Справа № 806/4564/14
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Житомир

справа № 806/4564/14

категорія 10.4.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання
Лисайчука А.О.,

представника позивача Кузнєцовой
Г.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Житомирського міського центру
зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення 6160,11
грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив стягнути, відповідно до ч.3 ст. 36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування на випадок безробіття", з
ОСОБА_3 на користь Житомирського
міського центру зайнятості кошти,
отримані як допомога по безробіттю у
сумі 6160,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач приховав той
факт, що на момент реєстрації в центрі
зайнятості в якості безробітної особи
він був зайнятою особою, оскільки
перебував у трудових відносинах з ТОВ
"Мікрокредит", згідно трудової угоди
від 18.05.2012 року. Про те, що він є зайнятою
особою центр зайнятості не повідомив, у
зв'язку з чим він не мав права на
присвоєння статусу безробітного та
отримання допомоги по безробіттю в
сумі 6160,11 грн. Добровільно зазначені
кошти відповідач не повернув, а тому
позивач просить стягнути їх в судовому
порядку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив стягнути з
відповідача незаконно отримані кошти
по безробіттю в сумі 6160,11 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив відмовити в задоволені позовних
вимог, пояснивши, що ОСОБА_3 по трудовій
угоді від 18.05.2012 року фактично не
працював, ніякого доходу по ній не
отримував, завчасно подав заяву про її
розірвання, однак замовником вона була
розірвана лише 01.08.2012 року, що, разом з
тим, не позбавляло відповідача в той же
день отримати статус безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю.

Заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши досліджені по справі
докази, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року №1533-ІІІ
(далі - Закон №1533-ІІІ).

01 серпня 2012 року Житомирським міським
центром зайнятості ОСОБА_3 за його
заявою був наданий статус безробітного
(а.с.3,7) і виплачено допомогу по
безробіттю у період з 01.08.2012 року по
29.07.2013 року у сумі 6160,11 грн. (а.с.8).

Актом № 455 від 08.08.2014 року розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" (а.с.4-5) встановлено, що
відповідач перебув у трудових
відносинах з ТОВ "Мікрокредит" з 18.05.2012
року по 01.08.2012 року, відповідно до
трудової угоди від 18.05.2012 року та
додаткової угоди від 01.08.2012 року (а.с.
12-17).

Як пояснила свідок ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
початку липня 2012 року подав
керівництву ТОВ "Мікрокредит" заяву про
розірвання трудової угоди від 18.05.2012
року, оскільки за станом здоров'я (а.с.28)
не міг виконувати обов'язки по цій
угоді і ніякого доходу не отримував.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону УРСР від
01.03.1991 рок № 803-XII "Про зайнятість
населення", в редакції, що діяла на
момент постановки відповідача на
облік, безробітними визнавалися
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Факт отримання відповідачем
винагороди (заробітку) за трудовою
угодою від 18.05.2012 року матеріалами
справи не підтверджується.

Представником позивача не
заперечується, що в жодних інших
трудових відносинах відповідач з 01.08.2014
року не перебував.

Згідно із частинами 2 та 3 ст. 36 Закону
№1533-ІІІ, застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Так, диспозиція наведеної статті
передбачає обов'язкове умисне
невиконання безробітним своїх
обов'язків та зловживання ними.

Однак, враховуючи покази свідка ОСОБА_4
про звернення відповідача на початку
липня 2012 року до керівництва ТОВ
"Мікрокредит" із заявою про розірвання
трудової угоди від 18.05.2012 року, стан
його здоров'я, те, що по вказаній угоді
він ніякої винагороди не отримував, суд
вважає, що в даному випадку позивачем
не доведений факт умисного невиконання
ОСОБА_3 своїх обов'язків та зловживання
ними, а тому в позові належить
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.М.
Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 17
листопада 2014 р.