Справа № 753/8403/14
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8403/14
провадження №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача
ОСОБА_1;

відповідач
не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Яготинської митниці
Міністерства доходів і зборів України
в особі заступника начальника -
начальника УБК та МП Хомутянського
Віталія Володимировича про скасування
постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач,
ОСОБА_1.) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Яготинської митниці Міністерства
доходів і зборів України (далі по
тексту - Яготинська митниця Міндоходів)
в особі заступника начальника -
начальника УБК та МП Хомутянського
Віталія Володимировича про скасування
постанови.

Адміністративний позов мотивований
тим, що 04 грудня 2013 року позивач
тимчасово ввіз на митну територію
України через митний пост «Ягодин»
Ягодинської митниці Міндоходів
автомобіль марки «Пежо 607», р.н. НОМЕР_1,
кузов номер НОМЕР_2, який відповідно до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 є
власністю юридичної особи UAB «EUROPROFIT».

При переміщені зазначеного автомобілю
на митну територію України 04.12.2013 року в
пункті пропуску «Ягодин» позивачем
було подано наступні документи:
агентський договір №2/12/13 від 02.12.2013
року, довіреність на право керування
даним автомобілем, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
посвідчення про відрядження, дорожній
лист на даний автомобіль, страховий
поліс, копію статутних документів UAB
«EUROPROFIT».

23 квітня 2014 року заступником
начальника Ягодинської митниці
Міндоходів - Хомутянським Віталієм
Володимировичем винесено постанову в
справі про порушення митних правил
№0311/20502/2014, якою позивача визнано
винним у вчиненні порушення митних
правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного
кодексу України, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 8 500 грн.

Позивач вказує на те, що в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 470
Митного кодексу України, оскільки
ввезений ним на територію України
автомобіль є транспортним засобом
комерційного призначення, а відтак
його митне оформлення здійснюється у
пільговому режимі без подання митної
декларації. У зв'язку з наведеним,
позивач вважає, що зазначена постанова
є незаконною та необґрунтованою,
винесеною з порушенням вимог
матеріального та процесуального права,
а отже, такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, вважав їх
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідача в судове засідання свого
представника не направив, проте
надіслав заперечення стосовно позову,
в яких просив відмовити у задоволенні
позову з підстав у ньому викладених.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши в судовому засіданні
пояснення позивача, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
адміністративного позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 04 грудня 2013 року
ОСОБА_1 тимчасово ввіз на митну
територію України через митний пост
«Ягодин» Ягодинської митниці
Міндоходів автомобіль марки «Пежо 607»,
р.н. НОМЕР_1, кузов номер НОМЕР_2, який
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 є
власністю юридичної особи UAB «EUROPROFIT».

При переміщені зазначеного автомобілю
на митну територію України 04.12.2013 року в
пункті пропуску «Ягодин» позивачем
було подано наступні документи:
агентський договір №2/12/13 від 02.12.2013
року, довіреність на право керування
даним автомобілем, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
посвідчення про відрядження, дорожній
лист на даний автомобіль, страховий
поліс, копію статутних документів UAB
«EUROPROFIT».

Згідно з розпорядженням Ягодинської
митниці Міндоходів від 20.12.2013 року
№124/1-р була проведена перевірка щодо
виявлення транспортних засобів, які
були ввезені громадянами-резидентами
на митну територію України в митному
режимі «транзит» та не вивезені у
строки встановлені ст. 95 Митного
кодексу України.

За результатом вказаної перевірки,
проведеної за допомогою баз даних ПІК
«Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ, 26 березня
2014 року відносно позивача складено
протокол про порушення митних правил
№0311/20502/2014 за яким встановлено, що 04.12.2013
року на митну територію України через
митний пост «Ягодин» Ягодинської
митниці Міндоходів позивачем в митному
режимі транзит було ввезено автомобіль
марки «Пежо 607», р.н. НОМЕР_1, кузов номер
НОМЕР_2 та станом на 26.03.2014 року його не
вивезено та в інший митний режим не
заявлено, чим вчинено порушення митних
правил, передбачене ст. 470 Митного
кодексу України.

23 квітня 2014 року заступником
начальника Ягодинської митниці
Міндоходів - Хомутянським Віталієм
Володимировичем винесено постанову в
справі про порушення митних правил
№0311/20502/2014, якою позивача визнано
винним у вчиненні порушення митних
правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного
кодексу України, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 8 500 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом ч. 1 ст. 458 Митного кодексу
України порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх органам доходів і
зборів для проведення митного контролю
та митного оформлення, а також
здійснення операцій з товарами, що
перебувають під митним контролем або
контроль за якими покладено на органи
доходів і зборів цим Кодексом чи іншими
законами України, і за які цим Кодексом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Водночас, відповідно до ст. 103 Митного
кодексу України тимчасове ввезення, є
митним режимом, відповідно до якого
іноземні товари, транспортні засоби
комерційного призначення ввозяться
для конкретних цілей на митну
територію України з умовним повним або
частковим звільненням від
оподаткування митними платежами та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності і підлягають реекспорту до
завершення встановленого строку без
будь-яких змін, за винятком звичайного
зносу в результаті їх використання.

