Справа № 809/3596/14
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р.
Справа № 809/3596/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського
окружного адміністративного суду
Шумей М.В., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі до Публічного
акціонерного товариства «Живиця» про
стягнення заборгованості в сумі 6 308,95
грн,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі звернулося з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Живиця» про стягнення заборгованості
в сумі 6 308,95 грн.. Позовні вимоги
мотивувало тим, що в порушення вимог
пенсійного законодавства України за
відповідачем рахується заборгованість
по відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах в сумі 6 308,95 грн..

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце проведення судового
засідання повідомлявся належним чином,
на адресу суду надіслав клопотання про
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце проведення судового
засідання повідомлявся належним чином.
Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд вважає за можливе
подальший розгляд та вирішення даної
справи за відсутності представників
сторін, на підставі наявних матеріалів
справи.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши
наявні та подані докази, суд прийшов до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, тому позов підлягає до
задоволення з наступних мотивів.

Як було встановлено в судовому
засіданні ПАТ «Живиця» зареєстроване
як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та взяте на облік в
управлінні Пенсійного фонду україни в
Долинському районі та йому присвоєно
індентифікаційний код юридичної особи
13652508.

Закон України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає порядок справляння та
використання збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників. Пунктом 1 ст.2
вказаного Закону визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, - фактичні витрати на оплату
праці працівників, які включають
витрати на виплату основної і
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
розроблений відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій,
надання соціальних послуг з коштів
Пенсійного фонду, що формуються за
рахунок страхових внесків
роботодавців, бюджетних та інших
джерел, передбачених цим Законом, а
також регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Інструкція «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» визначає процедуру стягнення
заборгованості зі сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України, нарахування і сплати
фінансових санкцій та пені, а також
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Згідно ч.2 Прикінцевих положень ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п.6 Інструкції «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»
підприємства зобов'язані
відшкодовувати витрати органу
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пп. «б»-«з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах особам, що здобули
стаж, який дає право на даний вид пенсії
на цьому підприємстві.

Відповідно до 6.7 Інструкція «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в розрахунку місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкція «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом десяти днів з
новопризначених (перерахованих
пенсій).

Відповідно до розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі по
ПАТ «Живиця» з жовтня місячний розмір
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій по пенсіонеру ОСОБА_1 -
905,15 грн., по пенсіонеру ОСОБА_2 - 1920,71
грн., по пенсіонеру ОСОБА_3 - 467,04 грн..
Отже загальна сума боргу фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
по ПАТ «Живиця» становить 3904,26 грн..

Однак в позовній заяві та розрахунку
боргу по відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
ПАТ «Живиця» станом на 29.10.2014 р., борг
зазначено в сумі 6 308,95 грн..

Оскільки заявлена позивачем сума до
стягнення не підтверджена доказами,
стягненню підлягають фактичні витрати
на виплату та доставку пенсій в сумі
3904,26 грн..

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 128, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Живиця» (77552,
Івано-Франківська обл., Долинський
район, смт.Вигода, вул.Заводська, буд.4,
) на користь управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі (77501, Івано-Франківська обл.,
м.Долина, вул.Грушевського, 18, р/р 1
в ОБ м.Івано-Франківська, МФО 336503, ) заборгованість з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій в сумі 3 904
(три тисячі двісті дев'ятсот чотири
гривені) 26 коп. за жовтень 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.185 Кодексу
адміністративного судочинства України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Відповідно до ч.2 ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Шумей М.В.