Справа № 2506/117/12 (6а/750/78/14)
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м.
Київ К/800/39790/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку попереднього
розгляду адміністративну справу

за поданням заступника начальника
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у м.Чернігові
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

12 лютого 2014 року заступник начальника
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції
звернулась до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання постанови
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 11 січня 2012 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у м.Чернігові
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначала, що на виконання постанови
суду відповідачем йому нарахована
доплата в розмірі 5 293,52 грн., яку йому не
виплачено через відсутність коштів у
боржника (відповідача), що, на його
думку, є наявними обставинами, які
ускладнюють виконання постанови суду.

З таких підстав просила змінити спосіб
виконання Постанови суду із
зобов'язання провести відповідні
виплати на стягнення з управління
Пенсійного фонду України у м.Чернігові
5 293,52 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 28 лютого 2014 року подання
задоволено. Змінено спосіб і порядок
виконання постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова від 11 січня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
м.Чернігові про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, стягнувши з управління
Пенсійного фонду України у м.Чернігові
на користь ОСОБА_1 грошові кошти в
розмірі 5 293,52 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року ухвалу Деснянського районного
суду м. Чернігова від 28 лютого 2014 року
скасовано, а у задоволенні подання -
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_1 подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення апеляційної
інстанції.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи касаційної скарги
та правильність застосування судами
першої і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених ч. 2 ст. 220 КАС України,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для залишення
без задоволення касаційної скарги, а
оскаржуваного судового рішення - без
змін.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що постановою
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 11 січня 2012 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1.
Судовим рішенням визнано дії
управління Пенсійного фонду України у
м.Чернігові неправомірними і
зобов'язано провести перерахунок
щомісячної державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком згідно вимог ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 19 червня 2011
року по 22 липня 2011 року та сплатити
заборгованість, що виникне внаслідок
такого перерахунку.

Судове рішення набрало законної сили
та виконується у порядку встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

За таких обставин заступник начальника
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції фактично
просила змінити судове рішення по суті
позовних вимог і вирішити додаткову
позовну вимогу про стягнення коштів,
яка не була предметом розгляду та
дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача та способом
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує,
що "захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз рішення суду першої
інстанції свідчить про те, що суд,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Це було враховано судом апеляційної
інстанції під час перегляду в
апеляційному порядку ухвали суду
першої інстанції.

Вирішення питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

З огляду на зазначене, суд
апеляційної інстанції прийшов до
правильного висновку, що допущені
судом першої інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання.

Відповідно до ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 КАС
України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ :
Кобилянський М.Г.

СУДДІ :
Амєлін С.Є.

Юрченко В.В.