Справа № 1570/5764/2012
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/5764/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання -
Гур`єва К.І.

за участю сторін: позивача -
ОСОБА_1 (за паспортом)

представника
відповідача (Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області ) - Лисого С.О. (за
довіреністю)

представника відповідача
(Приморського районного відділу
Одеського міського управління ГУ МВС
України в Одеській області) -
Масловського М.О. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Приморського
районного відділу Одеського міського
управління ГУ МВС України в Одеській
області про визнання неправомірними та
скасування наказів, поновлення на
посаді та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області,
Приморського районного відділу
Одеського міського управління ГУ МВС
України в Одеській області про
визнання неправомірними та скасування
наказів Головного управління МВС
України в Одеській області від 30.08.2012 р.
№ 1725 та від 31.08.2012 р. № 452 о/с в частині
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ; зобов'язання
поновити позивача на службі в органах
внутрішніх справ на посаді дільничного
інспектора міліції відділення міліції
«Ланжерон» Приморського районного
відділу Одеського міського управління
ГУМВС України в Одеській області;
стягнення з Приморського РВ ОМУ ГУ МВС
України в Одеській області середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що на підставі
висновку службового розслідування УВБ
в Одеській області за скаргою
громадянина ОСОБА_4 щодо вчинення йому
тілесних ушкоджень працівниками ВМ
«Ланжерон» Приморського РВ ОМУ ГУ МВС
України в Одеській області, наказом
ГУМВС України в Одеській області №452 по
особовому складу від 31 серпня 2012 року,
прийнятого на підставі наказу ГУМВС
України в Одеській області №1725 від 30
серпня 2012 року, його звільнено з
органів внутрішніх справ за
дискредитацію звання рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ.

Позивач вважає своє звільнення з
органів внутрішніх справ незаконним, а
накази про звільнення протиправними,
посилаючись на те, що протиправних дій
відносно гр. ОСОБА_4, доставленого до
відділу міліції за підозрою в крадіжці,
не вчиняв та розгляд матеріалів
відносно останнього керівництвом
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області було доручено
працівникам карного розшуку, відтак в
нього не було підстав вчиняти будь-які
дії по відношенню до вказаного
громадянина. Крім того, позивач
зазначає, що про обставини спричинення
гр. ОСОБА_4 тілесних ушкоджень
працівниками міліції він дізнався лише
після ознайомлення з наказом № 1725.

Також, позивач вказав на порушення
відповідачем процедури звільнення, а
саме, що його звільнення відбулось без
проведення атестації і вручення
трудової книжки.

З огляду на зазначене, посилаючись на
те, що протиправними діями відповідача
порушено його законні права та
інтереси, позивач звернувся до суду із
зазначеним адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області, у
судовому засіданні позов не визнав,
зазначаючи, що звільнення позивача
обґрунтоване, встановленими за
результатами службової перевірки
порушеннями, у зв'язку із чим підстави
для задоволення позову відсутні.

Представник відповідача - Приморського
районного відділу Одеського міського
управління ГУ МВС України в Одеській
області у судовому засіданні позов не
визнав, надав заперечення відповідно
до яких зазначив, що позивача звільнено
у запис Збройних Сил за дискредитацію
звання відповідно до п. 66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України.
Підстави звільнення позивача
обґрунтовані матеріалами службової
перевірки інформації про неправомірні
дії працівників працівниками ВМ
«Ланжерон» Приморського РВ ОМУ ГУ МВС
України в Одеській області відносно гр.
ОСОБА_4. За результатами службової
перевірки встановлено, що позивачем
допущено грубі порушення вимог
нормативно-правових актів, що
регламентують діяльність органів
внутрішніх справ України, що
виразилось у неналежному проведенні
позивачем першочергових перевірочних
дій за фактом скоєння ОСОБА_4 крадіжки
на території дельфінарію «Немо», не
складання стосовно останнього
протоколу про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 178
КУпАП та не направлення на освідування.

