Справа № 826/6290/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/6290/14
інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового
засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
судової адміністрації України на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05.09.14р. у справі
№826/6290/14 за позовом Державної судової
адміністрації України до Державної
виконавчої служби України про визнання
дій протиправними та скасування
постанов

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними дій
відповідача щодо стягнення
постановами старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Держаної виконавчої
служби України Кушнір Л.В. у виконавчих
провадженнях № 19841752, № 16857352, № 16857352, №
16297402, №16857483, № 15642073 з Державної судової
адміністрації України витрат на
проведення виконавчих дій та
скасування постанов старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В., винесених у виконавчих
провадженнях № 19841752, № 16857352, № 16857352, №
16297402, №16857483, № 15642073 про стягнення з
Державної судової адміністрації
витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.09.14р. у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
державним виконавцем фактично не було
здійснено жодних дій з примусового
виконання виконавчих листів, а відтак
стягнення витрат за проведені
виконавчі дії є необґрунтованим; у
виконавчих провадженнях було змінено
спосіб та порядок виконання судових
рішень шляхом стягнення коштів з
Державної казначейської служби
України, а відтак боржником у
виконавчих провадженнях є саме
Державна казначейська служба України,
а не позивач; позивач позбавлений
можливості самостійно виконати
рішення судів з огляду на те, що рахунки
ДСА України за бюджетною програмою 0501150
«Виконання рішень судів на користь
суддів» заблоковані казначейством.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
позивача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції, на
виконанні у Державної виконавчої
служби України перебувало виконавче
провадження ВП № 19841752 з примусового
виконання виконавчого листа № 2/161,
виданого 09.02.09р. Окружним
адміністративним судом м. Києва про
зобов'язання військового апеляційного
суду Центрального регіону нарахувати
та виплатити судді ОСОБА_3
заборгованість з грошового
забезпечення за червень-грудень 2005
року у розмірі 32 401,20 грн.

За даним виконавчим документом боржник
- Військовий апеляційний суд
Центрального регіону, стягувач - ОСОБА_3

Постановою від 10.06.2010 р. відкрито
виконавче провадження з виконання
вказаного виконавчого документа.

Державним виконавцем була винесена
вимога № 12/161 від 19.07.12 р. Державній
судовій адміністрації України про
повідомлення у строк до 26.07.2012 р.
повного найменування та
місцезнаходження ліквідаційної
комісії (або ліквідатора) Військового
апеляційного суду Центрального
регіону, для подальшого проведення
процесуальних дій щодо виконання
виконавчого листа № 2/161.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.05.2013 р. замінено
сторін виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчих
листів, виданих 09.02.2009 у справі №2/161, а
саме боржника з Військового
апеляційного суду Центрального
регіону на Державну судову
адміністрацію України та стягувача з
ОСОБА_3 на ОСОБА_4.

Постановою державного виконавця від
19.08.13р. замінено сторону виконавчого
провадження - з Військового
апеляційного суду Центрального
регіону на Державну судову
адміністрацію України.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.12.13р. встановлено
інший спосіб виконання судового
рішення у справі №2/161, а саме:
зобов'язано Державну казначейську
службу України в порядку,
передбаченому Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.11р. № 845 «Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників»
стягнути на користь ОСОБА_5
заборгованість з грошового
забезпечення за червень-грудень 2005
року в розмірі 3 131,15 грн. та
заборгованість з щомісячного
грошового забезпечення за
червень-грудень 2005 року в розмірі 40 864,8
грн. та на користь ОСОБА_4
заборгованість з грошового
забезпечення за червень-грудень 2005
року в розмірі 32 401,2 грн.

27.03.14р. державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
складено акт про витрати на проведення
виконавчих дій у сумі 69,36 грн.

27.03.14р. державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби винесено
постанову про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою від 27.03.2014 р. виконавчий
документ повернуто стягувачеві.

На виконанні у Відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України перебувало виконавче
провадження ВП № 16857352 з примусового
виконання виконавчого листа
Хмельницького міськрайонного суду від
30.07.09р. по справі № 2а-1157 про
зобов'язання Державної судової
адміністрації України нарахувати та
виплатити, зокрема, ОСОБА_6 суми
недоотриманої заробітної плати за
червень - грудень 2005 р. та компенсацію
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків, розраховану
відповідно до Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 159 від 21.02.01р.

За даним виконавчим документом боржник
- Державна судова адміністрація
України, стягувач - ОСОБА_6.

Постановою державного виконавця від
25.01.09р. відкрито виконавче провадження
з виконання вказаного виконавчого
документа, а також встановлено ДСА
України семиденний строк для
добровільного виконання.

