Справа № 33/11
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 33/11
Головуючий у 1-й інстанції: Смирнова
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Межевича
М.В.,

при секретарі:
Бєліцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Маяк»,
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі міста Києва на
постанову Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Маяк»
до Державної податкової інспекції у
Оболонському районі міста Києва про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Торговий дім «Маяк» звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 08.12.2004
№/3.

Постановою Господарського суду
міста Києва від 12.05.2014 року позовні
вимоги задоволено часково. Визнано
недійсним податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі м. Києва від 08.12.2004 №/3 в
частині донарахування податкових
зобов'язань з ПДВ на суму 1234,022 грн. та
застосування штрафних санкцій з ПДВ в
розмірі 617,11 грн. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ТОВ «Торговий дім
«Маяк» подало апеляційну скаргу, в
якій просить апеляційну інстанцію
скасувати незаконне, на його думку,
судове рішення в частині відмови в
позові та постановити нове про
задоволення позову у повному обсязі.

ДПІ у Оболонському районі міста Києва
також подала апеляційну скаргу, в якій
просить апеляційну інстанцію
скасувати незаконне, на її думку,
судове рішення в частині задоволення
позову та постановити нове про відмову
в позові у повному обсязі.

В своїх апеляційних скаргах апелянти
посилаються на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ТОВ «Торговий дім
«Маяк» підлягає задоволенню а ДПІ у
Оболонському районі міста Києва
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем проведено планову
документальну перевірку дотримання
позивачем вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.01.2001 по 31.12.2003, про що складено акт
перевірки від 16.06.2004 №860-23-202-30683443.

08.12.2004 на підставі зазначеного акта з
урахуванням рішення ДПА України від
19.11.2004 №10469/6/25-1115 про результати
розгляду скарг позивача, поданих в
межах процедури адміністративного
оскарження, відповідачем прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення
№/3, яким позивачу відповідно до п.
4.2 ст.4, п.п. 7.4.4, п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначено суму податкового
зобов'язання з ПДВ у розмірі 728718,00 грн.,
з яких 485812,00 грн. за основним платежем
та 242906,00 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування доводів про
донарахування позивачу податкових
зобов'язань з ПДВ відповідач, серед
іншого, вказує на визнання в судовому
порядку недійсними установчих та
первинних бухгалтерських документів, а
також свідоцтва платника ПДВ
контрагента позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Алко-Лайн». В акті перевірки та у
рішеннях про результати розгляду скарг
міститься посилання на рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 26.04.2004 у справі №2-4572/2004 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ
«Алко-Лайн», третя особа: ДПА у м. Києві,
яким визнано недійсними установчі та
первинні бухгалтерські документи ТОВ
«Алко-Лайн», а також свідоцтво платника
ПДВ ТОВ «Алко-Лайн» з моменту внесення
в реєстр платників ПДВ.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірне податкове повідомлення-рішення
не відповідає вимогам закону та
підлягає визнанню недійсним лише в
частині донарахування 1234,22 грн. ПДВ та
застосування штрафних санкцій з ПДВ у
розмірі 617,11 грн., пов'язаних з
включенням позивачем до складу
податкового кредиту витрат по сплаті
ПДВ по придбанню послуг мобільного
зв'язку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, проте не погоджується з
висновком про необхідність відмови в
решті позовних вимог, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 26.04.2004 у справі
№2-4572/2004 не набрало законної сили в
зв'язку з його скасуванням Апеляційним
судом міста Києва та поверненням
справи на новий розгляд суду першої
інстанції. Ухвалою Шевченківського
районного суду м. Києва від 19.06.2006
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ
«Алко-Лайн» про визнання недійсними
установчих і первинних бухгалтерських
документів по справі №2-3584/06 (в
попередньому справа №2-4572/2004) було
залишено без розгляду. Ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від
07.12.2006 ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва по вищевказаній
справі було залишено без змін.

Також Господарським судом міста Києва
встановлено, що посилання відповідача
на факт визнання недійсними установчих
та первинних бухгалтерських
документів ТОВ "Алко - Лайн" не є
підставою для зменшення податкового
кредиту позивачем. Проте, в подальшому
Господарський суд міста Києва приймає
рішення про відмову у задоволенні
позову позивачу в цій частині
посилаючись на Акт від 09.06.2004 року № 3511
про анулювання свідоцтва платника ПДВ
ТОВ "Алко - Лайн" та те, що доказів
скасування цього Акту суду не надано.

Слід зауважити, що договори укладені
позивачем з ТОВ "Алко Лайн", фактично
виконані обома сторонами (як продавцем,
так і покупцем), на підтвердження
сплати коштів за придбані товари
позивачем надані копії платіжних
доручень, на підтвердження отримання
товарів - видаткові та податкові
накладні.

Доказів того, що зазначені договори
купівлі-продажу, укладені позивачем та
ТОВ "Алко Лайн" на момент перевірки були
визнані недійсними у судовому порядку
та рішення суду набрало законної сили
відповідачем не надано, а отже позивач
правомірно керувався ними при
визначенні своїх податкових
зобов'язань.