З огляду на зазначене, відповідач
зазначив, що своїми діями позивач
дискредитував в очах громадськості
образ працівника міліції, відтак його
звільнення за п. 66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України
правомірне.

Вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, судом встановленого
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 з квітня 2006 року
проходив службу в органах внутрішніх
справ та з вересня 2011 року перебував на
посаді дільничного інспектора міліції
відділення міліції «Ланжерон»
Приморського районного відділу
Одеського міського управління ГУМВС
України в Одеській області.

Наказом Головного управління МВС
України в Одеській області від 31 серпня
2012 року № 452 о/с ОСОБА_1 звільнено з 31
серпня 2012 року у запас Збройних Сил за
пунктом 66 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за
дискредитацію).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції
України, кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується.

Частина 5 вказаної статті Конституції
України, гарантує громадянам захист
від незаконного звільнення.

Так, з матеріалів справи судом
встановлено, що 25 липня 2012 року близько
19:00 год. у приміщенні дельфінарію
«Немо», розташованому на території
Одеського морського пляжу «Ланжерон»,
гр. ОСОБА_4 вкрав з прилавку сувенірної
крамниці м`яку іграшку, вартістю 250 грн.
З викраденою іграшкою ОСОБА_4 пішов до
виходу з приміщення дельфінарію, однак
був затриманий старшим охоронцем цього
закладу ОСОБА_5, який зателефонував до
чергової частини Приморського РВ ОМУ
та повідомив про вказану подію.

В подальшому ОСОБА_5 віддав викрадену
іграшку продавцю сувенірів, а самого
злочинця передав патрульному наряду
міліції, який ніс службу по охороні
громадського порядку на території
пляжу «Ланжерон». Патрульний наряд
міліції доставив ОСОБА_4 до ВМ
«Ланжерон» Приморського РВ ОМУ та
передав останнього дільничним
інспекторам міліції ВМ «Ланжерон»
Приморського РВ капітану міліції
ОСОБА_6 та капітану міліції ОСОБА_1, які
того дня несли службу у добовому
наряді. Останні записали ОСОБА_4 до
журналу обліку доставлених,
відвідувачів та запрошених до ВМ
"Ланжерон" за № 441, однак опитувати його
не стали.

У цей час до ВМ «Ланжерон» прибув
ОСОБА_5, у якого капітан міліції ОСОБА_6
прийняв заяву про вжиття відповідних
заходів до ОСОБА_4 та пояснення по суті
справи.

Близько 21:00 год. 25 липня 2012 року до ВМ
«Ланжерон» прибули оперуповноважений
СКР ВМ «Ланжерон» Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
лейтенант міліції ОСОБА_7 та
оперуповноважений СКР Київського ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
старший лейтенант міліції ОСОБА_8., яким
ОСОБА_6 і ОСОБА_1 передали ОСОБА_4

В подальшому співробітниками карного
розшуку ВМ «Ланжерон» ОСОБА_4 були
завдані тілесні ушкодження для
отримання зізнання останнього у
скоєнні крадіжки в дельфінарії «Немо»
й інших злочинів та вчинені дії з метою
приховування вказаного злочину.

З огляду на зазначене та за інформацією
про неправомірні дії працівників ВМ
«Ланжерон» Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області відносно гр.
ОСОБА_4, у період з 16 серпня 2012 року по 27
серпня 2012 року службовими особами ОВС
УВБ в Одеській області проведено
службову перевірку.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
Статуту, з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць. Забороняється проводити
службове розслідування особам, які є
підлеглими порушника, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника. Порядок
проведення службового розслідування
встановлюється міністром внутрішніх
справ України.

Підсумковим документом службового
розслідування є висновок службового
розслідування.