В ході виконання вказаного виконавчого
документа державний виконавець
відділу звернувся до суду, що видав
виконавчий лист із заявою про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 03.09.13р. по справі № 686/8108/13-а,
заяву старшого державного виконавця
відділу про зміну способу та порядку
виконання рішення суду залишено без
задоволення.

Вимогами державного виконавця від
19.07.12р. № 1119/6, від 30.01.2014 р. № 30/6, від
26.02.14р. № 30/6 (повторна) зобов'язано
Державну судову адміністрацію України
виконати рішення суду, про що
повідомити відділ з наданням
підтверджуючих документів.

У зв'язку із невиконанням рішення суду
боржником постановами від 12.02.14р. та від
11.03.14р. на боржника накладені штрафи в
сумі 680 грн. та 1 360 грн.

Крім того, так як рішення суду не було
виконано, державним виконавцем
підготовлено подання (повідомлення), що
направлене до Печерського РУ ГУ МВС
України в м. Києві для вирішення
питання щодо притягнення до
кримінальної відповідальності винних
посадових осіб Державної судової
адміністрації України за невиконання
рішення суду.

14.03.14р. державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП № 16857352.

На виконанні у Відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України перебувало виконавче
провадження ВП № 16297402 з примусового
виконання виконавчого листа
Хмельницького міськрайонного суду від
30.07.09р. по справі № 2а-1157 про
зобов'язання Державної судової
адміністрації України нарахувати та
виплатити ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6,
ОСОБА_9 суми недоотриманої заробітної
плати за червень - грудень 2005 р. та
компенсацію втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків,
розраховану відповідно до Порядку
проведення компенсації громадянам
втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх
виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 159 від
21.02.01р.

За даним виконавчим документом боржник
- Державна судова адміністрація
України, стягувач - ОСОБА_9.

Постановою від 25.01.09р. відкрито
виконавче провадження з виконання
вказаного виконавчого документу, а
також встановлено ДСА України
семиденний строк для добровільного
виконання.

В ході виконання вказаного виконавчого
документа державний виконавець
відділу звернувся до суду, що видав
виконавчий лист із заявою про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 03.09.13р. по справі № 686/8125/13-а,
заяву старшого державного виконавця
відділу про зміну способу та порядку
виконання рішення суду залишено без
задоволення.

Вимогами державного виконавця від
02.03.10р. С-34647-25, від 21.05.10р. С-34-647-25
(повторно), від 19.07.12р. № 1422/6 (повторно)
(строк виконання до 04.03.14р.), від 28.01.14р. №
54/6 (строк виконання до 26.02.14р.), від
26.02.14р. № 54/6 (строк виконання до 07.03.14р.)
зобов'язано Державну судову
адміністрацію України виконати
рішення суду, про що повідомити відділ
з наданням підтверджуючих документів.

У зв'язку із невиконанням рішення суду
боржником постановами від 12.02.14р. та від
11.03.14р. на боржника накладені штрафи в
сумі 680 грн. та 1 360 грн.

Оскільки рішення суду не було виконано,
державним виконавцем підготовлено
подання (повідомлення), що направлене
до Печерського РУ ГУ МВС України в м.
Києві для вирішення питання щодо
притягнення до кримінальної
відповідальності винних посадових
осіб Державної судової адміністрації
України за невиконання рішення суду.

14.03.14р. державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП № 16297402.

На виконанні у Відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України перебувало виконавче
провадження ВП № 16857483 з примусового
виконання виконавчого листа
Хмельницького міськрайонного суду від
30.07.09р. по справі № 2а-1157 про
зобов'язання Державної судової
адміністрації України нарахувати та
виплатити, зокрема, ОСОБА_8 суми
недоотриманої заробітної плати за
червень - грудень 2005 р. та компенсацію
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків, розраховану,
відповідно до Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 159 від 21.02.01р.

За даним виконавчим документом боржник
- Державна судова адміністрація
України, стягувач - ОСОБА_8.

Постановою від 25.01.09р. відкрито
виконавче провадження з виконання
вказаного виконавчого документа, а
також встановлено ДСА України
семиденний строк для добровільного
виконання.

В ході виконання вказаного виконавчого
документа державний виконавець
відділу звернувся до суду, що видав
виконавчий лист із заявою про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 03.09.13р. по справі № 686/13705/13-а,
заяву старшого державного виконавця
відділу про зміну способу та порядку
виконання рішення суду залишено без
задоволення.