Частиною 1 ст. 105 Митного кодексу
України у митний режим тимчасового
ввезення з умовним повним звільненням
від оподаткування митними платежами
помішуються виключно товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, зазначені у статті 189
цього Кодексу та в Додатках В.1 - В.9, С, Б
до Конвенції про тимчасове ввезення (м.
Стамбул, 1990 рік, далі по тексту -
Конвенція), на умовах, визначених цими
Додатками, а також повітряні судна, які
ввозяться на митну територію України
українськими авіакомпаніями за
договорами оперативного лізингу.

Частиною 1 ст. 189 Митного кодексу
України передбачено, що транспортні
засоби комерційного призначення, що
використовуються для переміщення
товарів та/або пасажирів через митний
кордон України, можуть тимчасово
ввозитися на митну територію України
без справляння митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності. Тимчасово ввезені на митну
територію України транспортні засоби
комерційного призначення підлягають
вивезенню без внесення в їх
конструкцію будь-яких змін (без
урахування природного зношення,
витрати пально-мастильних матеріалів
та необхідного ремонту). Тимчасове
ввезення транспортних засобів
комерційного призначення на митну
територію України допускається за
умови, що такі транспортні засоби не
використовуватимуться для внутрішніх
перевезень на митній території
України.

А відповідно до ч. 6 ст. 104 Митного
кодексу України для поміщення товарів
у митний режим тимчасового ввезення
особа, відповідальна за дотримання
митного режиму, повинна: 1) подати
органу доходів і зборів, що здійснює
випуск товарів, транспортних засобів
комерційного призначення у режимі
тимчасового ввезення, документи на
такі товари, транспортні засоби, що
підтверджують мету їх тимчасового
ввезення; 2) у випадках, передбачених
законодавством, надати органу доходів
і зборів зобов'язання про реекспорт
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, які
тимчасово ввозяться, у строки,
встановлені органом доходів і зборів; 3)
подати органу доходів і зборів дозвіл
відповідного компетентного органу на
тимчасове ввезення товарів, якщо
отримання такого дозволу передбачено
законодавством; 4) сплатити митні
платежі відповідно до статті 106 цього
Кодексу або забезпечити виконання
зобов'язання із сплати митних платежів
відповідно до розділу X цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем митні
платежі сплачено не було.

При цьому, за змістом пп. 59, 60 ст. 4
Митного кодексу України транспортні
засоби комерційного призначення -
будь-яке судно (у тому числі самохідні
та несамохідні ліхтери та баржі, а
також судна на підводних крилах), судно
на повітряній подушці, повітряне судно,
автотранспортний засіб (моторні
транспортні засоби, причепи,
напівпричепи) чи рухомий склад
залізниці, що використовуються в
міжнародних перевезеннях для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
разом з їхніми звичайними запасними
частинами, приладдям та устаткуванням,
а також мастилами та паливом, що
містяться в їхніх звичайних баках
упродовж їхнього транспортування
разом із транспортними засобами
комерційного призначення.

Відповідно до статті 189 Митного кодексу
України транспортні засоби
комерційного призначення, що
використовуються для переміщення
товарів та/або пасажирів через митний
кордон України, можуть тимчасово
ввозитися на митну територію України
без справляння митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності. Тимчасове ввезення
транспортних засобів комерційного
призначення на митну територію України
допускається за умови, що такі
транспортні засоби не
використовуватимуться для внутрішніх
перевезень на митній території
України.

Згідно з пунктом «b» статті 1 Додатку С
до Конвенції «комерційне призначення»
означає платне перевезення осіб або
промислове чи комерційне платне або
безоплатне перевезення вантажів.

Умови здійснення міжнародних
перевезень вантажів та пасажирів
(багажу) регламентовано Конвенцією про
договір міжнародного дорожнього
перевезення вантажів (м. Женева 1956 рік)
та Конвенцією про договір міжнародного
перевезення пасажирів і багажу (м.
Женева 1973 рік) до яких Україна
приєдналась відповідно 1 серпня 2006 року
та 5 грудня 2004 року, Законами України
«Про автомобільний транспорт», «Про
транспортно-експедиційну діяльність»
тощо. Даними законами чітко визначено
комплект документів, на підставі яких
здійснюється комерційне перевезення
пасажирів або вантажів територією
України, тобто яким чином здійснюється
комерційне використання транспортних
засобів.

З аналізу норм вищенаведених
нормативно-правових актів вбачається,
що визнання транспортного засобу
транспортним засобом комерційного
призначення можливе виключно за умови
його використання для платного
перевезення осіб або промислового чи
комерційного платного чи безоплатного
перевезення вантажів, що повинно
підтверджуватись відповідними
документами, а саме: при перевезенні
осіб - білетно-обліковою документацією;
при перевезенні вантажів -
товарно-транспортними документами,
зокрема міжнародною транспортною
накладною СМR.