За результатами службової перевірки
інформації про неправомірні дії
працівників Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області відносно гр.
ОСОБА_4 та за зверненням останнього з
цього приводу складено висновок від 27
серпня 2012 року, який затверджено
начальником УВБ в Одеській області ДВБ
МВС України (а.с. 60-72, том 1).

Відповідно до висновку службової
перевірки, капітани міліції ОСОБА_6 і
ОСОБА_1 безвідповідально поставились
до проведення перевірки за фактом
скоєння крадіжки: на місце події не
виїхали, огляд його не провели, свідків
злочинних дій ОСОБА_4 не встановили та
не опитали, викрадену останнім іграшку
не вилучили, до матеріалів перевірки в
якості речового доказу не приєднали,
проведення медичного огляду
доставленого ОСОБА_4 не забезпечили,
заходів щодо складання стосовно
останнього протоколу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 178 КУпАП, не вжили.
Натомість капітан міліції ОСОБА_1
сфальсифікував та долучив до
матеріалів перевірки протокол
добровільної видачі працівникам
міліції м'якої іграшки від 25.07.2012 р. та з
метою створення видимості того, що 25
липня 2012 року ОСОБА_4 був відпущений з
ВМ «Ланжерон», сфальсифікував
відповідне письмове зобов'язання про
явку вказаного громадянина до ОВС.

Пунктом 4 резолютивної частини
висновку службової перевірки,
запропоновано за грубі порушення вимог
ст. 7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 № 3460-ІУ, Інструкції про порядок
приймання, реєстрації та розгляду в
органах і підрозділах внутрішніх справ
України заяв і повідомлень про злочини,
що вчинені або готуються, затвердженої
наказом МВС України № 400-04, пп. 6.6
Інструкції з організації діяльності
чергових частин органів і підрозділів
внутрішніх справ України, направленої
на захист інтересів суспільства і
держави від протиправних посягань,
затвердженої наказом МВС України від
28.04.2009 № 181, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012, наказу
МВС України від 26.03.2010 № 90, звернення
колегії МВС України до особового
складу органів внутрішніх справ
України та військовослужбовців
внутрішніх військ від 07.02.2012, що
виразилось у неналежному проведенні
першочергових перевірочних дій за
фактом скоєння ОСОБА_4 крадіжки на
території дельфінарію «Немо», не
забезпеченні проведення медичного
огляду вказаного громадянина, не
вжитті заходів щодо складання стосовно
останнього протоколу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 178 КУАП, фальсифікації
матеріалів перевірки, дільничного
інспектора міліції ВМ «Ланжерон»
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області, капітана міліції
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ
звільнити за п. 66 (за дискредитацію)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС
України.

Наказом Головного управління МВС
України в Одеській області від 30 серпня
2012 року № 1725 «Про надзвичайну подію,
яка сталась у відділенні міліції
«Ланжерон» Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області» за грубі
порушення вимог статті 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 № 3460-ІV, Інструкції про порядок
приймання, реєстрації та розгляду в
органах і підрозділах внутрішніх справ
України заяв і повідомлень про злочини,
що вчинені або готуються, затвердженої
наказом МВС України № 400-04, пп. 6.6
Інструкції з організації діяльності
чергових частин органів і підрозділів
внутрішніх справ України, направленої
на захист інтересів суспільства і
держави від протиправних посягань,
затвердженої наказом МВС України від
28.04.2009 р. № 181, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012 р., наказу
МВС України від 26.03.2010 р. № 90, звернення
колегії МВС України до особового
складу органів внутрішніх справ
України та військовослужбовців
внутрішніх військ від 07.02.2012 р., що
виразилось у неналежному проведенні
першочергових перевірочних дій за
фактом скоєння ОСОБА_4 крадіжки на
території дельфінарію «Немо»,
незабезпеченні проведення медичного
огляду вказаного громадянина, невжитті
заходів щодо складання стосовно
останнього протоколу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 178 КУпАП, фальсифікації
матеріалів перевірки, дільничного
інспектора міліції ВМ «Ланжерон»
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області капітана міліції
ОСОБА_1 наказано звільнити з органів
внутрішніх справ за пунктом 66 (за
дискредитацію) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України (а.с.
53-59, том 1).