Вимогами державного виконавця від
19.07.12р. № 1120/6 (строк виконання до 26.07.12),
від 30.01.14р. № 51/6 (строк виконання до
07.02.14р.), від 26.02.14р. № 51/6 (повторно) (строк
виконання до 04.03.14р.) зобов'язано
Державну судову адміністрацію України
виконати рішення суду, про що
повідомити відділ з наданням
підтверджуючих документів.

У зв'язку із невиконанням рішення суду
боржником постановами від 12.02.14р. та від
11.03.14р. на боржника накладені штрафи в
сумі 680 грн. та 1 360 грн.

Оскільки рішення суду не було виконано,
державним виконавцем підготовлено
подання (повідомлення), що направлене
до Печерського РУ ГУ МВС України в м.
Києві для вирішення питання щодо
притягнення до кримінальної
відповідальності винних посадових
осіб Державної судової адміністрації
України за невиконання рішення суду.

14.03.14р. державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП № 16857483.

На виконанні у Відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України перебувало виконавче
провадження ВП № 15642073 з примусового
виконання виконавчого листа
Хмельницького міськрайонного суду від
30.07.09р. по справі № 2а-1157 про
зобов'язання Державної судової
адміністрації України нарахувати та
виплатити, зокрема, ОСОБА_7 суми
недоотриманої заробітної плати за
червень - грудень 2005 р. та компенсацію
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків, розраховану
відповідно до Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 159 від 21.02.01р.

За даним виконавчим документом боржник
- Державна судова адміністрація
України, стягувач - ОСОБА_7.

Постановою від 28.10.09р. відкрито
виконавче провадження з виконання
вказаного виконавчого документу.

В ході виконання вказаного виконавчого
документа державний виконавець
відділу звернувся до суду, що видав
виконавчий лист із заявою про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 03.09.13р. по справі № 686/8120/13-а,
заяву старшого державного виконавця
відділу про зміну способу та порядку
виконання рішення суду залишено без
задоволення.

Вимогами державного виконавця від
12.03.12р. № 1415/6 (строк виконання до 17.03.12р.)
та від 30.01.14р. № 52/6 (строк виконання до
07.02.14р.) зобов'язано Державну судову
адміністрацію України виконати
рішення суду, про що повідомити відділ
з наданням підтверджуючих документів.

У зв'язку із невиконанням рішення суду
боржником постановами від 12.02.2014 р. та
від 11.03.2014 р. на боржника накладені
штрафи в сумі 680 грн. та 1 360 грн.

Оскільки рішення суду не було виконано,
державним виконавцем підготовлено
подання (повідомлення), що направлене
до Печерського РУ ГУ МВС України в м.
Києві для вирішення питання щодо
притягнення до кримінальної
відповідальності винних посадових
осіб Державної судової адміністрації
України за невиконання рішення суду.

14.03.14р. державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП № 15642073.

В рамках вказаних виконавчих
проваджень, відповідачем були
винесенні постанови про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій, а саме: від 27.03.14р. у
виконавчому провадженні ВП №1984172 про
стягнення з позивача витрат на
проведення виконавчих дій у сумі 69,36
грн.; від 14.03.14р. у виконавчому
провадженні ВП №16857352 про стягнення з
позивача витрат на проведення
виконавчих дій у сумі 81,77 грн.; у
виконавчому провадженні ВП №16297402 про
стягнення з позивача витрат на
проведення виконавчих дій у сумі 88,60
грн.; від 14.03.14р. у виконавчому
провадженні ВП №16857483 про стягнення з
позивача витрат на проведення
виконавчих дій у сумі 81,95 грн.; від
14.03.14р. у виконавчому провадженні ВП
№15642073 про стягнення з позивача витрат
на проведення виконавчих дій у сумі 86,62
грн.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем у межах повноважень та
відповідно до закону винесені
постанови про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про виконавче провадження» від 21.04.99р.
№ 606-XIV (надалі - Закон № 606-XIV), примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Статтею 1 вказаного Закону визначено,
що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
№ 606-XIV державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

28.10.09р. державним виконавцем відділу
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 15642073,
25.01.10р. ВП № 16857352, 09.12.09р. ВП №16297402, 25.01.10р.
ВП № 16857483, 10.06.10р. ВП № 19841752, якими
встановлено боржнику добровільно
виконати вимоги виконавчого документа
в семиденний термін з дня отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем не було добровільно у
встановлений законом строк виконано
вимоги виконавчого документа.

Відповідно до статті 8 Закону N 606-XIV
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник.

