Справа № 813/1830/14
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.
Справа № 876/7865/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря:
Малетич М.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційні
скарги Державної податкової інспекції
у Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області та товариства з
обмеженою відповідальністю «Датекс С»
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25.07.2014 року
у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Датекс С»
до Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправними дій та зобов»язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О
В И В:

03.03.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Датекс С» (надалі -
позивач, ТзОВ «Датекс С») звернулося з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
(надалі - відповідач, ДПІ у Залізничному
районі м. Львова) в якому, з урахуванням
заяви про зміну (уточнення) позовних
вимог просило:

- визнати протиправними дії суб»єкта
владних повноважень по проведенню
перевірки без попередньо складених та
надісланих запитів, а також складення
акту перевірки за формою, яка не
відповідає результатам проведення
зустрічних звірок;

- визнати протиправними дії суб»єкта
владних повноважень по проведенню
перевірки без законних на це підстав -
запит не містить законних підстав на
проведення зустрічної звірки;

- визнати протиправними дії суб»єкта
владних повноважень по внесенню до
інформаційних баз даних - підсистеми
«Облік податкової звітності та
платежів» АС «Податковий блок» -
результатів проведеної позапланової
перевірки по складеному акту
№546/22-10/36153038 від 12.09.2013 року (з
врахуванням внесених змін від 31.10.2013
року №6799/22-10), без узгодження
податкових зобов»язань (без складення
ППР);

- зобов»язати вилучити з інформаційних
баз даних відповідача дані позивача як
платника податків результати
перевірки за актом №546/22-10/36153038 від
12.09.2013 року (з врахуванням внесених змін
від 31.10.2013 року №6799/22-10), подані зі
знаком «мінус» та з посиланням на цей
акт перевірки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив процедуру
проведення перевірки, провівши її без
належних на те підстав, без попередньо
складених та надісланих запитів; акт
перевірки складений за формою, яка не
відповідає результатам проведення
зустрічних звірок. За результатами
проведеної відповідачем перевірки, без
прийняття податкових
повідомлень-рішень, внесено на
підставі акта перевірки до
інформаційних баз даних - підсистеми
«Облік податкової звітності та
платежів» АС «Податковий блок»
коригування задекларованих позивачем
сум податкового кредиту з податку на
додану вартість та податкових
зобов»язань з податку на додану
вартість. Оскільки висновки
відповідача викладені в акті перевірки
є необґрунтованими, безпідставними та
такими що не відповідають фактичним
обставинам справи, позаяк перевірена
господарська діяльність з
контрагентами позивача
підтверджується усією необхідною
первинною документацією, оформленою
належним чином, то дії відповідача, що
полягають у самостійному коригуванні
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податкового кредиту
з податку на додану вартість є
протиправними.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 04.07.2014 року
позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ДПІ у
Залізничному районі м. Львова по
внесенню до інформаційних баз даних -
підсистеми «Облік податкової
звітності та платежів» АС «Податковий
блок» - результатів проведеної
позапланової перевірки по складеному
акту перевірки №546/22-10/36153038 від 12.09.2013
року (з врахуванням внесених змін від
31.10.2013 року №6799/22-10), без узгодження
податкових зобов»язань.

Зобов»язано ДПІ у Залізничному районі
м. Львова вилучити з інформаційних баз
даних дані позивача як платника
податків внесені на підставі акту
перевірки №546/22-10/36153038 від 12.09.2013 року (з
врахуванням внесених змін від 31.10.2013
року №6799/22-10), подані зі знаком «мінус»
та з посиланням на цей акт перевірки.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що оспорювана
постанова прийнята з неправильним та
неповним дослідженням доказів і
встановленням обставин у справі та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що позовні вимоги в
даному спорі за своєю суттю є вимогами
про спростування висновків
контролюючого органу, викладених в
акті перевірки, та відображенню їх в
інформаційній системі.

Сам акт перевірки №546/22-10/36153038 від 12.09.2013
року не породжує для платника податків
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливають на його права та
обов»язки.

Таким чином, оскаржений позивачем
результат перевірки як такий, що не
відповідає дійсності (недостовірний)
неможливо вважати рішенням ДПІ у
Залізничному районі м. Львова, дією чи
бездіяльністю, яке породжує, змінює або
припиняє права та обов»язки ТзОВ
«Датекс С» у сфері публічно-правових
відносин, а відтак вони не підпадають
під дію п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України.

Контролюючий орган не позбавлений
права викладати в акті перевірки
власні суб»єктивні висновки щодо
зафіксованих обставин, та в подальшому,
у разі виникнення спору щодо рішень, що
приймаються на підставі такого акту,
обгрунтовувати ними власну позицію
щодо наявності певних допущених
платником податку порушень та
вносинити таку інформацію в
інформаційну систему.

Крім цього апелянт зазначає, що суд,
задовольняючи частково позов щодо
визнання протиправними дій ДПІ у
Залізничному районі м. Львова по
внесенню до інформаційних баз даних -
підсистеми «Облік податкової
звітності та платежів» АС «Податковий
блок» - результатів проведеної
позапланової перевірки по складеному
акту перевірки №546/22-10/36153038 від 12.09.2013
року (з врахуванням внесених змін від
31.10.2013 року №6799/22-10), не врахував, що ТзОВ
«Датекс С» фактично оскаржує висновки
акта перевірки, до якого у разі незгоди,
платник податків має право подати
заперечення відповідно до вимог п. 86.7
ПК України.

Не погодившись із рішенням першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову в частині
відмовлених позовних вимог та прийняти
нове рішення, яким задовольнити позов
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що оспорювана
постанова прийнята з неправильним та
неповним дослідженням доказів і
встановленням обставин у справі та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

Апелянт зазначає, що дії ДПІ у
Залізничному районі м. Львова по
проведенню перевірки без попередньо
складених та надісланих запитів, а
також складення акту перевірки за
формою, яка не відповідає результатам
проведення зустрічних звірок є
протиправними. Також наголошує на тому,
що дії згаданого суб»єкта владних
повноважень по проведенню перевірки є
протиправними, оскільки вчинені без
законних на це підстав - запит не
містить законних підстав на проведення
зустрічної звірки.

Представник апелянта - ДПІ у
Залізничному районі м. Львова у ході
апеляційного розгляду підтримав
подану апеляційну скаргу, просив
задовольнити її у повному обсязі, а
вимоги апеляційної скарги ТзОВ «Датекс
С» відхилити.

Представник апелянта ТзОВ «Датекс С» у
судовому засіданні заперечив
обґрунтованість поданої ДПІ у
Залізничному районі м. Львова
апеляційної скарги, просив
задовольнити вимоги апеляційної
скарги ТзОВ «Датекс С».

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та проаналізувавши
доводи апеляційних скарг, апеляційний
суд прийшов до переконання, що подані
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
стверджується матеріалами справи, що
ТзОВ «Датекс С» згідно з випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
зареєстроване за юридичною адресою: 79040
Львівська область, м. Львів, вул. Патона,
7А; ; керівник - Моргоєв Ю.Б.
(т. 1 а.с. 16).

ДПІ у Залізничному районі м. Львова
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТзОВ «Датекс
С» () з питань
взаєморозрахунків та взаємовідносин з
ТОВ «Фірма Домус-Стиль» () за
лютий 2012 року, ТзОВ
«Західелектрокомплект» ()
за березень 2012 року, ТзОВ «Фавон»
() за березень 2012 року, ТзОВ
«Сана Прим» () за червень 2012
року, за результатами якої складено акт
№546/22-10/36153038 від 12.09.2013 року (т. 1 а.с. 42-106).

В акті перевірки зафіксовано порушення
ТзОВ «Датекс С»:

- вимог п. 135.1, п. 135.2, п. 135.3 ПК України від
02.12.2010 року №2755-VI (із змінами і
доповненнями), внаслідок чого завищено
доходи по безтоварних операціях всього
в сумі 2942189,00 грн., в т.ч.: за І квартал 2012
року в сумі 1838276,00 грн., за ІІ квартал 2012
року в сумі 1103913,00 грн.;

- вимог п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.3 ст.
44, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України, внаслідок чого завищено суми
витрат по безтоварних операціях встого
в сумі 2942189,00 грн., в т.ч.: за І квартал 2012
року в сумі 1838276,00 грн., за ІІ квартал 2012
року в сумі 1103913,00 грн.;

- вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1, п. 188.1 ст. 188 ПК
України, внаслідок чого завищено
податкові зобов»язання з податку на
додану вартість за рахунок безтоварних
операцій на загальну суму 588438,00 грн., в
т.ч. за лютий 2012 року в сумі 358046,00 грн., за
березень 2012 року в сумі 109443,00 грн., за
червень 2012 року в сумі 120949,00 грн.;

- вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК
України, внаслідок чого завищено
податковий кредит по безтоварних
операціях у сумі 588438,00, в т.ч. за лютий 2012
рку в сумі 184655,00 грн., за березень 2012
року в сумі 183000,00 грн., за квітень 2012
року в сумі 99834,00 грн., за червень 2012 року
в сумі 120949,00 грн.

ДПІ у Залізничному районі м. Львова
31.10.2013 року листом №6799/22-10 внесено зміни
до акта перевірки ТзОВ «Датекс С» (т. 1
а.с. 107-114).

Зокрема, зафіксовані в акті порушення
полягають у непідтвердженні факту
реальності господарських операцій між
позивачем та контрагентами ТОВ «Фірма
Домус-Стиль», ТзОВ
«Західелектрокомплект», ТзОВ «Сана
Прим», ТзОВ «Фавон» через відсутність
документів підтверджуючих ці операції.

Також, висновки про нереальність
операцій податковим органом зроблено
на підставі:

- акту ДПІ у Печерському районі м. Києва
про неможливість проведення
зустрічної звірки Приватного
підприємства «Сана Прим» ()
щодо підтвердження господарських
взаємовідносин платниками податків за
період з 01.06.2012 року по 31.07.2012 року (т. 1
а.с. 193-196);

- акту ДПІ у Личаківському районі м.
Львова про неможливість проведення
зустрічної звірки ТзОВ «Фавон» () щодо підтвердження господарських
відносин з ТОВ «БК АРС» () за
період з 01.04.2010 року по 31.03.2013 року, ПП
«Інформзв»язок» () за період
з 01.01.2012 року по 30.06.2012 року, ТОВ «Сана
Прим» () за період з 01.06.2012
року по 31.07.2012 року, ПП «Викуп» (), ТОВ «Лідерком» (), ТОВ
«Ейс констракшен менеджмент» () за період з 01.01.2009 по 30.09.2012 року,
ТзОВ «Біко Агротрейд» (),
ТзОВ «Термо вуд» () за
березень 2012 року (т. 1 а.с. 197-214);

- акту ДПІ у Личаківському районі м.
Львова №483/22-40/31074182 від 12.06.2013 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Західелектрокомплект» () щодо підтвердження
господарських відносин з ПП «СМУ-600»
() за період з 01.01.2012 року
по 30.04.2012 року, ТОВ «ЛІДЕРКОМ» () за період з 01.09.2011 року по
29.02.2012 року, ТОВ «ВИКУП» () за період з 01.04.2010 року по 31.03.2013
року, ПП «БІКО АГРОТРЕЙД» () за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012
року, ТОВ «ЕЙС КОНСТРАКШЕН МЕНЕДЖМЕНТ»
() за період з 01.07.2011 року
по 31.03.2013 року, ТОВ «БК АТР ГРУП» () за період з 01.08.2010 року по
31.03.2013 року, ТОВ «БК «АРС» () за період з 01.04.2010 року по 31.03.2013
року, ТОВ «АРС ТРЕЙД» ()
за період з 01.04.2010 року по 31.03.2013 року,
ТзОВ «Телеміст-Н» () за
січень 2012 року, ТОВ «Термо вуд» код
ЄДРПОУ (37701442) за лютий-березень 2012 року
(т. 2 а.с. 1-66);

- акту ДПІ у Печерському районі м. Києві
№352/26-55-22-08/31215859 від 18.07.2013 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Фірма Домус-стиль» () щодо підтвердження господарських
взаємовідносин з платниками за період
з 01.05.2011 року по 28.02.2012 року (т. 2 а.с. 67-75).

Складений за результатами перевірки
акт №546/22-10/36153038 від 12.09.2013 року
відповідачем внесено до програмного
продукту АІС «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов»язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» та проведено
відповідні коригування задекларованих
позивачем сум податкового кредиту з
податку на додану вартість та
податкових зобов»язань з податку на
додану вартість (т. 2 а.с. 107-110).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ТзОВ «Датекс С» в частині
визнання протиправними дій суб»єкта
владних повноважень по проведенню
перевірки без попередньо складених та
надісланих запитів, а також складення
акту перевірки за формою, яка не
відповідає результатам проведення
зустрічних звірок, та по проведенню
перевірки без законних на це підстав -
запит не містить законних підстав на
проведення зустрічної звірки, суд
першої інстанції виходив із того, що за
своїм правовим значенням оспорюваний
акт не є тим рішенням суб»єкта владних
повноважень, який би породжував певні
правові наслідки, був спрямований на
регулювання тих чи інших відносин.
Такий акт є лише передумовою прийняття
суб»єктом владних повноважень
правових актів індивідуальної дії та
встановлює факти, які самі по собі не є
актом застосування норм права та не
встановлюють конкретні приписи до
позивача. Права та обов»язки для
суб»єкта господарювання, перевірку
якого проведено, породжує саме рішення,
прийняте на підставі складеного за
результатами перевірки акта.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Відповідно до п. 3 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України №984
від 22.12.2010 року (далі - Порядок), акт
документальної перевірки - службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

В акті не допускається визначення виду
і розміру штрафних (фінансових) санкцій
за встановлені порушення. За
результатами розгляду керівником
органу державної податкової служби
(його заступником) акта перевірки,
заперечень посадових осіб платника
податків або його законних
представників та інших матеріалів
перевірки, у терміни та порядку
встановлені ПК України, приймаються
відповідні податкові
повідомлення-рішення.

Згідно п. 10 розділу І Порядку, у разі
відмови посадових осіб платника
податків або його законних
представників у допуску посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
перевірки або неможливості проведення
перевірки складається відповідний акт,
який засвідчує такий факт.

Суд першої інстанції вірно звернув
увагу на те, що працівники ДПІ допущені
до перевірки, перевірку проведено, за
її результатами складено акт. Доказів
протиправності дій відповідача під час
перевірки, в результаті чого були б
порушені права позивача, як і доказів
спричинення такими діями
неправомірних висновків викладених у
акті перевірки, позивачем суду не
надано.

Статтею 62 ПК України визначено способи
здійснення податкового контролю.
Податковий контроль здійснюється,
зокрема шляхом, перевірок та звірок
відповідно до вимог цього Кодексу, а
також перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до змісту п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
ПК України документальна позапланова
перевірка не передбачається у плані
роботи контролюючого органу і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

При цьому, згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК
України документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин, зокрема,
за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов»язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в
актах про неможливість проведення
зустрічної звірки ДПІ у Печерському
районі у м. Києві та ДПІ у Личаківському
районі м. Львова виклали висновки
які за змістом не відповідають назві та
інформаційному призначенню документа,
так як акт про не можливість проведення
звірки не повинен містити висновки
щодо нереальності здійснення
господарської діяльності; робити
висновки щодо порушення платником
податків податкового та іншого
законодавства податкові органи вправі
лише в межах відповідних
документальних перевірок.

Стосовно висновків ДПІ у Залізничному
районі м. Львова про те, що правочини,
укладені ТзОВ «Датекс С» з
контрагентами порушують публічний
порядок, суперечать інтересам держави
та суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про те, що висновки акта
перевірки в частині визнання
фіктивними правочинів, укладених між
ТзОВ «Датекс С» та ТОВ «Фірма
Домус-Стиль», ТзОВ
«Західелектрокомплект», ТзОВ «Сана
Прим», ТзОВ «Фавон» є помилковими та
виходять за межі повноважень
відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п»ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Щодо посилання податкового органу на
нікчемність правочину, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до ст. 228 ЦК
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Тобто, обов»язковою умовою для
визнання договору нікчемним є
наявність умислу у сторін (сторони)
угоди, що означає, що вони (вона),
виходячи з обставин справи,
усвідомлювали або повинні були
усвідомлювати протиправність
укладеного правочину та усвідомлювали
суперечність його інтересам держави та
суспільства і прагнули або свідомо
допускали настання протиправних
наслідків. Умисел юридичної особи
визначається як умисел тієї посадової
або іншої фізичної особи, що підписала
договір від імені юридичної особи.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів зазначає, що відповідно до ч. 2
ст. 61 Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому
позивач не повинен нести
відповідальність за господарську
діяльність своїх контрагентів.
Висновки актів перевірок інших ДПІ не
можуть братись до уваги, оскільки з них
не вбачається будь-яких порушень
податкового чи іншого законодавства з
боку позивача, оскільки податкове
законодавство України не містить норм,
які б ставили в залежність право
платника податку на формування
податкового кредиту від можливих
порушень податкової дисципліни з боку
його контрагентів, або зобов»язували б
платників податків контролювати
дотримання своїми контрагентами норм
законодавства.

Крім цього, колегія суддів звертає
увагу на те, що рішення суду про
визнання недійсними правочинів,
укладених між ТзОВ «Датекс С» та ТОВ
«Фірма Домус-Стиль», ТзОВ
«Західелектрокомплект», ТзОВ «Сана
Прим», ТзОВ «Фавон», відповідачем суду
не надано.

Також слід відмітити, що жодним законом
не передбачено право органу державної
податкової служби самостійно, в
позасудовому порядку, визнавати
нікчемними правочини і дані, вказані
платником податків в податкових
деклараціях. Аналогічна правова
позиція викладена, зокрема, в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 14.11.2012 року у справі №К/9991/50772/12.

Що стосується внесення відповідачем до
інформаційних баз даних - підсистеми
«Облік податкової звітності та
платежів» АС «Податковий блок» -
результатів проведеної позапланової
перевірки по складеному акту перевірки
№546/22-10/36153038 від 12.09.2013 року (з
врахуванням внесених змін від 31.10.2013
року №6799/22-10), без узгодження
податкових зобов»язань, суд першої
інстанції вірно прийшов до висновку
про те, що ДПІ у Залізничному районі м.
Львова зобов»язана вилучити з
інформаційних баз даних дані позивача
як платника податків, внесені на
підставі акту перевірки №546/22-10/36153038
від 12.09.2013 року (з врахуванням внесених
змін від 31.10.2013 року №6799/22-10), подані зі
знаком «мінус» та з посиланням на цей
акт перевірки.

Задовільняючи позовні вимоги в цій
частині, суд першої інстанції, з чим
погоджується колегія суддів вірно
застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 54 ПК України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов»язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим же Кодексом.
Така сума грошового зобов»язання
та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов»язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов»язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від»ємного
значення об»єкта оподаткування
податком на прибуток або від»ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
щодо утримання податків у джерела
виплати, в тому числі податкового
агента, свідчать про порушення правил
нарахування, утримання та сплати до
відповідних бюджетів податків і
зборів, передбачених цим же Кодексом.

Згідно з пунктом 2.21. Методичних
рекомендацій щодо взаємодії органів
державної податкової служби при
проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов»язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, підсумки перевірок за
результатами автоматизованого
співставлення податкової звітності з
ПДВ на центральному рівні
відображаються в додатку до акта
перевірки (камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС
«Аудит». По мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов»язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 2.23. цих же Методичних
рекомендацій у разі якщо результати
такої перевірки оскаржуються
платником у судовому порядку,
юридичний підрозділ передає
структурному підрозділу, що здійснював
перевірку платника, копії рішень
судових органів, якими змінено суми
ПДВ, визначені за результатами
перевірки.

На переконання колегії суддів, суд
першої інстанції, вірно прийняв до
уваги обґрунтування позовних вимог
позивача щодо зобов»язання
відповідача відновити детальну
інформацію по позивачу до
інформаційних баз даних - підсистеми
«Облік податкової звітності та
платежів» АС «Податковий блок»,
внесену на підставі акта перевірки
№546/22-10/36153038 від 12.09.2013 року (з
врахуванням внесених змін від 31.10.2013
року №6799/22-10), оскільки лише після
підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов»язань,
визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Сторонами визнається факт неприйняття
податкових повідомлень-рішень за
наслідками податкової перевірки та
складання за її результатами акта
перевірки №546/22-10/36153038 від 12.09.2013 року (з
врахуванням внесених змін від 31.10.2013
року №6799/22-10). Положення вищевказаних
Методичних рекомендацій дають
підстави для висновку про те, що процес
зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов»язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці. Зазначений
етап контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов»язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Сама по собі здійснена податковим
органом податкова кваліфікація
операцій за відсутності податкового
повідомлення-рішення не може слугувати
підставою для внесення змін до
інформаційних баз даних - підсистеми
«Облік податкової звітності та
платежів» АС «Податковий блок».
Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку, як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом лише після
визначення платникові податкових
зобов»язань та їх узгодження у
встановленому законом порядку.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів повністю погоджується із
висновками суду першої інстанції, та
вважає, що підсумки перевірки позивача
неправомірно відображені в
автоматизованій системі співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні - адже такі могли
бути відображені лише за умови
узгодження податкового зобов»язання.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів прийшла до переконання, що судом
першої інстанції дотримано норми
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи та наявним у ній доказам.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, суд,-

У Х В А Л
И В:

Апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області та
товариства з обмеженою
відповідальністю «Датекс С» залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25.07.2014 року
у справі №813/1830/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
Гудим Л.Я.

Судді:
Довгополов О.М.

Святецький В.В.

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 12.11.2014 року.