Як вже було зазначено, Наказом
Головного управління МВС України в
Одеській області від 31 серпня 2012 року №
452 по особовому складу ОСОБА_1 звільнено
з 31 серпня 2012 року у запас Збройних Сил
за пунктом 66 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за
дискредитацію) (а.с. 49, том 1).

Проаналізувавши обставини, які
слугували підставами для звільнення
позивача, суд зазначає наступне.

25 липня 2012 року, в день коли у
відділенні міліції «Ланжерон»
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області сталась надзвичайна
подія, капітан міліції ОСОБА_1 ніс
службу у добовому наряді.

Згідно з пп. 3.6.4 п. 3.6 розд. 3 Інструкції з
організації діяльності чергових
частин органів і підрозділів
внутрішніх справ України, направленої
на захист інтересів суспільства і
держави від протиправних посягань,
затвердженої Наказом МВС від 28.04.2009 №181
(далі Інструкція №181), члени добового
наряду виконують завдання, що
покладені на чергову частину, в межах
функціональних обов'язків та посадових
інструкцій, затверджених заступником
начальника - начальником штабу ГУМВС,
УМВС, МУ, ЛУ.

Обов'язки чергового визначені розділом
VI вказаної Інструкції №181 та
відповідно до п. 6.1 черговий
зобов'язаний забезпечити приймання та
реєстрацію заяв і повідомлень про
вчинені кримінальні, інші
правопорушення та події відповідно до
чинного законодавства. При отриманні
інформації про вчинені кримінальні,
інші правопорушення та події черговий
або особа, яка виконує його обов'язки,
керуючись картотекою невідкладних дій
оперативного чергового (додаток 8),
зобов'язані ужити всіх заходів щодо
попередження або припинення
правопорушення, встановлення та
затримання правопорушників, надання
допомоги потерпілим, ліквідації
негативних наслідків правопорушень і
подій.

Розділом XVIII «Крадіжка» додатку 8
Інструкції №181, визначено невідкладних
дій оперативного чергового саме при
крадіжці.

Крім того, 03 січня 2012 року начальником
Приморського районного відділу
Одеського міського управління ГУМВС
України в Одеській області затверджені
функціональні обов'язки дільничних
інспекторів відділення міліції
«Ланжерон» Приморського районного
відділу Одеського міського управління
ГУМВС України в Одеській області, за
якими дільничний інспектор здійснює на
обслуговуваній ділянці проведення
заходів щодо охорони порядку і
законності для чого, зокрема, з'ясовує
причини та умови, що сприяють
здійсненню правопорушень, здійснює
заходи направлені на їх усунення,
безпосередньо займається здійсненням
заходів по попередженню, припиненню і
розкриттю злочинів, розшуку і
затриманню осіб, що їх вчинили,
взаємодіє з працівниками дізнання,
слідчого відділу та інших служб для
зміцнення правопорядку, тощо.

Тобто, вищенаведеними нормами
визначені обов'язки дільничного
інспектора міліції при несенні служби
у добовому наряді, у тому числі щодо
вчинення першочергових та
невідкладних дій при крадіжці.

Натомість позивач на місце вчинення
крадіжки - в дельфінарії «Немо» не
виїзджав, огляд його не провів, свідків
злочинних дій гр. ОСОБА_4 не встановив
та не опитав, викрадену іграшку не
вилучив, проведення медичного огляду
доставленого ОСОБА_4 не забезпечив та
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 178
КУпАП не склав.

