Справа № 806/4246/14
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
Житомир справа № 806/4246/14

категорія 8.3.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Липа В.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "БТК-Центр Комплект"
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. №
,-

встановив:

У вересні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "БТК-Центр
Комплект" звернулося до
адміністративного суду з позовом, у
якому просить скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
05.09.2014 № , яким товариству
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на прибуток
приватних підприємств у сумі 114761,00 грн
(за основним платежем - 76507,00 грн та за
штрафними (фінансовими) санкціями -
38254,00 грн).

Обгунтовуючи свої позовні вимоги
позивач зазначив, що в період з 14.07.2014 по
15.08.2014 працівниками Житомирської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Житомирській області
було проведено планову документальну
виїзну перевірку ТОВ "БТК-Центр
Комплект" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2013 по
31.12.2013 та з питань дотримання вимог
законодавства по єдиному соціальному
внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2013,
результати якої оформлено актом від
22.08.2014 № 5236/06-25-22-01/34973151. Під час
проведеної перевірки податковим
органом зроблено висновок про
порушення товариством вимог п. 138.8 ст.
138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 76507,00 грн за 2013 рік.
Відповідач дійшов висновку про
податкові порушення товариством
виключно на підставі актів ДПІ у
Московському районі м. Харкова від
21.02.2014 № 331/20-34-22-03-05/38384831 "Про проведення
документальної виїзної позапланової
перевірки ТОВ "БУД" з питань дотримання
вимог податкового т іншого
законодавства по взаємовідносинах з
платниками податків за період з 01.11.2013
по 30.11.2013 та подальшої участі отриманих
ТМЦ у фінансово-господарських
операціях підприємства" та від
Основянської ОДПІ м. Харкова від 26.03.2014
№ 263/20-38-22-05-08/36033135 про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Укрспецпоставка-М" з
питань підтвердження господарських
відносин із контрагентами за період
листопад 2013 року", в яких зафіксовані
правопорушення, допущені
контрагентами ТОВ "БТК-Центр Комплект" -
ТОВ "БУД" та ТОВ "Укрспецпоставка-М".
Також, товариством не надано до
перевірки товарно-транспортні
накладні щодо транспортування товару
відповідно до податкових накладних, що
могли б засвідчити отримання товару та
довіреності по яким одержано придбану
продукцію, журнал реєстрації
довіреностей, накази на відрядження.

Позивач не погоджується з висновками
податкового органу викладеними в акті
перевірки та прийнятим на його
підставі податковим
повідомленням-рішенням, вважає його
протиправним, безпідставним та
необґрунтованим, а тому просить
скасувати його у повному обсязі.

Представник позивача подав заяву про
розгляд справи в порядку письмового
провадження. Просив позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
було подано клопотання про відкладення
розгляду справи на іншу дату, в зв'язку
зі зайнятістю в іншому судовому
засіданні.

Клопотання представника відповідача
судом відхилено як необґрунтоване,
оскільки законодавством не визначено
пріоритет того чи іншого суду для
участі представників сторін у судових
засіданнях. Крім того, слід зазначити,
що представником неодноразово
подавалися аналогічні клопотання без
надання підтверджуючих доказів.

Нормами частини 2 статті 49 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

У відповідності до частин 4, 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно положень п.1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Відповідно до рішень
Європейського суду з прав людини, що
набули статусу остаточного, зокрема
"Іззетов проти України", "Пискал проти
України", "Майстер проти України",
"Крюков проти України", "Крат проти
України", "Сокор проти України",
"Кобченко проти України", "Шульга проти
України", "Лагун проти України", "Буряк
проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти
України", "Гержик проти України" суду
потрібно дотримуватись розумного
строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача, в письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту п.1.1 ст. 1 Податкового
кодексу України відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011 року
врегульовано Положеннями Податкового
кодексу України.

Згідно зі ст. 61 Податкового кодексу
України, податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Податковий
контроль здійснюється органами,
зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в
межах їх повноважень, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
державної податкової службу - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 статті 75
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно зі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Згідно зі статтею 77 Податкового
кодексу України, забороняється
проведення документальної планової
перевірки за окремими видами
зобов'язань перед бюджетами, крім
правильності обчислення, повноти і
своєчасності сплати податку з доходів
фізичних осіб та зобов'язань за
бюджетними позиками і кредитами, що
гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної
планової перевірки керівником
контролюючого органу приймається
рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
планової перевірки платника податків
надається лише у випадку, коли йому не
пізніше ніж за 10 календарних днів до
дня проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку або надіслано
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення копію наказу про
проведення документальної планової
перевірки та письмове повідомлення із
зазначенням дати початку проведення
такої перевірки.

