслідок заходів по реорганізації
у структурі органів
архітектурно-будівельного контролю, на
час розгляду справи особою, яка виконує
функції та повноваження Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області, є
Державна архітектурно-будівельна
інспекція України в особі Департаменту
Державної архітектурно-будівельної
інспекції у Київській області, яка в
даному випадку залучена до участі у
справі в якості третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача замість Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

Частиною першою статті 6 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 11 цього Закону
державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Частиною третьою ст. 11 цього Закону
встановлено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право: проводити
перевірку виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 75
зазначеного Закону після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 зазначеного
Закону державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із статтею
47 цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 30 зазначеного Закону
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

У взаємозв'язку з наведеним, слід
зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження» сторони зобов'язані
протягом трьох робочих днів письмово
повідомити державного виконавця про
повне чи часткове самостійне виконання
рішення боржником.

Між тим, виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом (п. 8. ч. 1
ст. 49 Закону).

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону у випадках,
передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13
частини першої цієї статті, виконавчий
документ надсилається до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав.

В даному випадку, як встановлено під
час розгляду справи, третьою особою
(Інспекцією) листом від 10.09.2014 р. №
7/10-41/1009/03 проінформовано Управління ДВС
про виконання рішення суду. До цього
повідомлення надано копію листа від
25.06.2014 р. № 7/10-41/2506/09/02 на ім'я позивача
щодо виконання вищезгаданого рішення
КААС по справі № 826/307/14 щодо розгляду
запиту на інформацію позивача. Крім
того, в частині, що стосується
компетенції інших органів, Інспекцією
до Управління ДВС надано копії листів
від 25.06.2014 р. № 7/10-51/2506/03 (у копії
позивачу) та від 10.09.2014 р. № 7/10-40/1009/03 на
адресу Бориспільської РДА у Київській
області.

Однак, у матеріалах виконавчого
провадження відсутні докази
направлення позивачу вказаних
відповідей, вказані підтвердження не
надано і під час розгляду справи, та, як
зазначалося вище, позивач категорично
заперечує отримання відповіді
Інспекції на виконання рішення суду.
Всупереч вказаним нормам Закону,
державний виконавець не переконався у
фактичному виконанні судового рішення,
не запросив у позивача інформацію та
докази щодо виконання судового рішення
(направлення відповіді позивачу).

З урахуванням наведеного відсутні
підстави для висновку про виконання
судового рішення у зв'язку з чим суд
приходить до висновку, що оскаржувана
постанова є передчасною, прийнята без
врахування всіх обставин, що мали
значення для її прийняття, а відтак, є
протиправною та підлягає виконанню.
Таким чином, позов у цій частині а саме
щодо позовних вимог № 1 та № 2 підлягає
задоволенню з урахуванням положень ч. 2
ст. 11 КАС України, а саме шляхом
визнання оскаржуваної постанови
протиправною та її скасування.

Що стосується позовних вимог про
повернення виконавчого листа до
Управління ДВС для подальшого
виконання, суд вважає ці вимоги
передчасними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону у
разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Частиною третьою ст. 51 зазначеного
Закону встановлено, що про відновлення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову, копії
якої не пізніше наступного дня
надсилаються до суду, який визнав
незаконною постанову державного
виконавця, сторонам, а також органу
(посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 51 цього
Закону у разі відновлення виконавчого
провадження стягувач, суд або орган
(посадова особа), якому повернуто
виконавчий документ, зобов'язаний у
тримісячний строк з дня надходження
відповідної постанови пред'явити його
до виконання.

Таким чином, у разі скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження, виконавче провадження
підлягає поновленню за постановою
державного виконавця, що у свою чергу
зумовлює направлення на підставі
вказаної постанови державного
виконавця виконавчого листа у справі №
826/307/14 для виконання державному
виконавцю.

В даному випадку відповідачем
(державним виконавцем) не допущено
протиправної бездіяльності, оскільки
відповідні дії відповідач має вчинити
після набрання даною постановою суду
законної сили. За таких обставин позов
у цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому, частиною 1 статті 71 КАС
України установлено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене у сукупності
суд приходить до висновку про часткове
задоволення позову, як зазначено вище.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163,
167, 181 КАС України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову від 30.09.2014 р. ВП № 44569335 про
закінчення виконавчого провадження,
прийняту головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Магдою
Світланою Григорівною.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України.

Суддя
О.А. Кармазін