Справа № 805/5177/14
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м. Київ
К/800/48164/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Іваненко Я.Л.,

суддів: Мойсюка М.І.,

Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій
області, третя особа - Управління
Держземагенства у м. Маріуполі
Донецької області про визнання
протиправними дій та бездіяльності
державного виконавця, визнання
незаконною та скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження
щодо виконання судового рішення та
зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій
області, третя особа - Управління
Держземагенства у м. Маріуполі
Донецької області, у якому просила:
визнати незаконною та скасувати
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 04 квітня 2014 року (ВП
42563127), прийняту Головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Донецькій області
Буханцовим О.В. за виконавчим листом №
805/9625/13-а, виданим 12 лютого 2014 року
Донецьким окружним адміністративним
судом про зобов'язання Управління
Держземагенства у м. Маріуполі
Донецької області розглянути
повідомлення ОСОБА_2 про виявлення
технічної помилки у Державному
земельному кадастрі України у
відповідності до вимог, встановлених
Порядком ведення Державного
земельного кадастру, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2012 року № 1051; визнати
протиправними дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Донецькій області Бухакцова О.В. з
прийняття постанови про закінчення
виконавчого провадження від 04 квітня
2014 року ВП № 42563127 за виконавчим листом
№ 805/9625/13-а, виданим 12 лютого 2014 року
Донецьким окружним адміністративним
судом про зобов'язання Управління
Дсржземагенства у м. Маріуполі
Донецької області розглянути
повідомлення ОСОБА_2 про виявлення
технічної помилки у Державному
земельному кадастрі України у
відповідності до вимог, встановлених
Порядком ведення Державного
земельного кадастру, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2012 року № 1051; визнати
протиправною бездіяльність Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Донецькій області
з невжиття заходів по наданню
письмової відповіді на заяву позивача
від 13 березня 2014 року про прийняття до
примусового виконання виконавчого
листа № 805/9625/13-а, виданого 12 лютого 2014
року Донецьким окружним
адміністративним судом, про
зобов'язання Управління
Держземагенства у м. Маріуполі
Донецької області розглянути
повідомлення ОСОБА_2 про виявлення
технічної помилки у Державному
земельному кадастрі України у
відповідності до вимог, встановлених
Порядком ведення Державного
земельного кадастру, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2012 року № 1051; зобов'язати
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області відновити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 805/9625/13-а, виданого
12 лютого 2014 року Донецьким окружним
адміністративним судом; зобов'язати
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області накласти штраф на
Управління Держкомзему у м. Маріуполі
Донецької області за невиконання
судових рішень у справі № 805/9625/13-а;
прийняти окрему ухвалу щодо надання
Управлінням Держкомзему у м. Маріуполі
Донецької області головному
державному виконавцю відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області недостовірної
інформації: листа від 28 березня 2014 року
№ 2014/829 про розгляд звернення ОСОБА_2
про виявлення технічної помилки у
Державному земельному кадастрі
України у відповідності до вимог,
встановлених Порядком ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2012 року
№ 1051, та рішення № РВ-014 про
відмову у внесенні відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
від 28 березня 2014 року; зобов'язати
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області у встановлений судом
строк надати до суду звіт та повідомити
позивача про виконання судового
рішення у даній адміністративній
справі.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 серпня 2014
року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та направити справу для
продовження розгляду, чи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами
справи доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки АДРЕСА_1, на підставі
чого у зв'язку з виявленням помилки у
публічній кадастровій карті України
звернулась до Управління
Держземагенства у м. Маріуполі
Донецької області з письмовим
повідомленням про виявлення технічної
помилки за формою згідно з додатком 29
до Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2012 року №1051.

Листом від 14 травня 2013 року Управління
Держземагенства у м. Маріуполі
Донецької області відмовило позивачу у
внесенні змін до Державного земельного
кадастру.

ОСОБА_2 звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовною заявою до Управління
Держземагенства у місті Маріуполі
Донецької області, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання незаконним рішення
відповідача № 2013/1711 від 14 травня 2013
року та зобов'язання відновити дані у
Державному земельному кадастрі
України та землевпорядній
документації (паперові та електронні
документи) на земельну ділянку АДРЕСА_2
у відповідності до державного акту ЯД
№ 129895 від 30 січня 2007 року на ім'я ОСОБА_7
(кадастровий номер земельної ділянки
:02:009:0315).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 30 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову у вжитті
заходів по виправленню помилок у
Державному земельному кадастрі
України на земельну ділянку АДРЕСА_1
відповідно до державного акту ЯД № 129895
від 30 січня 2007 року на ім'я ОСОБА_7
(кадастровий номер земельної ділянки
:02:009:0315), оформлену листом від 14
травня 2013 року № 2013/1711.

