Справа № 815/4789/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4789/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року

15год.30хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Прогрес
Плюс" до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прогрес Плюс", в якій
позивач просить суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
25.03.2014 року № на суму 24 710, 42 грн..
та від 25.03.2014 року № на суму 170, 00
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує на протиправність оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень та
відсутність в його діях порушень норм
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»,
оскільки 30.08.2012 року згідно контракту
№ 36-12Э від 27.08.2012р. позивачем
перераховано 111 903,13 грн., що
підтверджується платіжним дорученням.
Після цього, на підставі
товарно-транспортної накладної
міжнародного зразка CMR № 54 від 31.08.2012р.
та платіжного доручення № 316 від
10.09.2012р. про сплату за митне оформлення
та платіжного доручення № 318 від 11.09.2012р
про сплату за митне оформлення ТОВ
«Прогрес Плюс» була оформлена Митна
Декларація № 500071201/2012/001065 від 14.09.2012р., з
якої вбачається утримання платежу виду
028 в розмірі 45068,58 грн. з ТОВ «Прогрес
Плюс», що свідчить про оплату
необхідних митних платежів.

Таким чином, дані документи
підтверджують, що товар відвантажений
ТОВ «Петрол - Трейд» на адресу ТОВ
«Прогрес Плюс» згідно контракту № 36-12Э
від 27.08.2012р., надійшов на територію
України своєчасно та без порушень
приписів ст. 2 Закону України від
23.09.1994року № 185 94-ВР «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», тому нарахування відповідачем
пені за порушення валютного
законодавства згідно зі ст. 4
вищевказаного Закону є незаконним та
необґрунтованим.

Відповідач з адміністративним позовом
не погоджується та вважає його таким,
що не підлягає задоволенню,
посилаючись на правомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, у зв'язку з
встановленням порушення позивачем
вимог Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті».

Перевіркою порядку та строків
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України і перебувають за її межами,
встановлено, що ТОВ „Прогрес Плюс"
порушено вимоги ст. 1 Указу Президента
України від 18.06.1994 № 319/94 «Про
невідкладні заходи щодо повернення на
Україну валютних цінностей, які
належать резиденту України та
незаконно знаходяться за її межами»,
ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України
від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного
регулювання та валютного контролю» та
Наказу Міністерства фінансів України
від 25.12.1995 № 207, в частині неподання до
ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
Декларації про валютні цінності,
доходи та майно, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами
станом на 01.07.2013. в якій у розділі 11
„Фінансові вкладення" п. 13 Сума коштів,
перерахованих за кордон та виставлених
векселів по імпортних контрактах, по
яких на звітну дату перевищено
встановлені законодавством терміни
здійснення цих контрактів"
підприємством не задекларовані кошти у
розмірі 402612.49 рос. рублів, які були
перераховані на адресу компанії ТОВ
«Петрол - Трейд» (Республіка
Башкортостан) по контракту від 27.08.2012
року. У зв'язку з виявленими
порушеннями відповідачем складено акт
перевірки1635/15-53-22-02/31373336 від 19.03.2014р., на
підставі якого сформовані оскаржувані
податкові повідомлення-рішення, які на
думку відповідача є законними та
обґрунтованими.

Представник позивача та представник
відповідача в судове засідання не
з'явилися, надали до суду заяви про
розгляд справи за їх відсутності в
порядку письмового провадження.

Згідно ч.4 ст.122 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що в фахівцем
податкового органу на підставі наказу
від 12.03.2014 № 567 про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та повідомлення від 12.03.2014
№170/10/22-2, виданих ДП1 у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області, листа ПАТ АБ
«Південний» (вхідний від 11.06.2013 №18702/10)
щодо порушення вимог Закону України
від 23.09.1994 №185/94 - ВР «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», проведена позапланова
невиїзна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю «Прогрес
Плюс», з урахуванням вимог пп.20.1.4 п.20.1
ст.20. пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79
Податкового кодексу України з питання
дотримання вимог валютного
законодавства за Контрактом від 27.08.2012
року №36-12Є.

За результатами вказаної перевірки
відповідачем 19.03.2014р. складений Акт
№1635/15-53-22-02/31373336 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Прогрес-Плюс» з питання
дотримання вимог валютного
законодавства за Контрактом від 27.08.2012
року №36-12Є.