Відповідачем не заперечується факт, що
протягом листопада 2002 року - грудня 2003
року позивачем здійснювалось
придбання товарів у ТОВ "Алко Лайн" та
сплачувався у складі їх вартості
податок на додану вартість, на
підтвердження чого отримував від
продавця податкові накладні, оформлені
відповідно до вимог пп.7.2.1 п.7.2 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість".

Доказів на підтвердження того, що ТОВ
"Алко - Лайн" занижувало податкові
зобов'язання по ПДВ, а саме податкового
- повідомлення рішення контролюючого
органу про донарахування ТОВ "Алко -
Лайн" податкових зобов'язань по ПДВ
відповідачем також не надано.

На момент складання наявних у позивача
податкових накладних, сума ПДВ на
підставі яких були віднесені позивачем
до складу податкового кредиту у
відповідних податкових періодах, ТОВ
"Алко - Лайн" було зареєстровано як
платник ПДВ в установленому порядку та
мало право видавати податкові
накладні.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
керувався актом від 09.06.2004 року № 3511 про
анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ
"Алко - Лайн", який фактично було
скасовано одночасно із скасуванням
Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва, оскільки даний Акт
складався на підставі вищезазначеного
Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва.

Щодо завищення Позивачем податкового
кредиту по операціях з придбання
рекламних послуг у ПП "Моро
-Інтернешенел" та ПФ "Компроміс" та
заниження у зв'язку з цим податкового
зобов'язання з ПДВ на 3 786 гривень 78
копійок слід зазначити наступне.

Рекламні заходи здійснювалися
позивачем з метою надання третім
особам якомога достовірнішої
інформації про товари, торгівлю якими
здійснює позивач. Такі заходи
спрямовані на збільшення товарообігу
позивача, розміру його прибутку, а отже
безпосередньо відносяться до
господарської діяльності позивача.

Підставою до нарахування ПДВ по цьому
епізоду, як вказано в п. 2.2.1. Акту
перевірки було ненадання пояснень або
первинних документів по вищезгаданих
операціях. Проте, ці документи наявні в
матеріалах справи та підтверджують
факт одержання рекламних послуг, що
спростовує висновки Акту перевірки.

Судом першої інстанції також
встановлено, що згідно видаткової
накладної від 04.06.2002 року № 30406 Позивач
відвантажив Приватному підприємцю -
платнику єдиного податку ОСОБА_4
телевізори RAINFORD) 3756 на суму - 10 200
гривень, ПДВ - 2040 гривень. В Акті
перевірки зазначено, що згідно
відомості позивача по рахунку 281
(товари на складі) за червень 2002 року,
вартість цих телевізорів становить 10
710, ПДВ - 2142 гривні.

На думку суду першої інстанції в
порушення п. 4.2 ст. 4 ЗУ "Про податок на
додану вартість" ТОВ "Торговий дім
"Маяк" визначило базу оподаткування у
розмірі 10 200 гривень, ПДВ - 2040 гривень, в
результаті чого сума податкового
зобов'язання з ПДВ занижена Позивачем
на 102 гривні.

Проте з таким висновком погодитись не
можна, оскільки, відповідно до п. 4.2 ст. 4
ЗУ "Про податок на додану вартість" у
разі поставки товару (робіт/послуг) без
оплати або часткової оплати їх
вартості коштами в межах бартерних
операцій, здійснення операції з
безоплатної передачі товарів (робіт
/послуг), натуральних виплат у рахунок
оплати праці фізичним особам, що
перебувають у трудових відносинах з
платником податку, передачі товарів в
межах балансу платника податку для
невиробничого використання, витрати на
яке не відносяться до валових витрат
виробництва і не підлягають
амортизації а також пов'язаній з
продавцем особі чи суб'єкту
підприємницької діяльності, який не
зареєстрований, як платник податку,
база оподаткування визначається,
виходячи з фактичної ціни операції, але
не нижчої за звичайні ціни.

Таким чином, позивач правомірно
визначив базу оподаткування по даній
операції, виходячи з фактичної ціни
операції. Разом з тим відповідачем не
доведено факт здійснення позивачем
цієї операції за ціною, нижчою за
звичайні ціни.

Згідно ч.2 ст. 71. КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином віднесення ТОВ "Торговий
дім "Маяк" до складу податкового
кредиту сум ПДВ по вищезазначених
операціях було повністю правомірним.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. В
зв'язку з цим виникає необхідність у
задоволенні апеляційної скарги ТОВ
"Торговий дім "Маяк" та відповідно у
скасуванні постанови суду першої
інстанції.

Виходячи з наведеного, апеляційна
скарга Державної податкової інспекції
у Оболонському районі міста Києва
задоволенню не підлягає.

Згідно ст. ст. 198, 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158, 160, 161, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Маяк» - задовольнити.

У задоволенні апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі міста Києва -
відмовити.

Постанову Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 року - скасувати.

Постановити нову постанову, якою позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Маяк»
до Державної податкової інспекції у
Оболонському районі міста Києва про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
задовольнити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

М.В. Межевич

Повний текст постанови виготовлено
14.11.2014 року.

Головуючий суддя

Горбань Н.І.

Судді:

Земляна Г.В.

Межевич М.В.