Позивачем до позовної заяви та у
судовому засіданні не надано доказів
того, що ввезений ним на територію
України транспортний засіб є
транспортним засобом комерційного
призначення.

При цьому, пунктом 60 ч. 1 ст. 4 Митного
кодексу України закріплено, що
транспортні засоби особистого
користування - наземні транспортні
засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704
(загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно
з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної
позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі
засоби та повітряні судна, що
зареєстровані на території
відповідної країни, перебувають у
власності або тимчасовому
користуванні відповідного громадянина
та ввозяться або вивозяться цим
громадянином у кількості не більше
однієї одиниці на кожну товарну
позицію виключно для особистого
користування, а не для промислового або
комерційного транспортування товарів
чи пасажирів за плату або безоплатно.

Листом Державної митної служби України
від 5 березня 2013 року № 11.1/2-12.2/2172-ЕП «Про
тимчасове ввезення автомобільних
транспортних засобів громадянами -
резидентами» (чинний на момент
виникнення спірних правовідносин)
доведено до відома митниць, що
транспортні засоби, які тимчасово
ввозяться на митну територію України
громадянами-резидентами в службових
цілях, а не для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
через митний кордон України, не
відносяться до транспортних засобів
комерційного призначення. Митне
оформлення таких транспортних засобів
здійснюється згідно із частиною 3
статті 380 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 380
Митного кодексу України тимчасове
ввезення громадянами-резидентами
транспортних засобів особистого
користування, що класифікуються за
товарними позиціями 8702, 8703, 8704
(загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно
з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної
позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД
дозволяється на строк до одного року
під письмове зобов'язання про їх
зворотне вивезення за умови письмового
декларування в порядку, передбаченому
законодавством України для громадян,
після сплати всіх митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів.

Крім того, відповідно до спільного
Наказу Адміністрації Державної
прикордонної служби України, Державної
митної служби України від 11.06.2008 №505/642
«Про затвердження Технології
прикордонного та митного контролю у
пунктах пропуску через державний
кордон для автомобільного сполучення»,
який діяв на момент ввезення даного
транспортного засобу на митну
територію України для здійснення
прикордонного контролю, митного
контролю транспортних засобів у
пунктах пропуску для автомобільного
сполучення визначаються окремі смуги
руху.

«Червоний коридор» - для транспортних
засобів, що здійснюють міжнародні
перевезення товарів у рамках
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів) суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності; що
здійснюють перевезення товарів
фізичних осіб, які не є суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності, в
обсягах, що підлягають обов'язковому
письмовому декларуванню та
оподаткуванню; що використовуються
(можуть використовуватися) для
перевезення зовнішньоекономічних
вантажів та переміщуються порожніми;
вантажних і вантажно-пасажирських
мікроавтобусів; легкових транспортних
засобів з причепами, що
використовуються (можуть
використовуватися) для перевезення
товарів.

«Зелений коридор» - для легкових
автотранспортних засобів, що належать
громадянам або юридичним особам, інших
транспортних засобів, які не визначені
в підпунктах 1.4.1 та 1.4.3 пункту 1.4 цього
розділу, не зняті з обліку, не є об'єктом
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів) і використовуються
виключно для переміщення через митний
кордон особистих речей громадян та
товарів в обсягах, що не підлягають
обов'язковому письмовому декларуванню
та/або оподаткуванню.

Відповідно до статті 366 Митного кодексу
України обрання «зеленого коридору»
вважається заявою громадянина про те,
що переміщувані ним через митний
кордон України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та/або
обмеження щодо ввезення на митну
територію України або вивезення за
межі цієї території та свідчить про
факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають)
через «зелений коридор», звільняються
від подання письмової митної
декларації. Звільнення від подання
письмової митної декларації не означає
звільнення від обов'язкового
дотримання порядку переміщення
товарів через митний кордон України.

Враховуючи положення статті 366 МК
України транспортні засоби
комерційного призначення повинні
переміщуватися по каналу, позначеному
символами червоного кольору «червоний
коридор».

Таким чином, оскільки як встановлено
судом та відповідно до баз даних ШК
«Інспектор-2006 та ЄАІС ДМСУ позивачем на
митну територію України через митний
пост «Ягодин» транспортний засіб
ввезено по «зеленому коридору» в
митному режимі «транзит», дії щодо
зміни митного режиму позивачем вчинені
не були, митні платежі ним не сплачено,
суд дійшов висновку про правомірність
дій Яготинської митниці Міндоходів
стосовно винесення постанови у справі
про порушення митних правил та
накладення на позивача
адміністративного стягнення.

З огляду на викладене та відповідно до
ст. 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, діючи в межах
наданих адміністративному суду
повноважень, проаналізувавши наведені
сторонами доводи та заперечення з
приводу заявлених позовних вимог,
оцінивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов є
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 19 Конституції України, стст. 2, 9, 11, 86,
159, 160, 162 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.