Частиною 5 ст. 12 Закону N 606-XIV вказано, що
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Частиною 1 ст. 27 Закону N 606-XIV зазначено,
що у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
Закону для самостійного виконання
рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Наведені правові норми зобов'язують
боржника добровільно виконати рішення
у строк, встановленим державним
виконавцем та повідомити про таке
виконання у цей же термін.

Оскільки інформація боржника щодо
виконання вказаного вище виконавчого
документа до відділу не надходила на
адресу боржника направлено вимоги
державного виконавця, якими
зобов'язано Державну судову
адміністрацію України виконати дане
рішення суду, та надати до відділу
підтверджуючі документи щодо його
повного, фактичного виконання та
попереджено боржника про
відповідальність за його невиконання.

Отже, з урахуванням вищенаведеного
матеріалами справи спростовуються
доводи апелянта відносно того, що
державним виконавцем не було здійснено
жодних виконавчих дій щодо примусового
виконання судових рішень.

Відповідно до положень статті 41 Закону
№ 606-XIV витрати органів державної
виконавчої служби, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій щодо забезпечення
примусового виконання рішень, є
витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження
здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України та коштів
виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Кошти виконавчого провадження
складаються з: авансового внеску
стягувача на організацію та проведення
виконавчих дій; стягнутих з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій; інших
надходжень, що не суперечать
законодавству.

З наведених норм закону слідує, що до
коштів на проведення виконавчих дій
також включаються витрати, пов'язані з
примусовим виконанням виконавчих
документів.

До витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
оплату: перевезення, зберігання і
реалізації майна боржника; послуг
експертів, суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання
та інших осіб, залучених у
встановленому законом порядку до
провадження виконавчих дій; поштового
переказу стягувачу стягнених
аліментних сум; проведення розшуку
боржника, його майна або розшуку
дитини; розміщення оголошення в
засобах масової інформації;
виготовлення та пересилання
документів виконавчого провадження,
ведення Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень; інших витрат,
необхідних для забезпечення належної
організації виконання рішень органами
державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 5 названої норми,
про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк.

Окремі питання організації виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
Закону України від 21.04.1999р. № 606-XIV
підлягають примусовому виконанню
врегульовані положеннями Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 02 квітня
2012 року за N 489/20802.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 3.13.1
пункту 3.13. Інструкції, про розмір
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець відповідно до розрахунку
витрат, наданого фінансовою службою
відповідного головного управління
юстиції, складає акт про витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій (додаток 1),
у якому зазначаються перелік та суми
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

В даному випадку, витрати на проведення
виконавчих дій підтверджуються актами
державного виконавця про витрати на
проведення виконавчих дій, а саме: від
14.03.14р. ВП № 16857483 на суму 81, 95 грн., від
14.03.14р. ВП №16857352 на суму 81,77 грн., від
27.03.14р. ВП № 16297402 на суму 69,36 грн., від
14.03.14р. ВП № 2678182 на суму 86,62 грн., від
14.03.14р. ВП № 16297402 на суму 88,60 грн.

Таким чином, відповідачем підтверджено
дотримання вимоги ч. 4 ст. 41 Закону №
606-XIV як і підтверджено обґрунтованість
визначення витрат на проведення
виконавчих дій саме у розмірі,
визначеному постановою від 27.03.14р. ВП №
19841752, від 14.03.14р. ВП №1685735, від 14.03.14р. ВП
№ 16297402, від 14.03.14р. ВП № 16857483, від 14.03.14р.
ВП № 15642073, що свідчить про
правомірність дій під час винесення
зазначених постанов та відсутність
підстав для їх скасування.

Доводи апелянта про те, що ДСА не є
боржником у справі колегія суддів
вважає необґрунтованими, з огляду на
те, що у виконавчих провадженнях ВП №
16857352, № 16297402, № 16857483, № 15642073 боржником
визначено Державну судову
адміністрацію України. У виконавчому
провадженні ВП № 19841752 постановою
державного виконавця на підставі
ухвали Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.05.13р. замінено
сторону виконавчого провадження - з
Військового апеляційного суду
Центрального регіону на Державну
судову адміністрацію України.
Правомірність вказаної заміни ДСА не
оскаржувалась.

Необґрунтованими також є і покликання
апелянта на неможливість виконання
вимог державного виконавця щодо
добровільного виконання рішень судів
оскільки жодних доказів існування
непереборних обставин у період коли
рахунки були відкриті для виконання
рішень судів апелянтом не надано.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, підстави для задоволення
апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 05.09.14р. у справі №826/6290/14 -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 05.09.14р. у справі №826/6290/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 14.11.14р.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.