У відповідності до п. 81.3 ст. 81
Податкового кодексу України, під час
проведення перевірок посадові
(службові) особи органів державної
служби повинні діяти у межах
повноважень, визначених цим Кодексом.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "БТК-Центр Комплект"
як суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа зареєстровано
Виконавчим комітетом Житомирської
міської ради та як платник податків
перебуває на податковому обліку в
Житомирській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість №
100281567 серії НБ № 403632 від 03.05.2010 було
зареєстровано платником податку на
додану вартість. Нове свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість № 100348353 серії НБ № 403894 від
29.08.2011, у зв'язку зі зміною юридичної
адреси товариства.

У період з 14.07.2014 по 15.08.2014 працівниками
Житомирської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на підставі направлень від
14.07.2014 №№ 1200, 1201, 1202, 1203, 1204, згідно
статей 20, 75, 77, 81 Податкового кодексу
України та відповідно до плану-графіку
проведення планових виїзних перевірок
суб'єктів господарювання проведено
планову документальну виїзну
перевірку ТОВ "БТК-Центр Комплект" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2013 по 31.12.2013 та з питань
дотримання вимог законодавства по
єдиному соціальному внеску за період з
01.01.2011 по 31.12.2013, результати якої
оформлено актом від 22.08.2014 №
5236/06-25-22-01/34973151.

ТОВ "БТК-Центр Комплект" проінформовано
про проведення планової виїзної
перевірки письмовим повідомленням за
№ 864/10/06-25-22-01 від 04.07.2014, яке отримано
особисто головним бухгалтером
Андрійчуком О.С. 04.07.2014.

Перевірку проведено з відома директора
ТОВ "БТК-Центр Комплект" Опанасюка Ю.А.
та в присутності головного бухгалтера
Андрійчука О.С.

Направлення пред'явлені 14.07.2014
головному бухгалтеру ТОВ "БТК-Центр
Комплект" Андрійчуку О.С.

Під час проведення перевірки
податковим органом було зроблено
висновок про порушення ТОВ "БТК-Центр
Комплект" вимог п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п.
139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 76507,00 грн за
2013 рік.

Перевіряючі дійшли висновку про
податкові порушення товариством
виключно на підставі актів ДПІ у
Московському районі м. Харкова від
21.02.2014 № 331/20-34-22-03-05/38384831 "Про проведення
документальної виїзної позапланової
перевірки ТОВ "БУД" з питань дотримання
вимог податкового т іншого
законодавства по взаємовідносинах з
платниками податків за період з 01.11.2013
по 30.11.2013 та подальшої участі отриманих
ТМЦ у фінансово-господарських
операціях підприємства" та від
Основянської ОДПІ м. Харкова від 26.03.2014
№ 263/20-38-22-05-08/36033135 про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Укрспецпоставка-М" з
питань підтвердження господарських
відносин із контрагентами за період
листопад 2013 року", в яких зафіксовані
правопорушення, допущені
контрагентами ТОВ "БТК-Центр Комплект" -
ТОВ "БУД" та ТОВ "Укрспецпоставка-М".
Також, товариством не надано до
перевірки товарно-транспортні
накладні щодо транспортування товару
відповідно до податкових накладних, що
могли б засвідчити отримання товару та
довіреності по яким одержано придбану
продукцію, журнал реєстрації
довіреностей, накази на відрядження.

За результатами перевірки та на
підставі акту перевірки Житомирською
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Житомирській області було прийнято
податкове-повідомлення рішення від
05.09.2014 № , яким товариству
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на прибуток
приватних підприємств у сумі 114761,00 грн
(за основним платежем - 76507,00 грн та за
штрафними (фінансовими) санкціями -
38254,00 грн).

Суд вважає, що висновок Житомирської
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про те, що ТОВ
"БТК-Центр Комплект" порушено вимоги
пункту 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України є
неправомірним, а прийняте на його
основі податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Відповідно до частин першої, другої
статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Статтею 1 даного Закону визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі підпунктами 2.1, 2.4 пункту 2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704, первинні документи це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи дозволи адміністрації
(власника) на їх проведення. Первинні
документи (на паперових та
машинозчитувальних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити, як назву
підприємства, установи, від імені яких
складено документ; назву документа
(форми), код форми; дату і місце
складання; зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному та вартісному виразі);
посаду, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

У відповідності до п. 44.1 статті 44
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Нормами пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України
встановлено, що під "витратами"
розуміється сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Об'єкт оподаткування цим податком
визначений у ст. 134 Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Склад витрат і порядок їх визначення
закріплений в ст. 138 зазначеного
Кодексу.

