Справа № 826/2253/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2253/14
Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач: Аліменко
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі
Таран А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві на
Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 травня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Євро Груп
Україна» до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Євро Груп Україна»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві, в якому просили суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 03.09.2013 року №
та № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 травня 2014 року зазначений
адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. Свої вимоги апелянт аргументує
тим, що судом першої інстанції не в
повному обсязі досліджено обставини та
надано не вірну правову оцінку діям
відповідача щодо підстав та
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі наказу про проведення
перевірки від 27 06.08.2013 року № 1346, згідно
з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75,
пп.78.1.1. п. 78.1. ст. 78, п. 79.2 ст. 79
Податкового кодексу України
посадовими особами Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м.Києві проведено позапланову
невиїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «Євро Груп
Україна» з питань достовірності
нарахування та сплати податку на
додану вартість та податку на прибуток
по взаємовідносинах з ТОВ «Лізинг -
Сіті» за серпень 2012 року, жовтень 2012
року, січень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
від 19.08.2013 року №223/26-53-22-01-21/35551105 в якому
зазначено, що документальною
позаплановою невиїзною перевіркою
встановлені наступні порушення: пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі
змінами та доповненнями, що призвело до
заниження податку на прибуток в сумі 108
590,00 грн. за IV квартал 2012 року та п. 198.3, п.
198.6 ст. 198, пп. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755-VI зі змінами та доповненнями, що
призвело до заниження податку на
додану вартість на загальну суму ПДВ 103
420,00 грн., в т.ч.: за жовтень 2012 року - на
суму ПДВ 18 591,00 грн., січень 2013 року - на
суму ПДВ 84 829,00 грн.

На підставі акту перевірки Державною
податковою інспекцією у Дніпровському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві прийнято податкові
повідомлення-рішення від 03.09.2013 року: №
, яким ТОВ «Євро Груп Україна»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) у загальному розмірі 129 275,00
грн. (з яких за основним платежем
збільшено на 103 420,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 25 355,00 грн.) та № , яким
ТОВ «Євро Груп Україна» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств у загальному
розмірі 135 737,00 грн. (з яких за основним
платежем збільшено на 108 590,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 27 147,00 грн.).

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем не надано до суду
доказів щодо недійсності правочинів,
укладених між позивачем та його
контрагентом ТОВ «Лізинг-Сіті», а,
відтак, враховуючи обставини даної
справи, суд дійшов висновку, що
відсутні підстави стверджувати про
неспричинення реального настання
правових наслідків за господарськими
операціями між позивачем та ТОВ
«Лізинг-Сіті», на підставі їхньої
нікчемності.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів, з наступних підстав.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу валових витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пп. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Євро Груп Україна» (Покупець) та
ТОВ «Лізинг-Сіті» (Продавець) укладено
договір №46/07/12 купівлі-продажу товарів
від 10.07.2012 року, згідно умов якого
Продавець продає, а Покупець купує
Товар в асортименті, кожний раз
заздалегідь обговореному між
сторонами, в кількості і по ціні,
вказаних у рахунках-фактурах та
видаткових накладних, виписаних період
дії цього Договору, та підписаних
Специфікаціях до Договору.

Згідно п. 3.2 даного договору, загальна
сума договору визначається у розмірі 620
942,00грн., у т.ч. ПДВ 20% - 103 490,33 грн.

В якості додатку №1 до договору №46/07/12
від 10.07.2012 року сторонами договору
складено та підписано специфікацію,
якою визначено найменування, кількість
та ціна товару, придбаного за цим
договором.

На виконання умов договору №46/07/12 від
10.07.2012 року, відповідно до видаткових
накладних №311 від 30.10.2012 року та №372 від
25.12.2012 року, копії яких наявні у
матеріалах справи, ТОВ «Лізинг-Сіті»
передало, а ТОВ «Євро Груп Україна»
отримало товари на суму 111 544,00 грн. (у
т.ч. ПДВ 18 590,66 грн.) та 508 972,50 грн. (у т.ч.
ПДВ 84 828,76 грн.) відповідно.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пп. 201.6 ст. 201 ПК
України).

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 ст. 206 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України,
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок, як
попередня оплата (аванс).

Керуючись зазначеними нормами закону,
ТОВ «Лізинг-Сіті» на ім'я ТОВ «Євро Груп
Україна» виписало податкові накладні
від 30.10.2012 року №24 на суму 111 544,00 грн. (з
яких ПДВ 18 590,66 грн.) та від 25.12.2012 року
№6 на суму 508 972,50 грн. (з яких ПДВ 84 828,76
грн.).

Зазначені податкові накладні
відображені Позивачем в реєстрах
податкових накладних, а суми ПДВ були
включені до складу податкового
кредиту.

Тобто, первинні документи повністю
відповідають вимогам, встановлених до
первинних документів, які
пред'являються п.2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п.2 Положення
про документальне - забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які дані про те, що на момент
надання податкових накладних
контрагент позивача не був
зареєстрований платником податку на
додану вартість, а тому не мав права
виписувати податкові накладні.

У свою чергу, право платника податку на
додану вартість на отримання
податкового кредиту не пов'язано зі
сплатою особою, що видала податкову
накладну, своїх податкових зобов'язань
перед бюджетом, а також із порушенням
правил ведення бухгалтерського та
податкового обліку.

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено в суді
апеляційної інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Євро Груп
Україна» здійснює посередницьку
діяльність та в подальшому реалізувало
отримані товари Публічному
акціонерному товариству «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз».

На підтвердження викладеного вище, у
матеріалах справи міститься копії
договору поставки №395 від 04.05.2012 року
(разом з додатками), укладеного між
позивачем та Публічним акціонерним
товариством «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз», актів
прийому-передачі товарів до договору
№395, видаткових накладних,
товарно-транспортних накладних,
податкових накладних, довіреностей на
приймання товарно-матеріальних
цінностей.

При цьому, представником позивача
додатково повідомлено, що ТОВ «Євро
Груп Україна» не здійснив розрахунки з
ТОВ «Лізинг-Сіті» згідно договору
№46/07/12 від 10.07.2012 року, оскільки
Публічне акціонерне товариство
«Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз», якому, як
зазначено вище, поставлявся придбаний
у ТОВ «Лізинг-Сіті» товар, не провів у
повному обсязі розрахунки з позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позивачем доведено факт
здійснення господарських операцій
належними первинними документами,
дослідженими апеляційної інстанцій,
копії яких наявні в матеріалах справи
та які відповідають як за змістом, так і
за своєю формою вимогам чинного
законодавства, тому бюджетне
відшкодування можливе за наявності
належних документів, що підтверджують
правомірність формування сум
податкового кредиту платника податку
та погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідачем
жодним чином не доведено правомірність
та обґрунтованість прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві на Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 06 травня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлено
11листопада 2014 року)

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.