Отже, з боку позивача допущена
бездіяльність, що мала наслідками
завдання співробітниками карного
розшуку ВМ «Ланжерон» тілесних
ушкоджень гр. ОСОБА_4 для отримання
зізнання останнього у скоєнні крадіжки
в дельфінарії «Немо» й інших злочинів
та вчинені дії з метою приховування
вказаного злочину. Так, позивач
встановивши, що затриманий гр. ОСОБА_4
перебуває у стані алкогольного
сп'яніння повинен був направити
останнього для освідування на стан
алкогольного сп'яніння до закладу
охорони здоров'я та скласти протокол
про адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 178 КУпАП (розпивання
пива, алкогольних, слабоалкогольних
напоїв у заборонених законом місцях
або поява у громадських місцях у
п'яному вигляді).

З приводу зазначеного у судових
засіданнях позивач наполягав на тому,
що не вбачав підстав для направлення
ОСОБА_4 на свідування, оскільки
виразних зовнішніх ознак сп'яніння не
було. Проте, такі твердження позивача
спростовуються матеріалами справи,
зокрема, у висновку службового
розслідування зазначено, що згідно
тверджень капітанов міліції ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 опитати ОСОБА_4 одразу після
доставлення до ВМ «Ланжерон» не
виявилось можливим, оскільки він
перебував у стані сильного
алкогольного сп'яніння.

З огляду на зазначене, гр. ОСОБА_4, що
знаходився у стані алкогольного
сп'яніння необхідно було направити для
освідування, а не передавати
працівникам карного розшуку, які
завдали останньому тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд вбачає в діях
позивача протиправну бездіяльність
при здійсненні своїх службових
обов'язків, що призвело до настання
тяжких наслідків.

З журналу обліку перевірки рівня знань
під час проведення цільового
інструктажу за 25 липня 2012 року
вбачається, що до того як приступити в
наряд позивач пройшов цільовий
інструктаж.

Відповідно до положень ст. 17 Закону
України «Про міліцію» № 565-ХІІ від
20.12.1990 року, на службу до міліції
приймаються на контрактній основі
громадяни, здатні за своїми особистими,
діловими і моральними якостями,
освітнім рівнем, фізичною підготовкою
і станом здоров'я виконувати покладені
на міліцію завдання.

Працівник міліції у межах повноважень,
наданих цим Законом та іншими
законодавчими актами, самостійно
приймає рішення і несе за свої
протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
відповідальність (ст. 25 Закону України
«Про міліцію»).

Відповідно до вимог п. 66 Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 р. № 114, особи рядового і
начальницького складу, які скоїли
вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ. При цьому звільнення
проводиться з урахуванням вимог пункту
62 цього Положення.

Вирішуючи питання щодо правомірності
звільнення позивача за дискредитацію
звання, суд виходить з того, що
дискредитація звання рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за своєю суттю межує з
адміністративним або кримінальним
правопорушенням і полягає у вчиненні
такого проступку, що підриває довіру та
авторитет органів внутрішніх справ і
їх працівників в очах громадськості та
є несумісним із подальшим проходженням
служби.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Згідно з п. 11 Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ,
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ приймають
Присягу відповідно до законодавства.

Текст Присяги працівника органів
внутрішніх справ України затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 1991 р. №382: «…Я присягаю з
високою відповідальністю виконувати
свій службовий обов'язок, вимоги
статутів і наказів, постійно
вдосконалювати професійну
майстерність та підвищувати рівень
культури, всіляко сприяти зміцненню
авторитету органів внутрішніх
справ…».

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання та зміцнення в очах
громадськості авторитету органу
внутрішніх справ, оскільки ставлення
людей до органів внутрішніх справ
впливає на рівень довіри та підтримки
суспільством дій працівників міліції.

Водночас, неналежне виконання
позивачем своїх службових обов'язків
за фактом скоєння гр. ОСОБА_4 крадіжки
призвело до тяжких наслідків та
негативно впливає на образ працівника
міліції в громадській думці та в цілому
підриває авторитет органів внутрішніх
справ.

