Справа № 820/17254/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 листопада 2014 р.
№ 820/17254/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача -
Вострокнутова О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Харківській
області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "БЕЛ ОІЛ"

про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з зазначеним
позовом до відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю "БЕЛ ОІЛ", в
якому просить суд:

- до повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створюють загрозу
життю та здоров'ю людей, експлуатацію
нежитлової будівлі та технологічного
обладнання (устаткування), що входить
до складу автозаправного комплексу,
який орендує ТОВ "БЕЛ ОІЛ" У ПП "ВІТ", за
адресою: Харківська область, м. Харків,
проспект Московський, 195-А, зупинити
повністю шляхом їх знеструмлення з
опечатуванням пристроїв відключення
джерел електропостачання у зв'язку з
чим зобов'язати ТОВ "БЕЛ ОІЛ" негайно
припинити експлуатацію вказаної
будівлі та технологічного обладнання
(устаткування) з метою проведення будь
якої діяльності, не пов'язаної з
усуненням порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки;

- покласти на Головне управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Харківській
області обов'язок щодо забезпечення
виконання рішення Харківського
окружного адміністративного суду про
застосування заходів реагування у
вигляді повного зупинення
експлуатації нежитлової будівлі та
технологічного обладнання
(устаткування), що входить до складу
автозаправного комплексу, який орендує
ТОВ "БЕЛ ОІЛ" у ПП "ВІТ", за адресою:
Харківська область, м. Харків, проспект
Московський, 195-А, в частині здійснення
контролю за усуненням порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створюють загрозу
життю та здоров'ю людей.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що
в ході перевірки нежитлової будівлі та
технологічного обладнання
(устаткування), що входить до складу
автозаправного комплексу, який орендує
ТОВ «БЕЛ ОІЛ» у ПП «ВІТ», за адресою:
Харківська область, м. Харків, проспект
Московський, 195-А, було встановлено, що
вони експлуатуються з порушеннями
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, які
створюють загрозу життю та здоров'ю
людей, що відображено в акті від 19.09.2014
року №60. Позивач вважає, що перелічені
в акті порушення вимог законодавства у
сфері техногенної та пожежної безпеки
створюють реальну загрозу життю та
здоров'ю людей (як персоналу об'єкту,
так й іншим громадянам, а також особам,
які будуть ліквідовувати надзвичайну
ситуацію (пожежу) на ньому.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити, виходячи із доводів
позовної заяви.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, причини неявки не
повідомив, правову позицію щодо
заявлених позовних вимог виклав в
письмових запереченнях, був
повідомлений належним чином про дату,
час та місце розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з 17.09.2014 року по
19.09.2014 року Головним управлінням
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Харківській
області проведена позапланова
перевірка додержання та виконання
вимог законодавства у сферах пожежної
і техногенної безпеки, цивільного
захисту у нежитловій будівлі та на
території автозаправного комплексу,
який орендує ТОВ «БЕЛ ОІЛ» у ПП «ВІТ»
(), за адресою:
Харківська область, м. Харків, проспект
Московський, 195-А.

За результатами проведеної перевірки,
складено акт перевірки додержання
(виконання) вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту від 19.09.2014 року №60.

В ході перевірки нежитлової будівлі та
технологічного обладнання
(устаткування), що входить до складу
автозаправного комплексу, який орендує
ТОВ «БЕЛ ОІЛ» у ПП «ВІТ», за адресою:
Харківська область, м. Харків, проспект
Московський, 195-А, позивачем було
встановлено, що вони експлуатуються з
порушеннями вимог законодавства у
сфері техногенної та пожежної безпеки,
які створюють загрозу життю та здоров'ю
людей (відповідно акту), а саме:

- отвори у протипожежних
перегородках між приміщенням магазину
та приміщеннями електрощитової і
складу нежитлової будівлі не обладнані
протипожежними дверима;

- не проведено перевірку
працездатності пожежних гідрантів;

- не проваджена автоматизована
система раннього виявлення загрози
виникнення надзвичайних ситуацій та
оповіщення населення у разі їх
виникнення;

- працівники об'єкту не
забезпечені в повному обсязі засобами
індивідуального захисту.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) регулюються Законом України
від 05.04.2007 р. №877-V "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Статтею 1 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності"
передбачено, що державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Посадові особи центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, у разі порушення
вимог законодавства з питань
техногенної та пожежної безпеки, у тому
числі невиконання їх законних вимог,
зобов'язані застосовувати санкції,
визначені законом.