В висновках акту перевірки зазначено,
що позивачем порушено ст.2 Закону
України від 23.09.1994 № 185/94 - ВР «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» зі змінами та
доповненнями в частині несвоєчасного
надходження товару на митну територію
України, ст. 1 Указу Президента України
від 18.06.1994 № 319/94 «Про невідкладні
заходи щодо повернення на Україну
валютних цінностей, які належать
резиденту України та незаконно
знаходяться за її межами», ст.9 Декрету
Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №
15-93 «Про систему валютного регулювання
та валютного контролю» та Наказу
Міністерства фінансів України від
25.12.1995 № 207, в частині неподання до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
Декларації про валютні цінності,
доходи та майно, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами
станом на 01.07.2013.

На підставі встановлених порушень
податковим органом сформовані
податкові повідомлення-рішення від
25.03.2014 року № на суму 24 710, 42 грн..
та від 25.03.2014 року № на суму 170, 00
грн.

Посилаючись на протиправність
податкових повідомлень-рішень від
25.03.2014 року № та від 25.03.2014 року
№, позивач звернувся до суду з
позовом., вимагаючи їх скасування.

Як вбачається з Акту перевірки від
19.03.2014р. перевіряючими зазначено, що
перевіркою дотримання вимог валютного
законодавства при здійсненні
імпортних зовнішньоекономічних
операцій за контрактом від 27.08.2012 року
№36-12Є., укладеним позивачем із фірмою
нерезидентом ТОВ «Петрол - Трейд»,
встановлено порушення статті 2 Закону
України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті", в
частині несвоєчасного надходження
товару за проведену оплату валютними
коштами по зазначеному контракту, а
саме: на виконання умов
вищезазначеного контракту ТОВ
„Прогрес Плюс" (Замовник) було
здійснено передплату з поточного
валютного рахунка №2504 (російські
рублі), відкритого в АБ «Південний» МФО
328209 на користь нерезидента ТОВ «Петрол
- Трейд» (Республіка Башкортостан) у
загальній сумі 402612.49 рос. рублів, а саме:
06.11.2012 року п/д№ 119-у сумі 106226,99 рос.
рублів; 06.11.2012 року п/д№121 - у сумі 296385.50
рос. рублів, граничний термін
надходження товару або повернення
валютної виручки становить - 05.05.2013
року, фактично ж товар надійшов
резиденту 24.07.2013р. оформленою в режимі
«IM 40», загальною фактурною вартістю
107303,61 грн., що за курсом НБУ 0.24738000
гри./рос. рублі, становить 433760.25 рос.
рублів (код товару - - олива
моторна).

Тобто, в даному випадку посадовою
особою ДПІ у Приморському районі
зроблено висновок про порушення
законодавчо встановлених строків
надходження імпортного товару, ці
строки в даному випадку настали 05.05.2013р.

Однак, суд не погоджується з такими
висновками відповідача з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що ТОВ „Прогрес
Плюс" (Замовник) було укладено
зовнішньоекономічний контракт від
27.08.2012 року №36-12Є з нерезидентом ТОВ
«Петрол - Трейд» (Постачальник,
реквізити нерезидента: ИНН КПП
027801001 Республіка Башкортостан. 450001,
м.Уфа. вул. Комсомольськая, 1/1 офіс 803 р/р
1 Приволжська філія ОАО
«Промсвязьбанк» м. Нижній Новгород к/р
, БИК 042202803) на постачання
Товару у кількості та асортименті,
узгодженому у Специфікаціях до
контракту. Сума контракту складає
1400000.00 російських рублів, умови
постачання - FCA

Уфа (Інкотермс 2010). Умови оплати - 100%
передоплата шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок. Термін дії - до 31.12.2012. а
частині, взаєморозрахунків - до її
повного завершення.

На виконання умов вищезазначеного
контракту 30.08.2012 року ТОВ „Прогрес
Плюс" (Замовник) р. згідно контракту №
36-12Э від 27.08.2012р. перераховано 111 903,13
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 1 від 30.08.2012р. та випискою
банка ГІАТ «Банк Восток».

В подальшому, на підставі
товарно-транспортної накладної
міжнародного зразка CMR № 54 від 31.08.2012р.
та платіжного доручення № 316 від
10.09.2012р. про сплату за митне оформлення
та платіжного доручення № 318 від 11.09.2012р
про сплату за митне оформлення ТОВ
«Прогрес Плюс» була оформлена Митна
Декларація № 500071201/2012/001065 від 14.09.2012р.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність",
моментом здійснення експорту (імпорту)
є момент перетину товаром митного
кордону України або переходу права
власності на зазначений товар, що
експортується чи імпортується, від
продавця до покупця.

