Справа № 825/3567/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 листопада 2014 року
Чернігів Справа №
825/3567/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Ул'яничеві М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Талалаївської районної державної
адміністрації про визнання
бездіяльності протиправною та
стягнення заборгованості по витратах
на відрядження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Талалаївської районної державної
адміністрації, в якому просить суд
визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо невиплати
заборгованості по відрядженнях та
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість по витратах за
відрядження за період з 2010 по 2013 в
розмірі 5277,13 грн.

В судовому засіданні, вислухавши
пояснення позивача, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
залишення позовної заяви без розгляду
з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та третьою
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Враховуючи пункт 15 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України державна служба є
публічною службою, у зв'язку з чим до
даних правовідносин застосовується
місячний строк звернення до суду.

За змістом статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
початок перебігу строку звернення до
адміністративного суду законодавець
пов'язує з днем, коли особа дізналася
або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що
про порушення своїх прав та інтересів
позивачу було відомо з 22.09.2014, а саме з
моменту винесення апеляційним судом
Чернігівської області ухвали про
закриття провадження по справі № 747/339/14
за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської
районної державної реєстрації
Чернігівської області про стягнення
коштів по витратах на службові
відрядження, на оголошенні якої
позивач був присутній, а отже був
обізнаний про необхідність звернення
за захистом порушеного права в порядку
адміністративного судочинства.

Однак адміністративний позов поданий
до суду лише 07.11.2014 (відповідно до
штампу на поштовому конверті), тобто
позов поданий після закінчення строків
звернення до суду.

Суд не бере до уваги посилання позивача
на частину другу статті 233 Кодексу
законів про працю України стосовно
відсутності строкових обмежень щодо
стягнення заробітної плати з огляду на
таке.

Відповідно до частини другої статті 233
Кодексу законів про працю України у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Проаналізувавши наведені положення
даної норми, суд приходить до висновку,
що слова «належної йому заробітної
плати» слід розуміти як нараховану та
невиплачену заробітну плату.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач просить стягнути
заборгованість по витратах за
відрядження, проте згідно довідки
Талалаївської районної державної
адміністрації Чернігівської області
станом на 06.10.2014 кредиторська
заборгованість по КЕКВ 2250 «Видатки на
відрядження» по позивачу була
відсутня, отже сума, заявлена до
стягнення, не була нарахована та
невиплачена, а є спірною.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про оплату праці» структура
заробітної плати складається з
основної заробітної плати, додаткової
заробітної плати, а також
заохочувальних та компенсаційних
виплат. До останніх належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Пунктом 4 Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 № 100, встановлено, що при
обчисленні середньої заробітної плати
у всіх випадках її збереження згідно з
чинним законодавством не враховуються
компенсаційні виплати на відрядження і
переведення (добові, оплата за проїзд,
витрати на наймання житла, підйомні,
надбавки, що виплачуються замість
добових).

Згідно з підпунктом 3.15 пункту 3
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004,
до фонду оплати праці не належать
витрати на відрядження: добові (у
повному обсязі), вартість проїзду,
витрати на наймання житлового
приміщення.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку підлягають застосуванню
строки звернення до суду, визначені
частиною третьою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України

Частиною першою статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Суд звертає увагу, що позивачем не
надано жодних доказів, які б свідчили
про наявність обґрунтованих причин, що
перешкоджали йому звернутися до суду
за захистом порушеного права у строки,
встановлені частиною третьою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У відповідності до вимог частини
другої статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними
(пункт 9 частини першої статті 155
Кодексу адміністративного судочинства
України).

При вказаних обставинах,
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Талалаївської районної державної
адміністрації про визнання
бездіяльності протиправною та
стягнення заборгованості по витратах
на відрядження підлягає залишенню без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Талалаївської
районної державної адміністрації про
визнання бездіяльності протиправною
та стягнення заборгованості по
витратах на відрядження - залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили та може
бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду у
порядок і строк, передбачений статтями
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
В.О. Непочатих