Підставою для звернення центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення;

3) випуск і реалізація
вибухопожежонебезпечної продукції та
продукції протипожежного призначення
з відхиленням від стандартів чи
технічних умов або без даних щодо
відповідності такої продукції вимогам
пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких
застосовуються небезпечні речовини,
паспортів (формулярів) на обладнання та
апаратуру або систем із забезпечення
їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів
індивідуального захисту органів
дихання від небезпечних хімічних
речовин нормам забезпечення ними
працівників суб'єкта господарювання,
їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з
небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до
використання засобів індивідуального
захисту в осіб, які здійснюють
обслуговування потенційно небезпечних
об'єктів або об'єктів підвищеної
небезпеки, а також в осіб, участь яких у
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації передбачена планом
локалізації і ліквідації наслідків
аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної
небезпеки диспетчерської служби або її
неготовність до виконання покладених
на неї завдань, у тому числі через
відсутність відповідних документів,
приладів, обладнання або засобів
індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за
призначенням аварійно-рятувальної
техніки, засобів цивільного захисту, а
також обладнання, призначеного для
забезпечення безпеки суб'єктів
господарювання;

11) проведення робіт з будівництва
будинків та споруд, розміщення інших
небезпечних об'єктів, інженерних і
транспортних комунікацій, які
порушують встановлений законодавством
з питань техногенної безпеки порядок
їх проведення або проведення яких
створює загрозу безпеці населення,
суб'єктам господарювання, обладнанню
та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 4
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Судом встановлено, що позивач просить
вжити захід реагування у вигляді
повного зупинення експлуатації
нежитлової будівлі та технологічного
обладнання (устаткування), що входить
до складу автозаправного комплексу,
який орендує ТОВ "БЕЛ ОІЛ" У ПП "ВІТ", за
адресою: Харківська область, м. Харків,
проспект Московський, 195-А, шляхом їх
знеструмлення з опечатуванням
пристроїв відключення джерел
електропостачання.

Відтак, згідно частиною п'ятою статті 4
Закону України "Про основні засади
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", вжиття
заходів, про які просить позивач
відбувається в іншому порядку, а саме
за вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Слід зазначити, що повноваження
позивача самостійно приймати
відповідні постанови та забороняти
роботу підприємств, передбачені
Інструкцією про порядок та умови
застосування органами державного
пожежного нагляду запобіжних заходів,
затвердженої наказ МНС від 21.10.2004 № 130
(далі - Інструкція №130).

Такі, згідно з пунктом 1.2 Інструкція №
130, ця Інструкція про порядок та умови
застосування органами державного
пожежного нагляду запобіжних заходів
передбачає порядок оформлення
матеріалів при застосуванні органами
держпожнагляду запобіжних заходів,
права посадових осіб органів
держпожнагляду, обов'язки керівників
(власників) об'єктів під час
застосування запобіжних заходів,
порядок та умови їх застосування, а
також здійснення контролю за
дотриманням законності в цій сфері
діяльності.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 130,
головні державні інспектори з
пожежного нагляду міст, селищ міського
типу, районів у містах, районів,
підрозділів пожежної охорони на
договірних об'єктах мають такі самі
права, які визначені в абзацах
третьому, восьмому - десятому пункту 3.2
цієї Інструкції, тільки за письмовим
рішенням територіального органу
держпожнагляду (у кожному окремому
випадку).

Вони також мають право самостійно
зупиняти: об'єкти, перелік яких
визначається територіальним органом
держпожнагляду; проведення
будівельно-монтажних робіт, нагляд за
якими здійснюють місцеві органи
держпожнагляду; реалізацію
пожежонебезпечної продукції; роботу
(експлуатацію) окремих приміщень,
агрегатів, опалювальних приладів,
дільниць електричної мережі,
проведення пожежонебезпечних робіт та
дію виданих дозволів на право
проведення таких робіт.

Згідно з пунктом 4.1 Інструкції № 130,
протягом п'яти робочих днів з дня
складення акта планової (позапланової)
перевірки додержання (виконання)
суб'єктом господарювання вимог у сфері
пожежної безпеки або вручення довідки
за результатами перевірки інших
підконтрольних об'єктів посадова особа
органу держпожнагляду виносить
постанову про застосування запобіжних
заходів.

Натомість, судом встановлено, що за
наслідками акт перевірки додержання
(виконання) вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту від 19.09.2014 року №60
позивачем жодних рішень, в рамках
вказаної інструкції, прийнято не було.

Законом України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" визначено,
що зазначений закон визначає правові
та організаційні засади, основні
принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Чинним Кодексом цивільного захисту
України регулюються відносини,
пов'язані з захистом населення,
територій, навколишнього природного
середовища та майна від надзвичайних
ситуацій, реагуванням на них,
функціонуванням єдиної державної
системи цивільного захисту, та
визначає повноваження органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, права та
обов'язки громадян України, іноземців
та осіб без громадянства, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту
України визначено підстави для
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів, а
саме: підставою для звернення
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, до
адміністративного суду - щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є:
недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;
порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення; нездійснення
заходів щодо захисту персоналу від
шкідливого впливу ймовірних
надзвичайних ситуацій.