Відповідно до положень ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ, службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу: дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави; поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

У відповідності з положеннями ст. 12
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ, на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Також за пп. «є» п. 63 Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, особи рядового і
молодшого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Згідно зі ст. 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Тобто, службова дисципліна
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження служби
в органах внутрішніх справ. Тоді як в
даному випадку має місце недотримання,
порушення позивачем правових вимог, що
призвело до порушення етичних
(моральних) норм та дискредитації
звання працівника міліції.

За таких обставин, суд вважає, що
звільнення позивача у запас Збройних
Сил за пунктом 66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ за дискредитацію
звання відповідає тяжкості вчиненого
проступку та спричиненим внаслідок
таких дій наслідкам.

При цьому, судом враховано, що
постановою старшого слідчого
прокуратури Приморського району м.
Одеси від 18 жовтня 2012 року відмовлено в
порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 за статтями 365
(перевищення влади або службових
повноважень працівником
правоохоронного органу), 366 (службове
підроблення), 396 (приховування злочину)
Кримінального кодексу України, у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу злочину.

Однак на думку суду, відсутність в діях
позивача - ОСОБА_1 складу злочинів,
передбачених статтями 365 (перевищення
влади або службових повноважень
працівником правоохоронного органу), 366
(службове підроблення), 396 (приховування
злочину) Кримінального кодексу України
не виключає допущені ним порушення
службової дисципліни, які призвели до
дискредитації звання працівника
міліції.

Щодо посилань позивача на те, що його
звільнення в порушенням п. 48 Положення
відбулось без обов'язкового
проходження атестації, суд зазначає, що
вказана обставина спростовується
наявними в справі письмовими доказами,
а саме: атестаційним листом (а.с.42-44),
поданням про звільнення
безпосереднього начальника (а.с.45-47),
актами про відмову від ознайомлення
позивача з рішенням атестаційної
комісії та змістом атестаційного листа
від 30.08.2012 року (а.с.40-41), наказом про
звільнення (а.с.49).

Також суд зазначає, що доводи позивача
щодо порушення відповідачем порядку
видачі трудової книжки та
неповідомлення ОСОБА_1 про можливість
її отримання спростовуються з огляду
на те, що листом від 31 серпня 2012 року
№31/8-3482 та повторним листом від 14
вересня 2012 року №№31/8-3675 позивач
повідомлявся про те, що наказом
Головного управління МВС України в
Одеській області від 31 серпня 2012 року
№452 о/с його звільнено з органів
внутрішніх справ за п. 66 (за
дискредитацію) Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ з 31 серпня 2012 року. Для
ознайомлення з наказом про звільнення
та отримання трудової книжки позивач
викликався (а.с. 50-51, том 1).

Згідно із вимогами ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

З урахуванням встановлених обставин,
суд дійшов висновку, що обставини, на
які відповідач посилався в
обґрунтування правомірності своїх при
прийнятті оскаржених рішень, знайшли
своє підтвердження в матеріалах справи
та нормах діючого законодавства, а
також за відсутності підстав для
скасування наказів Головного
управління МВС України в Одеській
області від 30.08.2012 р. № 1725 та від 31.08.2012 р.
№ 452 о/с в частині звільнення позивача з
органів внутрішніх справ та поновлення
на посаді, у задоволенні
адміністративного позову належить
відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, 11, 23, 69, 71, 72, 86, 158-163,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Приморського
районного відділу Одеського міського
управління ГУ МВС України в Одеській
області про визнання неправомірними та
скасування наказів, поновлення на
посаді та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу -
відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано
у строк, встановлений статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до
Одеського окружного адміністративного
суду, та одночасно її копія до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 10 листопада 2014 року.

Суддя
О.В. Глуханчук

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Приморського
районного відділу Одеського міського
управління ГУ МВС України в Одеській
області про визнання неправомірними та
скасування наказів, поновлення на
посаді та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу -
відмовити у повному обсязі.

10 листопада 2014 року.