Зокрема, п. 4 ст. 4 цього Кодексу
передбачено, що ввезення товарів,
транспортних засобів на митну
територію України, вивезення товарів,
транспортних засобів за межі митної
території України - сукупність дій,
пов'язаних із переміщенням товарів,
транспортних засобів через митний
кордон України у будь-який спосіб у
відповідному напрямку

Пунктом 25 статті 4 Митного кодексу
України визначено комплекс
взаємопов'язаних правових норм, що
відповідно до заявленої мети
переміщення товарів через митний
кордон України визначають митну
процедуру щодо цих товарів, їх правовий
статус, умови оподаткування і
обумовлюють їх використання після
митного оформлення як митний режим.

Статтею 74 Митного кодексу України
визначено, що імпорт (випуск для
вільного обігу) - це митний режим,
відповідно до якого іноземні товари
після сплати всіх митних платежів,
встановлених законами України на
імпорт цих товарів, та виконання усіх
необхідних митних формальностей
випускаються для вільного обігу на
митній території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Митного кодексу
України, митний режим імпорту може бути
застосований до товарів, що надходять
на митну територію України, та до
товарів, що зберігаються під митним
контролем або поміщені в інший митний
режим, а також до продуктів переробки
товарів, поміщених у митний режим
переробки на митній території.

Тобто, у разі ввезення на митну
територію України товарів митний
контроль розпочинається з моменту
надходження товару на митну територію
України і закінчується після виконання
усіх необхідних митних формальностей.

Таким чином, моментом вчинення
імпортної операції, зокрема моментом
поставки товару за такою операцією, для
застосування статтей 2, 4 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", є момент фактичного
перетину імпортованим товаром митного
кордону України.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 16.10.2012р. по справі К/9991/55624/11
та постанові Верховного суду України
від 16.01.2012р.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» імпортні операції резидентів,
які здійснюються на умовах
відстрочення поставки, в разі, коли
таке відстрочення перевищує 180
календарних днів з моменту здійснення
авансового платежу або виставлення
векселя на користь постачальника
продукції (робіт, послуг), що
імпортується, потребують висновку
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
економічного розвитку. При
застосуванні розрахунків щодо
імпортних операцій резидентів у формі
документарного акредитиву строк,
передбачений частиною першою цієї
статті, діє з моменту здійснення
уповноваженим банком платежу на
користь нерезидента. Строк та умови
завершення імпортної операції без
увезення товару на територію України
визначаються у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України за
погодженням з Національним банком
України. Національний банк України має
право запроваджувати на строк до шести
місяців інші строки розрахунків, ніж
ті, що визначені частиною першою цієї
статті.

Згідно із ст.4 цього Закону (в редакції,
чинній станом на 25.03.2014р.) порушення
резидентами строків, передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону або
встановлених Національним банком
України відповідно до статей 1 і 2 цього
Закону, тягне за собою стягнення пені
за кожний день прострочення у розмірі
0,3 відсотка від суми неодержаної
виручки (вартості недопоставленого
товару) в іноземній валюті,
перерахованої у грошову одиницю
України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару). У
разі прийняття до розгляду судом,
Міжнародним комерційним арбітражним
судом чи Морською арбітражною комісією
при Торгово-промисловій палаті України
позовної заяви резидента про стягнення
з нерезидента заборгованості, яка
виникла внаслідок недотримання
нерезидентом строків, передбачених
експортно-імпортними контрактами,
строки, передбачені статтями 1 і 2 цього
Закону або встановлені Національним
банком України відповідно до статей 1 і
2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх
порушення в цей період не сплачується.
У разі прийняття судом рішення про
відмову в позові повністю або частково
або припинення (закриття) провадження у
справі чи залишення позову без
розгляду строки, передбачені статтями 1
і 2 цього Закону або встановлені
Національним банком України
відповідно до статей 1 і 2 цього Закону,
поновлюються і пеня за їх порушення
сплачується за кожний день
прострочення, включаючи період, на який
ці строки було зупинено. У разі
прийняття судом рішення про
задоволення позову пеня за порушення
строків, передбачених статтями 1 і 2
цього Закону або встановлених
Національним банком України
відповідно до статей 1 і 2 цього Закону,
не сплачується з дати прийняття позову
до розгляду судом. Органи доходів і
зборів вправі за наслідками
документальних перевірок
безпосередньо стягувати з резидентів
пеню, передбачену цією статтею.