Одночасно нормою абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК
України встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

При цьому пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України
визначено, що не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
валові витрати у зв'язку з реальним
придбанням товарів (робіт, послуг) з
метою їх використання в своїй
господарській діяльності що, в першу
чергу, має підтверджуватись належним
чином оформленими первинними
документами. Документи, які не мають
статус первинних, самі по собі не
можуть підтверджувати реальність
здійснення господарської операції та,
відповідно, валові витрати. При цьому
неодмінною характерною рисою
господарської діяльності в рамках
податкових відносин є її направлення
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах.

При цьому у листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11
Вищий адміністративний суд України
одночасно зазначає, що за відсутності
факту придбання товарів чи послуг або в
разі якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Судом встановлено, що ТОВ "БТК-Центр
Комплект" було укладено ряд договорів,
зокрема:

- 01.01.2011 між ПП "Укрспецпоставка-М" (яке
виступає як Постачальник) та ТОВ
"БТК-Центр Комплект" (яке виступає як
Покупець) укладеного договір № Б-01/11,
відповідно до умов якого Постачальник
зобов'язується поставити узгоджену
продукцію, надалі Товар, а Покупець
зобов'язується оплатити і прийняти її
згідно умов даного Договору.

Асортимент, кількість, технічні умови,
умови та строки поставки Товару, а
також інші необхідні умови
зазначаються в специфікаціях, які є
невід'ємною частиною Договору.

Доставка товару здійснюється
транспортом Постачальника на об'єкти
Покупця.

- 01.01.2013 між ПП "Укрспепоставка-М" та ТОВ
"БТК-Центр Комплект" укладено Додаткову
угоду до Договору № Б-01/11 від 01.01.2011,
відповідно до умов якої строк дії
Договору № Б-01/11 від 01.01.2011 продовжено з
01.01.2013 до 31.12.2013.

- 10.10.2013 між ТОВ "БТК-Центр Комплект" (яке
виступає як Покупець) та ТОВ "БДУ" (яке
виступає як Постачальник) укладено
Договір № 10-2013-2, відповідно до умов
якого Постачальник зобов'язується
поставити погоджену продукцію, надалі
Товар, а Покупець зобов'язується
оплатити та прийняти її відповідно до
умов даного Договору.

Під Товаром в даному Договорі
розуміється товар, асортимент,
кількість і ціна якого вказуються в
товарних накладних і специфікаціях до
даного Договору, які є невід'ємною
частиною Договору.

Поставка товару здійснюється
транспортом Постачальника на об'єкти
Покупця.

- 27.11.2013 між ТОВ "БДУ" (яке виступає як
Постачальник) та ТОВ "БТК-Центр
Комплект" (яке виступає як Покупець)
укладено Договір поставки, відповідно
до умов якого Постачальник
зобов'язується поставити узгоджену
продукцію, надалі Товар, а покупець
забов"язується оплатити і прийняти її
згідно з умовами даного Договору.

Під Товаром в даному Договорі
розуміється товар, асортимент,
кількість і ціна якого вказуються в
товарних накладних і специфікаціях до
даного Договору, які є невід'ємною
частиною Договору.

Поставка товару здійснюється
транспортом Постачальника на об'єкти
Покупця.

- 03.12.2013 між ТОВ "БДУ" (яке виступає як
Постачальник) та ТОВ "БТК-Центр
Комплект" (яке виступає як Покупець)
укладено Договір поставки, відповідно
до умов якого Постачальник
зобов'язується поставити узгоджену
продукцію, надалі Товар, а покупець
забов"язується оплатити і прийняти її
згідно з умовами даного Договору.

Під Товаром в даному Договорі
розуміється товар, асортимент,
кількість і ціна якого вказуються в
товарних накладних і специфікаціях до
даного Договору, які є невід'ємною
частиною Договору.

Поставка товару здійснюється
транспортом Постачальника на об'єкти
Покупця.

- 06.12.2013 між ТОВ "БДУ" (яке виступає як
Постачальник) та ТОВ "БТК-Центр
Комплект" (яке виступає як Покупець)
укладено Договір поставки, відповідно
до умов якого Постачальник
зобов'язується поставити узгоджену
продукцію, надалі Товар, а покупець
забов"язується оплатити і прийняти її
згідно з умовами даного Договору.

Під Товаром в даному Договорі
розуміється товар, асортимент,
кількість і ціна якого вказуються в
товарних накладних і специфікаціях до
даного Договору, які є невід'ємною
частиною Договору.

Поставка товару здійснюється
транспортом Постачальника на об'єкти
Покупця.

- 12.12.2013 між ТОВ "БДУ" (яке виступає як
Постачальник) та ТОВ "БТК-Центр
Комплект" (яке виступає як Покупець)
укладено Договір поставки, відповідно
до умов якого Постачальник
зобов'язується поставити узгоджену
продукцію, надалі Товар, а покупець
забов"язується оплатити і прийняти її
згідно з умовами даного Договору.

Під Товаром в даному Договорі
розуміється товар, асортимент,
кількість і ціна якого вказуються в
товарних накладних і специфікаціях до
даного Договору, які є невід'ємною
частиною Договору.

Поставка товару здійснюється
транспортом Постачальника на об'єкти
Покупця.

- 16.12.2013 між ТОВ "БТК-Центр Комплект" (яке
виступає як Покупець) та ТОВ "БДУ" (яке
виступає як Постачальник) укладено
Договір поставки, відповідно до умов
якого Постачальник зобов'язується
поставити узгоджену продукцію, надалі
Товар, а покупець забов"язується
оплатити і прийняти її згідно з умовами
даного Договору.

Під Товаром в даному Договорі
розуміється товар, асортимент,
кількість і ціна якого вказуються в
товарних накладних і специфікаціях до
даного Договору, які є невід'ємною
частиною Договору.

Поставка товару здійснюється
транспортом Постачальника на об'єкти
Покупця.

- 19.12.2013 між ТОВ "БТК-Центр Комплект" (яке
виступає як Покупець) та ТОВ "БДУ" (яке
виступає як Постачальник) укладено
Договір поставки, відповідно до умов
якого Постачальник зобов'язується
поставити узгоджену продукцію, надалі
Товар, а покупець забов"язується
оплатити і прийняти її згідно з умовами
даного Договору.

Під Товаром в даному Договорі
розуміється товар, асортимент,
кількість і ціна якого вказуються в
товарних накладних і специфікаціях до
даного Договору, які є невід'ємною
частиною Договору.

Поставка товару здійснюється
транспортом Постачальника на об'єкти
Покупця.

На підтвердження виконання умов
Договорів позивачем до справи надані
наступні первинні документи, а саме:
податкові накладні: від 27.11.2013 № 40 на
загальну суму з ПДВ 38556,00 грн, від 03.12.2013
№ 2 на загальну суму з ПДВ 32485,85 грн, від
06.12.2013 № 8 на загальну суму з ПДВ 65340,00
грн, від 12.12.2013 № 11 на загальну суму з
ПДВ 32485,85 грн, від 16.12.2013 № 22 на загальну
суму з ПДВ 31104,00 грн, від 19.12.2013 № 27 на
загальну суму з ПДВ 67794,89 грн, від 19.12.2013
№ 26 на загальну суму з ПДВ 31104,00 грн, від
05.11.2013 № 21 на загальну суму з ПДВ 54175,92
грн, від 11.11.2013 № 63 на загальну суму з
ПДВ 32210,47 грн, від 08.11.2013 № 58 на загальну
суму з ПДВ 65736,31 грн, від 08.11.2013 № 56 на
загальну суму з ПДВ 32210,47 грн, від 11.10.2013
№ 16 на загальну суму з ПДВ 97457,55 грн;
видаткові накладні: № РН-0000180 від 27.11.2013
на загальну суму з ПДВ 38556,00 грн, №
РН-0000191 від 03.12.2013 на загальну суму з ПДВ
32485,85 грн, № РН-0000197 від 06.12.2013 на
загальну суму з ПДВ 65340,00 грн, № РН-0000200
від 12.12.2013 на загальну суму з ПДВ 32485,85
грн, № РН-0000211 від 16.12.2013 на загальну
суму з ПДВ 31104,00 грн, № РН-0000217 від 19.12.2013
на загальну суму з ПДВ 67794,89 грн, №
РН-0000216 від 19.12.2013 на загальну суму з ПДВ
31104,00 грн, № ХП-0001548 від 05.11.2013 на
загальну суму з ПДВ 54175,92 грн, № К-00000418
від 11.11.2013 на загальну суму з ПДВ 32210,47
грн, № К-00000415 від 08.11.2013 на загальну суму
з ПДВ 65736,31 грн, № К-00000414 від 08.11.2013 на
загальну суму з ПДВ 32210,47 грн, № РН-0000119
від 16.10.2013 на загальну суму з ПДВ 32485,85
грн, № РН-0000120 від 16.10.2013 на загальну
суму з ПДВ 32485,85 грн, № РН-0000121 від 17.10.2013
на загальну суму з ПДВ 32485,85 грн;
товарно-транспортні накладні: від
07.11.2013, від 02.12.2013, від 05.12.2013, від 11.12.2013,
від 16.12.2013, від 18.12.2013, від 05.11.2013, від
11.11.2013, від 08.11.2013, від 17.10.2013; журнал
реєстрації довіреностей за 2013 рік;
довіреності; паспорти якості № П-7768, №
П-793В, № П-8084, П-8057, № П-8077, № П-8051, № П-8075,
№ П-7622, № П-7624, № П-7595; платіжні
доручення № 2570 від 11.10.2013, № 3255 від
19.12.2013, № 3187 від 12.12.2013, № 2843 від 12.11.2013, №
3046 від 28.11.2013, № 2627 від 17.10.2013, № 2723 від
29.10.2013, № 3091 від 03.12.2013, № 3126 від 06.12.2013, №
3193 від 12.12.2013. № 3261 від 19.12.2013, № 3325 від
26.12.2013, № 3057 від 29.11.2013.

У подальшому поставлений Товар був
використаний у власній господарській
діяльності ТОВ "БТК-Центр Комплект", що
підтверджується наступними
документами: видатковими накладними №
3945 від 18.11.2013 на загальну суму з ПДВ 24470,00
грн, № 3745 від 07.11.2013 на загальну суму з
ПДВ 204599,85 грн, № 4551 від 30.12.2013 на
загальну суму з ПДВ 112501,87 грн, № 450 від
28.02.2014 на загальну суму з ПДВ 42596,28 грн, №
3769 від 08.11.2013 на загальну суму з ПДВ 9507,52
грн, № 3791 від 11.11.2013 на загальну суму з
ПДВ 25020,00 грн, № 3823 від 12.11.2013 на загальну
суму з ПДВ 86400,00 грн, № 4086 від 27.11.2013 на
загальну суму з ПДВ 21197,30 грн, № 4489 від
24.12.2013 на загальну суму 8639,20 грн, № 3885
від 14.11.2013 на загальну суму з ПДВ 7941,36
грн, № 4054 від 26.11.2013 на загальну суму з
ПДВ 8835,00 грн, № 4108 від 28.11.2013 на загальну
суму 1161,60 грн, № 364 від 25.02.2014 на загальну
суму з ПДВ 48822,00 грн, № 367 від 25.02.2014 на
загальну суму з ПДВ 41380,00 грн, № 407 від
27.02.2014 на загальну суму з ПДВ 16136,49 грн, №
4128 від 29.11.2013 на загальну суму з ПДВ 20895,00
грн, № 204 від 06.02.2014 на загальну суму з
ПДВ 282,02 грн, № 20 від 10.01.2014 на загальну
суму з ПДВ 9346,46 грн, № 4349 від 18.12.2013 на
загальну суму з ПДВ 3657,31 грн, № 4328 від
16.12.2013 на загальну суму з ПДВ 6806,66 грн, №
4228 від 06.12.2013 на загальну суму з ПДВ 1108,80
грн, № 368 від 25.02.2014 на загальну суму з
ПДВ 21265,00 грн, довіреності від 05.11.2013, від
12.11.2013, від 27.11.2013, від 24.12.2013, від 14.11.2013,
від 26.11.2013, від 10.01.2014, договір поставки
№ 121113-Ц від 12.11.2013, договір поставки №
081113-Ц від 08.11.2013, договір поставки №
161013-Ц від 16.10.2013, договір поставки №
170214-Ц від 17.02.2014, № 251213-Ц від 25.12.2013,
договір поставки № 190813-ЛК від 19.08.2013,
специфікації, заявки.

Судом встановлено, що позивачем було
виконано всі зобов'язання, які
покладено Цивільним кодексом України
за договорами укладеним з його
контрагентам - ТОВ "БДУ" та ПП
"Укрспецпоставка-М", а саме: прийнято
товар, сплачено продавцям грошові
кошти за отриманий товар, про що
свідчать вищеперелічені первинні
документи.

Надані позивачем первинні документи,
відповідають вимогам передбачених
статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Незважаючи на наявність вищевказаних
документів відповідачем в акті
перевірки зроблено формальний
висновок про нереальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами, оскільки при
перевірці, первинним документам, які
підтверджують факт здійснення
господарських операцій позивача з
вказаними контрагентами, юридична
оцінка не надавалась, а висновки
ґрунтувались лише відповідно до
обставин зазначених в інших Актах
перевірки контрагентів позивача.

Суд зазначає, що законодавством
України на одну із сторін
цивільно-правової угоди - покупця
товару (робіт, послуг), яка є платником
податків, не покладено обов'язку
здійснення контролю за дотриманням
усіма виконавцями, постачальниками по
ланцюгу постачання вимог
законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, сплати
податку і в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
виконавців, постачальників у ланцюгу
постачання або через відсутність
висновків зустрічних перевірок,
зазнавати певних негативних наслідків
у вигляді позбавлення права на
декларування валових витрат та права
на податковий кредит з податку на
додану вартість, яке виникло в
результаті сплати податку на додану
вартість при придбанні товарів (робіт,
послуг).

Крім того, будь-яка неправомірна
діяльність контрагентів (наприклад, їх
"фіктивність", відносини з іншими
контрагентами) не впливають на
результати діяльності позивача і не
можуть бути підставою для притягнення
до відповідальності платника податку,
оскільки згідно статті 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Так, якщо такий контрагент не виконав
своїх зобов'язань по належному
формуванню первинних документів для
підтвердження показників податкового
обліку, то це може тягнути
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи. На
переконання суду, своїми рішеннями
відповідачем встановлено для позивача
додаткові обмеження, що не відповідає
повноваженням податкового органу,
передбаченим Податковим кодексом
України та суперечить вимогам статті 19
Конституції України.

Неприпустимість притягнення до
відповідальності одного суб'єкта
господарювання за неправомірні дії
іншого підтверджується практикою
Європейського Суду з прав людини.
Європейський Суд з прав людини чітко
визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення законодавства його
контрагентом. Більш того, у разі
наявності у державних органів
інформації про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку (Рішення Європейського суду з
прав людини від 09.01.2007 у справі
"Інтерсплав проти України").

На момент складання податкових
накладних контрагенти позивача були
включені до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, а також зареєстровані
платниками податку на додану вартість
відповідно до чинного законодавства, з
урахуванням чого суд приходить до
висновку про наявність у зазначених
осіб права на складання податкових
накладних.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України, матеріалів справи та з
урахуванням того, що у справі було
встановлено реальне здійснення
господарських операцій та їх зв'язок з
господарською діяльністю позивача,
наявність належним чином оформлених
первинних документів, податкових
накладних, виданих зареєстрованими
платниками податку на додану вартість,
суд дійшов висновку про протиправність
донарахування позивачеві сум податку
на прибуток, а також застосування
штрафних (фінансових) санкцій спірним
податковим повідомленням-рішенням.

Суд також зазначає, що зміст спірних
договорів не суперечить актам
цивільного законодавства. Судом не
встановлено фактів, які свідчили б про
те, що зміст договорів не відповідає
дійсним намірам сторін і, що ці наміри
спрямовані на ухилення від сплати
податків за фінансово-господарськими
результатами виконання зазначених
договорів. Вказаних доказів у
відповідності до вимог ст. 71 КАС
України не надано на вимогу суду і
відповідачем.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БТК-Центр Комплект"
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 05.09.2014 №
, яким товариству збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток приватних
підприємств у сумі 114761,00 грн (за
основним платежем - 76507,00 грн та за
штрафними (фінансовими) санкціями -
38254,00 грн).

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, водночас частиною
2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади
(до яких належать органи державної
податкової служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Частиною другою цитованої
статті серед іншого встановлюється, що
докази суду надають сторони, які беруть
участь у справі.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, заперечень на
адміністративний позов не подав та не
довів суду правомірності прийнятого
ним податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд, перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені доказами
наявними в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69-70, 86, 128, 158-163, 167, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
05 вересня 2014 року № .

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.А.
Липа