Справа № 826/8228/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/8228/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 жовтня 2014 року № 826/8228/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова

до Публічного акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі Філії «УкрНДІгаз» ПАТ «Укргазвидобування»

про стягнення заборгованості в розмірі 265 220,63 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ПАТ “Укргазвидобування” в особі філії “УкрНДІгаз” ПАТ “Укргазвидобування” про стягнення заборгованості з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної та виплаченої на підставі Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів у розмірі 265 220,63 грн.. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що філія «УкрНДІгаз» ПАТ «Укргазвидобування» зареєстрована в УПФУ в Червонозаводському районі м.Харкова як платник страхових внесків. Громадянам, які працювали на підприємстві були видані довідки для призначення та обчислення наукових пенсій. Управлінням Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова після нарахування та виплати пенсії науковим працівникам були направлені листом від 19.05.2014 року №4526/33-03 повідомлення про відшкодування суми витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначеної згідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право особи, які працювали у Філії «УкрНДІгаз» ПАТ «Укргазвидобування». Оскільки філія не є юридичною особою, зазначені повідомлення були переадресовані до ПАТ «Укргазвидобування». Відповідач зобов’язань по відшкодуванню різниці між сумою пенсії призначеної та виплаченої на підставі Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів у розмірі 265 220,63 грн. не виконав. Просив слухати справу у відсутності представника позивача.

Представник відповідача проти позову заперечив та послався на те, що до суду з позовом звернувся неналежний позивач, оскільки відповідач знаходиться на території м.Києва та повинно було звернутися відповідне управління Пенсійного фонду, яке знаходиться у м.Києві. Просив у задоволенні прозову відмовити.

Суд, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно з’ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Управління Пенсійного фонду України в Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова виконує функції держави по збору на акумуляції коштів, призначених для пенсійного забезпечення і виплати допомог згідно із ЗУ “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідно до абз.1 ст. 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26 червня 1997 року платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи–суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 1 статті 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року з наступними змінами і доповненнями, встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону передбачено, що страхувальники – це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 3 та 5 статті 15 Закону встановлено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду.

Як вбачається з наявних матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем, Публічне акціонерне товариство “Укргазвидобування” має філію “УкрНДІгаз”, працівникам якої були видані довідки для призначення та обчислення наукових пенсій.

Філію “УкрНДІгаз” ПАТ “Укргазвидобування” зареєстровано в УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова, як платника страхових внесків, проте як остання не має статусу юридичної особи, а головним підприємством та платником коштів до бюджету Пенсійного Фонду України є саме позивач ПАТ “Укргазвидобування”.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.24 Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” від 13.12.1991 року з наступними змінами і доповненнями, держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам – за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам –за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

При цьому, статтею 24 Закону №1977-ХІІ закріплено, що різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III –IV рівнів акредитації – за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації –за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III – IV рівнів акредитації –за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Отже, за рахунок державного бюджету фінансується різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів для наукових працівників відповідних наукових установ, які фінансуються за рахунок державного бюджету. У випадку роботи наукового працівника на державному підприємстві, яке не фінансується з державного бюджету, то така різниця має фінансуватися на 50 відсотків з держбюджету та на 50 відсотків за рахунок такого підприємства (не бюджетної наукової установи).

Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III –IV рівнів акредитації згідно із Законом України “Про наукову і науково-технічну діяльність”, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, регулює постанова Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III –IV рівнів акредитації згідно із Законом України “Про наукову і науково-технічну діяльність”, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи” (далі –Порядок №372).

Порядком №372 встановлено, що за рахунок коштів державного бюджету фінансування 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III-IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування,

здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

У разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин.

У разі виявлення факту надміру сплачених сум, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, відповідні кошти за бажанням підприємства, установи, організації або закладу повертаються їм у 10-денний строк з дня виявлення переплати або зараховуються в рахунок фінансування різниці у розмірі пенсії у наступних періодах.

Таким чином, даний Порядок визначає процедуру фінансування різниці між сумою пенсій для наукових працівників небюджетних державних підприємств та установ.

У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством (п.8 Порядку №372).

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києві від 23.07.2014 року у справі №826/8628/14 у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства “Укргазвидобування” до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова про визнання протиправними дій з направлення супровідним листом від 19.05.2014 року №4526/33-03 повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначеною відповідно до Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність”, і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на загальну суму 265 220,63 грн. було відмовлено повністю. Дана постанова оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили 16.09.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено, що позивач правомірно діяв щодо направлення відповідачу супровідним листом від 19 травня 2014 року №4526/33-03 повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність”, і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на загальну суму 265 220,63 грн. по структурному підрозділу позивача (без статусу юридичної особи) філії “УкрНДІгаз” ПАТ “Укргазвидобування”. Головне підприємство (юридична особа) в незалежності від способу отримання відповідних повідомлень є платником таких витрат за свої структурні підрозділи на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації юридичної особи, а відповідно останнє має бути обізнаним про такі витрати держави відносно його філій та несе обов’язок по їх сплаті

У відповідності до ч.2. п.5 Порядку №372 підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» суму компенсації різниці пенсій наукових співробітників відповідача за спірний період не відшкодовувало.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно з ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача –суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводськму районі м.Харкова задовольнити.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур