Справа № 754/13636/14-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клочко І.В.,
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Бабенка К.А., Костюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали апеляційної
скарги Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі міста
Києва на постанову Деснянського
районного суду міста Києва від 02
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
суду із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва (далі -
Відповідачі) у якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в призначенні пенсії за віком
та зобов'язати призначити йому пенсію
за віком відповідно до ст.55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
починаючи з 23.07.2014 року.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 02 вересня 2014 року
зазначений адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції було
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справ
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
відповідно до копії посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС позивач віднесений до 2
категорії і має право на пільги,
встановлені Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (а.с.9).

Згідно із довідкою виданою Київським
автотранспортним підприємством 13029,
позивачу виплачена заробітна плата за
роботу в населених пунктах Прип'ять в
період з 26.04.1986 року по 27.04.1986 року (а.с.11).
Вказана обставина підтверджується
випискою з наказу №180 (а.с.12).

З витягу протоколу №162 засідання
комісії від 30.08.2012 року вбачається, що
Київська обласна державна
адміністрація вирішила підтвердити
позивачу статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2,
робота у зоні відчуження не менше
одного дня у квітні 1986 року (а.с.18).

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 24.06.2014 року встановлено
факт, що має юридичне значення, що
ОСОБА_2 перебував з 26.04.1986 року по 27.04.1986
року на роботі по евакуації населення з
зони відчуження в м. Прип'ять (а.с.21).

Позивач двічі звертався до УПФУ в
Деснянському районі м. Києва з приводу
призначення пенсії за віком відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак відповідачем було
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями, позивач звернувся до суду
для захисту своїх прав та законних
інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що посилання
відповідача як на недотримання
позивачем вимог Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління ПФУ від 25.11.2005
року №22-1, є необґрунтованими.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи.

Колегією суддів апеляційної інстанції
встановлено, що позивач в 1986 році, коли
сталася аварія на ЧАЕС перебував в зоні
відчуження, перебував на роботі по
евакуації населення з зони відчуження
в м. Прип'ять.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно із ст.12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або
надається їм право на одержання пенсій
на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.119
року № 796-ХІІ (далі по тексту - Закону
№796-ХІІ) довідки про період роботи
(служби) по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного забруднення
є підставою для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 49 Закону №796-ХІІ
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Статтею 55 Закону №796-ХІІ визначено
умови надання пенсій за віком особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Закону №796-ХІІ
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, зокрема, учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у зоні відчуження з
моменту аварії до 1 липня 1986 року
незалежно від кількості робочих днів, а
з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не
менше 5 календарних днів, на 10 років.

В силу вимог ч. 3 ст.65 Закону №796-ХІІ,
посвідчення «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи» є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
цим Законом.

З огляду на вищезазначені правові
норми, єдиним документом, що
підтверджує статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користування пільгами, встановленими
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зокрема призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, є посвідчення «Учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий
від Чорнобильської катастрофи», а тому
відмова відповідача в призначенні
позивачу пенсії за віком є
необґрунтованою та такою, що порушує
права та законні інтереси ОСОБА_2

Отже, судом першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. Обставини,
викладені в апеляційній скарзі, до
уваги не приймаються, оскільки є
необґрунтованими та не є підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, Київський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 02 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
К.А. Бабенко

Л.О. Костюк

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Бабенко К.А

Костюк Л.О.