Відповідно до п.2 Порядку визначення
строку та умов завершення імпортної
операції без увезення товару на
територію України, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 05.12.2007р. №1392, строк завершення
імпортної операції без увезення товару
на територію України за
зовнішньоекономічними договорами
(контрактами) не може перевищувати 180
календарних днів з моменту здійснення
резидентом авансового платежу або
виставлення векселя на користь
нерезидента, а у разі проведення
розрахунків у формі документарного
акредитиву - з моменту здійснення
уповноваженим банком платежу на
користь нерезидента.

Згідно із п.3 згаданого Порядку
імпортна операція резидента без
увезення товару на територію України
вважається завершеною за наявності
однієї з таких умов: зарахування
виручки, одержаної від нерезидента, на
рахунок резидента в уповноваженому
банку в разі продажу нерезиденту
товару за межами України; подання
документів, що підтверджують
використання резидентом товару за
межами України, перелік яких
визначається Національним банком.

Звідси відповідач зазначає в Акті, що
оскільки авансовий платіж був
проведений 06.11.2012р., то строк завершення
імпортної операції позивачем настав
05.05.2013р., проте в порушення вимог ст.2
Закону імпортований товар надійшов на
адресу резидента (позивача) тільки на
підставі ВМД від 24.07.2013р., тому
прострочка складає 80 днів на суму 402612,49
російських рублів, що еквівалентно
102960грн. за курсом Нацбанку України на
06.05.2013р.

Проте всупереч вимогам суду в ухвалі
від 26.08.2014р. та положень ч.2 ст.71 КАС
України ДПІ у Приморському районі
м.Одеси не надано суду доказів, що
підтверджують обґрунтованість
висновків Акту від 19.03.2014р. (ВМД від
24.07.2013р., платіжні доручення №№119,121 від
06.11.2012р. про перерахування передплати
за контрактом).

Отже відповідачем не доведено
наявність фактичних обставин, з якими
Закон пов'язує можливість нарахування
пені згідно із ст.4 ЗУ «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» та на підставі якої визначено
податкове зобов'язання на суму пені
24710,42грн., тому суд вважає таке
нарахування протиправним та
необґрунтованим.

Нарахування ж штрафних санкцій
оскарженим податковим
повідомленням-рішенням від 25.03.2014р.
№ на суму 170грн. у зв'язку із
порушенням ст.1 Указу Президента
України від 18.06.1994р. №319/94 «Про
невідкладні заходи щодо повернення на
Україну валютних цінностей, які
належать резиденту України та
незаконно знаходяться за її межами»,
ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України
«Про систему валютного регулювання та
валютного контролю» від 19.02.1993 № 15-93 є
похідним від попередніх висновків Акту
про порушення термінів надходження
імпортованого товару, отже є
незаконним у зв'язку із недоведеністю
обґрунтованості висновків щодо
порушення вимог ст.2 ЗУ «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті».

З урахуванням усього вищевикладеного,
суд приходить до висновку, що оскільки
висновки, викладені в акті перевірки,
не знайшли свого документального
підтвердження під час розгляду справи,
прийняті на його підставі податкові
повідомлення-рішення є протиправними.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Частиною 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України: з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Правомірність оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень відповідачем не
доведена, докази, на підставі яких
зроблено висновки про порушення
позивачем вимог ст.2 ЗУ «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», суду не надані.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про протиправність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, що є підставою їх
скасування і задоволення позову ТОВ
«Прогрес Плюс» у повному обсязі.

Керуючись ч.4 ст.122, ст.ст.94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Прогрес
Плюс" до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 25.03.2014 року № на суму 24
710, 42 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 25.03.2014 року № на суму
170, 00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прогрес Плюс" 182, 70
грн. (сто вісімдесят дві гривні
сімдесят копійок) судового збору.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Прогрес
Плюс" до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 25.03.2014 року № на суму 24
710, 42 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 25.03.2014 року № на суму
170, 00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прогрес Плюс" 182, 70
грн. (сто вісімдесят дві гривні
сімдесят копійок) судового збору.