Крім того, згідно з частиною другою
статті 70 Кодексу цивільного захисту
України, повне або часткове зупинення
роботи підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Відповідно до частини третьої статті 55
Кодексу цивільного захисту України,
забезпечення пожежної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на
власників та керівників таких
суб'єктів господарювання.

Згідно з пунктом 12 частини першої
статті 67 Кодексу цивільного захисту
України, до повноважень центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежо-небезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68
Кодексу цивільного захисту України, у
разі встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до абзацу 2 статті 5 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", якщо
законом передбачено, що
обґрунтованість вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування має бути підтверджена
судом, орган державного нагляду
(контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа.

Суд зазначає, що статтею 183-6 Кодексу
адміністративного судочинства України
врегульовано особливості провадження
у справах щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття суб'єктами
владних повноважень заходів
реагування під час здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності.

Так, відповідно до частини першої
статті 183-6 Кодексу адміністративного
судочинства України, провадження у
справах щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття суб'єктами
владних повноважень заходів
реагування на виявлені під час
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності порушення вимог
законодавства у разі, якщо
необхідність такого підтвердження
передбачена законом, здійснюється на
підставі адміністративного позову
суб'єкта владних повноважень, яким
ужито відповідних заходів реагування.

Суд також зазначає, що чинне
законодавство не відносить тільки
обставини відсутності обладнання
приміщень протипожежними
перегородками, протипожежними дверима,
не проведення перевірки
працездатності пожежних гідрантів, не
провадження автоматизованої системи
раннього виявлення загрози виникнення
надзвичайних ситуацій та оповіщення
населення у разі їх виникнення тощо до
тих обставин, які створюють реальну
загрозу життю та здоров'ю людей
(персоналу підприємства і особам, які
будуть здійснювати гасіння виниклої
пожежі).

Законодавець пов'язує настання
реальної загрози життю та здоров'ю
людей від пожежі з обставинами, які
можуть призвести до займання та
розповсюдження вогню. Встановлення
автоматизованої системи раннього
виявлення загрози виникнення
надзвичайних ситуацій та оповіщення
населення у разі їх виникнення
передбачено з метою вчасного виявлення
займання, тобто вже існуючої пожежі.
Очевидно, що сама система у займанні,
розповсюдженні, погашенні вогню
безпосередньо участі не приймає.

Аналогічну позицію займає Вищий
адміністративний суд в ухвалі від
15.05.2014 року по справі № К/800/3116/14 (номер у
ЄДРСР 38878946).

Слід також звернути увагу на те, що за
результатами проведеної перевірки та
складання вищевказаного акту,
відповідачем винесений припис №39 про
усунення порушень вимог законодавства
у сферах пожежної, техногенної безпеки,
цивільного захисту.

У вказаному приписі відображений строк
усунення (виконання) порушень - до
20.10.2014р.

Адміністративний позов подано
позивачем - 07.10.2014р., тобто на час
звернення позивача до суду строк
виконання виявлених порушень ще не
закінчився.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Харківській області звернулося з даним
позовом до суду до спливу терміну,
наданого відповідачу для усунення
порушень вимог законодавства.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 15.05.2014 р. по справі № К/800/3116/14.

З огляду на вищезазначене, суд
зазначає, що позивачем не дотримано
порядок застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду,
оскільки останній звернувся з позовом
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду, а не з
позовними вимогами щодо
обґрунтованості вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування, як того вимагають норми
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" та Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Норми пункту 5 частини першої статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, на які посилається позивач,
чітко встановлюють можливість
застосування судом заходів реагування
у сфері державного нагляду (контролю)
лише у разі, якщо вони можуть бути
застосовані виключно за судовим
рішенням. Як вже було встановлено судом
до повноважень позивача відноситься
застосування таких заходів, а суд у
таких відносинах може лише підтвердити
обґрунтованість вжиття цих заходів.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
ТОВ "БЕЛ ОІЛ" негайно припинити
експлуатацію будівлі та
технологічного обладнання
(устаткування) з метою проведення будь
якої діяльності, не пов'язаної з
усуненням порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, суд зазначає.

Відповідно до ч.4 ст.105 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
містити вимоги про: 1) скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень; 2)
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; 7) примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.

Отже, суд приходить до висновку, що суд
не має права зобов'язувати юридичну
особу, що є відповідачем по справі,
вчиняти дії, викладені у позовних
вимогах адміністративного позову, та
таке право не передбачено Кодексом
цивільного захисту України.

Крім того, вказана вимога є похідною
від попередньої позовної вимоги, в
задоволенні якої судом відмовлено

За таких обставин, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Харківській області та відсутність
підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Головного управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Харківській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "БЕЛ ОІЛ"
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 13
листопада 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко