Справа № 819/793/13-а
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р. Справа № 876/7529/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Андрушківа І.Я.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційні
скарги ОСОБА_1 та Відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
районного управління юстиції на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції про визнання дій протиправними
та скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
районного управління юстиції в якому, з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог, просив визнати дії відповідача
щодо проведення опису майна боржника і
накладення арешту на майно ВАТ
«САТП-1901» 04.02.2013 року неправомірними,
скасувати арешт накладений на майно
позивача, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача
утриматися від вилучення майна
описаного в акті опису та арешту майна
від 04.02.2013 року.

На обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відділом державної
виконавчої служби Тернопільського
районного управління юстиції
проводились виконавчі дії з виконання
зведеного виконавчого провадження №
20501031, а саме проводились опис, арешт та
вилучення майна боржника ВАТ
«Тернопільське АТП-1901», однак разом із
майном боржника було також арештовано
майно належне ОСОБА_1, яке було придбано
у вищезгаданого боржника.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2013
року позов задоволено частково.
Визнано дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції щодо опису та арешту майна 04
лютого 2013 року за адресою АДРЕСА_1
неправомірними; знято арешт з майна, а
саме: двері дерев'яні, електрощитова,
умивальник білого кольору, двері
лаковані подвійні, умивальник білий,
котел газовий «Колві-Термона-50»,
газовий лічильник Metrix № 000702, 2008 року
випуску, сірого кольору, газовий
лічильник Metrix № , коричневого
кольору, апарат опалювальний АОТВ-100-Э,
2007 року випуску, № 7891238, Апарат
опалювальний АОТВ-100-Э, 2007 року випуску,
№ 7871239, газовий лічильник Metrix №
року випуску, білого кольору, газовий
лічильник Metrix № 000695, 2007 року випуску,
білого кольору, електрощитова
(столова), електрощитова, двійні двері,
дерев'яні лаковані, двері білого
кольору зі склом, бойлер, мойка, мойка
залізна, бойлер Ariston, білий, двері
дерев'яні лаковані, бойлер Ariston, білий,
мойки, умивальник кутовий білого
кольору, умивальник білого кольору,
унітаз білого кольору, плита
ресторанна, мойка, мойка складена з
трьох раковин, двері дерев'яні білого
кольору, витяжки, двері дерев'яні
лаковані, одинарні.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
змінити оскаржувану постанову в
наступних частинах: зняти арешт з
дерев'яних лакованих дверей(7шт.),
зварювального трансформатора(апарата)
ГДМ 401-192, зварювального трансформатора
ВД-30, зварювального трансформатора
ТДМ-403 У2, підвісних електрорейс(8шт.),
трансформатора 250, трансформатора 400,
деревяних міжкімнатних дверей білого
кольору(7шт.); вилучити з акту опису й
арешту майна від 04.02.2013 року складеного
ВДВС Тернопільського РУЮ складеного за
адресою АДРЕСА_1, усе майно; зобов'язати
відповідача утриматися від вилучення
майна описаного в акті опису та арешту
майна від 04.02.2013 року.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, Відділ державної
виконавчої служби Тернопільського
районного управління юстиції подав
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову і прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення позивача, представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційних скарг, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
слід задовольнити частково,
оскаржувану постанову - скасувати, а
провадження у справі закрити з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
на виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Тернопільського
районного управління юстиції
перебувало зведене виконавче
провадження ВП № 0501031 від 20.07.2010 року
про стягнення з ВАТ "Тернопільське
спеціалізоване автотранспортне
підприємствр-1901" заборгованості в
користь фізичних, юридичних осіб та
держави на загальну суму 404 532, 54 грн., в
тому числі погашення заборгованостей
по заробітній платі, пенсійного фонду
становить 293 962, 81 грн.

Відповідно до Витягу про державну
реєстрацію прав № 35842130 від 15 жовтня 2012
року позивач є власником
адміністративно-виробничих приміщень
з допоміжними будівлями і спорудами за
адресою АДРЕСА_1, які раніше належали
ВАТ "Тернопільське спеціалізоване
автопідприємство-1901" - боржнику у
зведеному виконавчому провадженні ВП
№ 20501031. У цих приміщеннях знаходиться
майно позивача, також зберігалося
майно, що належить боржнику.

04 лютого 2013 року в цих приміщеннях
проводилися виконавчі дії з виконання
зведеного виконавчого провадження ВП
№ 20501031. А саме, відділом ДВС
Тернопільського районного управління
юстиції складено акт опису та арешту
майна ВАТ "Тернопільське
спеціалізоване автопідприємство-1901"
від 04.02.2013 року(том 1 а.с.47-66).

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом в
порядку адміністративного
судочинства. У вказаному позові ОСОБА_1
просить суд скасувати акт опису та
арешту майна, складений відповідачем, в
частині накладення арешту на майно, яке
належить позивачу, визнати дії
відповідача протиправними щодо
проведення опису майна та зобов'язати
відповідача утриматися від вилучення
майна описаного в акті опису та арешту
від 01.02.2013 року.

ОСОБА_1 вважає, що описане та арештоване
майно належить йому, а не боржникові, що
на його думку підтверджується
договором купівлі-продажу від 03
вересня 2012 року укладеного між ОСОБА_1
та ВАТ "Тернопільське спеціалізоване
автопідприємство-1901".

В свою чергу, ВАТ "Тернопільське
спеціалізоване автопідприємство-1901"
вважає, що описане та арештоване майно
є власністю ВАТ «САТП-1901»(том 2 а.с.80).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України (в
редакції, яка діяла на час звернення до
суду) до адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 1 ст.181 КАС України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Відповідно до положень частини 1 статті
60 Закону України "Про виконавче
провадження" особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 року №3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» судам при розгляді справ з
приводу оскарження дій державного
виконавця стосовно арешту майна
боржника потрібно враховувати, що в
межах ст. 181 КАС України розглядаються
вимоги щодо арешту (опису) майна, які не
пов'язані зі спором про право на це
майно.

Частинами 1 та 2 ст. 17 КАС України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Оглянувши матеріали справи колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку про наявність у даній справі
спору про право, що в свою чергу є
характерною ознакою цивільної або
господарської справи(в залежності від
суб'єктного складу сторін).

Відтак, колегія суддів апеляційного
суду зазначає, що розгляд даної справи
не поширюється на юрисдикцію
адміністративних судів.

Як передбачено пунктом 1 частини 1
статті 157 КАС, суд закриває провадження
у справі, якщо її не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що у зв'язку з
наявністю у цій справі спору про право,
що виключає можливість розгляду такого
спору в порядку адміністративного
судочинства за правилами,
встановленими КАС України, провадження
у даній адміністративній справі
відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України
підлягає закриттю.

Така ж правова позиція викладена в
ухвалах Вищого адміністративного суду
України від 24 січня 2013 року у справі №
К/9991/12100/11, від 31 січня 2013 року у справі №
К/9991/12273/11, від 31 липня 2014 року №
К/9991/18143/12.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 195, 196, п.
4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст.
206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2013
року у справі № 819/793/13-а скасувати та
провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
О.Б. Заверуха

Судді
А.Р. Курилець

В.В. Ніколін