Справа № 591/5038/14-а
Суддя: Шелєхова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5038/14-а Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря - Москаленко
Т.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Суми справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Сумської міської ради, 3-тя особа -
ОСОБА_2 про визнання незаконним та
скасування рішення Сумської міської
ради,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ставить питання про визнання
незаконним та скасування рішення
Сумської міської ради від 04 грудня 2013
року за № 2890-МР «Про надання надала
дозвілу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок громадянам у власність площею
у межах 0,0500 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
громадянину ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 -
в повному обсязі, як таке, що не
відповідає вимогам Закону та порушує
інтереси позивача. Свої вимоги мотивує
тим, що Сумська міська рада як суб'єкт
владних повноважень, до кола виключної
компетенції якого належить вирішення
земельних питань та питань планування
і забудови населеного пункту, не
об'єктивно та упереджено підійшла до
вирішення конфліктної ситуації
навколо земельної ділянки, яка
розташована під багатоквартирним
житловим будинком, навіть пропорційно
не визначивши частки осіб у праві
власності жилого будинку. Вважає, що
даним рішенням порушується
охоронюваний законом інтерес позивача
щодо способу використання земельної
ділянки, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд,
користуватись належним чином житловим
будинком та надвірними спорудами.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив.
Зазначає, що ОСОБА_2 надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки. Проте
дане рішення не тягне за собою
автоматичного переходу права
власності на зазначену земельну
ділянку без вчинення відповідних дій,
передбачених законодавством для
приватизації земельної ділянки. СМР
мала право надавати дозвіл на розробку
проекту землеустрою, т. я. дана земельна
ділянка відповідно до проекту внесення
змін до генерального плану міста Суми
відноситься до території садибної
житлової забудови. ( а. с. 22)

Третя особа у справі ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_3 в судовому
засідання проти задоволення позову
заперечили.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
в зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло від 15
січня 1998 року за № 239 квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ОСОБА_4. Загальна
площа станом на 16 березня 1999 року
складає 54,9 кв. м. ( а. с. 15).

У приватній власності ОСОБА_2
знаходиться житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору
довічного утримання, що
підтверджується інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно ( а. с. 14, 67).

Фактично в користуванні сторін
знаходиться земельна ділянка
загальною площею 775 кв. м, розташована
біля будинку, між ними встановлений
порядок користування вказаною
земельною ділянкою. Вказана земельна
ділянка відноситься до території
садибної житлової забудови ( а. с. 72)

ОСОБА_2 звернувся до Сумської міської
ради з заявою про надання у власність
земельної ділянки площею 0,0475 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд ( для садівництва, гаражного
будівництва) за адресою АДРЕСА_1 від
14.02.2011 року ( а. с. 63).

Постійною комісією з питань
архітектури, будівництва, регулювання
земельних відносин 24.11.2011 року прийнято
рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
надання у власність земельної ділянки
по АДРЕСА_1 площею 0,05 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд за
умови наявності письмової згоди
співвласника житлового будинку ( а. с.
56).

Співвласник будинку - позивач у даній
справі - такої згоди не надавала. Згідно
її пояснень при слуханні даної справи
її відмова була вмотивована тим, що
сусід ставить питання про приватизацію
земельної ділянки більшого розміру ніж
знаходиться в його користуванні,
фактично 75 відсотків земельної ділянки
( а. с. 74).

Рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 30 липня 2013 року було
зобов'язано постійну комісію з питань
архітектури, будівництва, регулювання
земельних відносин Сумської міської
ради розглянути заяву ОСОБА_2 про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо надання у власність
земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,500
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд без згоди письмової
співвласника житлового будинку ( а. с. 44
-45).

Рішенням Сумської міської ради від 04
грудня 2013 року № 2890-МР гр. ОСОБА_2 було
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність площею у межах 0,0500
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд за адресою АДРЕСА_1 ( а. с. 13).

Строк дії вказаного рішення 1 рік з
моменту набуття ним чинності.

24 лютого 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
Департаменту містобудування та
земельних відносин Сумської міської
ради із заявою про надання дозволу на
переведення житлового будинку
квартирного типу у будинок садибного
типу, та подальшій приватизації
земельної ділянки. 30 квітня 2014 року
Департаментом була надана відповідь №
354/22.01-11-к про те, що звернення позивачки
було розглянуто на засіданні постійно
діючої комісії з розгляду питань
переведення житлових будинків
квартирного типу в будинку садибного
типу та встановлено, що власник
квартири № 1 не змінив статус будинку
квартирного типу на присадибний, а тому
рекомендовано спільно із власником кв.
№ 1 подати документи на розгляд
міжвідомчої комісії.

На думку суду оскаржуване рішення є
протиправним з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами У країни.

Відповідно до ст. 142 Конституції
України до матеріальної бази органів
місцевого самоврядування належить
земля. Управління землею здійснюють
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених законом, шляхом
ухвалення цими органами повноважних
рішень.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими для виконання на
відповідній території.

Згідно вимог ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених ст. 122 ЗК
України.

Відповідно до п. г ст.. 121 Земельного
кодексу України громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
замельних ділянок із земель державної
або комунальної власності для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд ( присадибна ділянка).

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та й
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України, в
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Таким чином Сумська міська рада
прийняла рішення, яким надала дозвіл на
розроблення проекту землеустрою
ОСОБА_2, визначивши розмір земельної
ділянки значно більший ніж знаходиться
в його користуванні, тобто
відповідачем не перевірено розмір
земельної ділянки, який перебуває у
користуванні ОСОБА_2 та надано дозвіл
на розроблення проекту землеустрою в
більшому розмірі, ніж перебуває у
користуванні.

Не можна погодитися з доводами
представника відповідача про те, що на
даній стадії відповідачем
вирішувалося лише питання надання
дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, а не питання
приватизації, а тому говорити про те, що
права позивача порушені не можна.
Фактично приватизація складається з
ряду конкретних дій, які вчиняються
особою, що бажає вирішити вказане
питання - в тому числі і розроблення
проекту землеустрою є однією із
складових цього процесу. ОСОБА_2
звернувся до Сумської міської ради з
заявою про надання йому у власність
земельної ділянки і саме за
результатами розгляду цієї заяви було
винесене оскаржуване рішення. До того ж
ОСОБА_2 в заяві від 14.02.2011 року ставив
питання про передачу йому у власність
земельної ділянки 0,0475 га, а
оскаржуваним рішенням надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність площею у межах 0,0500 га.

Враховуючи всі вищевикладені
обставини в їх сукупності, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню, а
рішення СМР необхідно визначити
незаконним та скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст. 83, 118 ЗК
України ст.ст. 6, 9, 17, 158-163, 167,185,186 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Сумської міської ради від 04
грудня 2013 року за № 2890-МР «Про надання
дозвілу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок громадянину ОСОБА_2 у власність
площею у межах 0,0500 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд за
адресою АДРЕСА_1.

Постанову суду може бути
оскаржено до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Зарічний районний суд м. Суми,
шляхом подачі скарги в десятиденний
строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Г.В.Шелєхова