Зобов'язано Управління
Держземагенства у місті Маріуполі
Донецької області розглянути
повідомлення ОСОБА_2 про виявлення
технічної помилки у Державному
земельному кадастрі України у
відповідності до вимог, встановлених
Порядком ведення Державного
земельного кадастру, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2012 року №1051. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

13 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Відділу примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області із заявою про
прийняття до виконавчого виконавчого
листа № 805/9625/13-а, виданого Донецьким
окружним адміністративним судом 12
лютого 2014 року.

18 березня 2014 року Відділом примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження (ВП № 42563127) з
примусового виконання зазначеного
виконавчого листа № 805/9625/13-а та
встановлено строк для самостійного
виконання вимог виконавчого документа
з наданням підтверджуючих документів.

28 березня 2014 року Управлінням
Держземагенства у м. Маріуполі
Донецької області розглянуто
звернення ОСОБА_2 про виявлення
технічної помилки у Державному
земельному кадастрі України, за
результатами чого прийнято рішення №
РВ - 014 про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру.

04 квітня 2014 року Відділом примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
прийнято постанову ВП № 42563127 про
закінчення виконавчого провадження.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідачем правомірно прийнято
постанову про закінчення виконавчого
провадження, оскільки боржником
виконано судове рішення згідно з
виконавчим документом, виданим 12
лютого 2014 року Донецьким окружним
адміністративним судом № 805/9625/13-а.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регулюються Законом України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року №606.

Відповідно до статті 1 вищевказаного
Закону, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

За правилами частини 1 статті 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому вищевказаним Законом
порядку, а саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49
вищевказаного Закону; повернення
виконавчого документа стягувачу -
згідно із статтею 47 вищевказаного
Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, листом від 28 березня 2014 року
за № 2014/829 Управління Держземагенства у
місті Маріуполі Донецької області
повідомило Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
про виконання постанови Донецького
окружного адміністративного суду від 30
липня 2013 року шляхом розгляду
звернення ОСОБА_2 про виявлення
технічної помилки у Державному
земельному кадастрі України, на
підтвердження чого надало рішення №
РВ-014 від 28 березня 2014 року про
відмову у внесені відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що у зв'язку з
добровільним виконанням Управлінням
Держземагенства у м. Маріуполі
Донецької області постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 30 липня 2013
року за виконавчим листом № 805/9625/13-а,
державним виконавцем правомірно
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження від 04 квітня
2014 року ВП № 42563127.

Що стосується позовних вимог в частині
визнання протиправною бездіяльності
відповідача з невжиття заходів по
наданню письмової відповіді на заяву
позивача від 13 березня 2014 року про
прийняття до примусового виконання
виконавчого листа № 805/9625/13-а, колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 19
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону,
зокрема, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Судами встановлено, що 19 березня 2014
року на адресу ОСОБА_2 відділом
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області направлена
постанова про відкриття виконавчого
провадження № 42563127 від 18 березня 2014
року, що підтверджується витягом з
журналу реєстрації вихідної
кореспонденції (а. с. 156).

З урахуванням наведеного, правильним є
висновок судів попередніх інстанцій,
що можливим заходом реагування з боку
відповідача на заяву позивача від 13
березня 2014 року про прийняття до
примусового виконання виконавчого
листа є винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження та
направлення її копії учасникам
виконавчого провадження.

Положення статей 75, 89 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлюють загальні умови виконання
рішень, за якими боржник зобов'язаний
особисто вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення та
відповідальність за невиконання
такого рішення.

Отже, в даному випадку накладенню
штрафу передує встановлення факту
невиконання боржником без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем для добровільного
виконання строк судового рішення. У
спірних правовідносинах такі факти
невиконання третьою особою судового
рішення не встановлені.

Таким чином, повно та всебічно
дослідивши всі обставини справи та
давши належну правову оцінку доказам,
суди першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано відмовили у задоволенні
позову, оскільки дії суб'єкта
оскарження відповідають чинному
законодавству та не порушують права,
свободи і законні інтереси позивача.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущені порушення норм
матеріального та процесуального права.
Оскаржувані судове рішення є законними
та обґрунтованими, а тому підстави для
їх зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржувані судові
рішення постановлені з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 07
липня 2014 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 28 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Я.Л. Іваненко

Судді:
М.І. Мойсюк

В.В. Тракало