Справа № 2а-426/2010
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.
Справа № 12904//11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.ЯФ., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Бедевлянської сільської ради на
постанову Тячівського районного суду
Закарпатської області від 02.11.2010 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Бедевлянської сільської ради, ОСОБА_3
про скасування рішення 9-ої сесії
п'ятого скликання Бедевлянської
сільської ради, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_2 06.05.2010 року звернувся в суд з
позовною заявою до Бедевлянської
сільської ради, ОСОБА_3 про скасування
рішення 9-ої сесії п'ятого скликання
Бедевлянської сільської ради від 11
вересня 2007 року за № 189 «Про надання
дозволу на збір матеріалів
попереднього погодження щодо відводу
земельної ділянки в оренду приватному
підприємцю ОСОБА_3», та стягнути з
відповідачів понесені ним судові
витрати, державне мито 3.40 грн., за
надання юридичної допомоги адвокатом
500 грн.

В позові покликається на те, що
рішенням сімнадцятої сесії 3-го
скликання Бедевлянської сільської
ради від 21.09.2001 року «Про надання
дозволу на облаштування стоянки для
автомобілів.» сесія Бедевлянської
сільської ради вирішила надати дозвіл
громадянину ОСОБА_2 на облаштування
стоянки для автомобілів по АДРЕСА_2 на
місці несанкціонованого сміттєзвалища
між залізною дорогою та шосейною
дорогою Тячів-Тересва навпроти заїзду
на сільський стадіон «Беркут».
Згаданим рішення Бедевлянська
сільська рада надала йому дозвіл на
облаштування стоянки для автомобілів,
однак Бедевлянська сільська рада не
скасувавши дане рішення своїм новим
рішенням прийнятим девятою сесією
пятого скликання від 11 вересня 2007 року
за №189 приймає відносно цієї ж
земельної ділянки інше рішення, яку
виділяють іншій особі. Так рішенням
дев'ятої сесії п'ятого скликання
Бедевлянської сільської ради від 11
вересня 2007 року за № 189, Бедевлянська
сільська рада вирішила: надати дозвіл
на збір матеріалів щодо відводу
земельної ділянки площею 0.10 га. на
умовах оренди в АДРЕСА_2 приватному
підприємцю ОСОБА_3 АДРЕСА_1, для
комерційного використання.

Отже на даний час на згадану земельну
ділянку є два рішення, перше рішення за
яким її виділено позивачу для
облаштування стоянки для автомобілів
та друге рішення за яким згадану
земельну ділянку надано в оренду ПП
ОСОБА_3 Вважає, що рішення дев'ятої
сесії п'ятого скликання Бедевлянської
сільської ради від 11.09.2007 року за № 189 є
незаконним та таке підлягає до
скасування, воно прийнято всупереч
чинному законодавству і воно
суперечить попередньому рішенню
сімнадцятої сесії третього скликання
від 21.09.2001 року. Крім того спірна
земельна ділянка від нього в законом
встановленому порядку не вилучалась.

Оскаржуваною постановою Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 02.11.2010 року позов ОСОБА_2 до
Бедевлянської сільської ради, ОСОБА_3
про скасування рішення 9-ої сесії
п'ятого скликання Бедевлянської
сільської ради - задоволено частково.
Скасовано рішення 9-ої сесії пятого
скликання Бедевлянської сільської
ради від 11 вересня 2007 року за № 189 «Про
надання дозволу на збір матеріалів
попереднього погодження щодо відводу
земельної ділянки в оренду приватному
підприємцю ОСОБА_3» Стягнуто солідарно
з Бедевлянської сільської ради та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3,40 грн.
судового збору. В частині позовних
вимог про стягнення 500 грн. з
Бедевлянської сільської ради та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 за надання юридичної
допомоги адвокатом, - відмовити.

У поданій апеляційній скарзі
Бедевлянська сільська рада просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі, покликаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що рішенням 17-ої сесії 3-го скликання
Бедевлянської сільської ради від 21.09.2001
р. позивачу ОСОБА_2 було надано дозвіл
на облаштування стоянки для
автомобілів по АДРЕСА_2 на місці
несанкціонованого сміттєзвалища між
залізною дорогою та шосейною дорогою
Тячів-Тересва навпроти заїзду на
сільський стадіон "Беркут". Проте,
зазначеним рішенням жодна земельна
ділянка позивачу ОСОБА_2 не
передавалася у власність, не
надавалася у користування та не
виділялася. У тексті рішення
Бедевлянської сільської ради від 21.09.2001
р. не зазначено жодних відомостей про
те, що позивачу надається у власність
чи у користування певна земельна
ділянка, не зазначено площі та розмірів
такої земельної ділянки, її точного
місця розташування, цільового
призначення.

Частиною 1 ст.125 ЗК України 2002 року
передбачено, що право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації. Таких
документів позивач під час розгляду
справи не надав. Таким чином, позивач
не набув у встановленому
законодавством порядку права
власності чи користування на земельну
ділянку, а тому наявністю рішення 9-ої
сесії 5-го скликання Бедевлянської
сільської ради від 11.09.2007 р., яким надано
дозвіл на збір матеріалів щодо відводу
земельної ділянки площею 0,10 га. на
умовах оренди приватному підприємцю
ОСОБА_3 для комерційного використання
жодні земельні, майнові чи інші права
позивача не порушуються. Тому його
звернення до суду з даним позовом є
безпідставним, оскільки позивач не є
особою, права чи інтереси якої
порушені.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що
право позивача ОСОБА_2 на земельну
ділянку наданої на облаштування
стоянки для автомобілів по АДРЕСА_2 на
місці несанкціонованого сміттєзвалища
між залізною дорогою та шосейною
дорогою Тячів-Тересва навпроти заїзду
на сільський стадіон "Беркут", було
незаконно припинено, оскільки
зазначена земельна ділянка в нього не
вилучалась (не викуповувалась), та
своєї добровільної відмови від права
на земельну ділянку він не давав, тобто
з порушення вимог ст. 140 ЗК України.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням сімнадцятої сесії ІІІ
скликання Бедевлянської сільської
ради Тячівського району від 21.09.2001 року
«Про надання дозволу на облаштування
стоянки для автомобілів», сільська
рада вирішила: 1. Надати дозвіл
громадянину ОСОБА_2 на облаштування
стоянки для автомобілів по АДРЕСА_2 на
місці несанкціонованого сміттєзвалища
між залізною дорогою та шосейною
дорогою Тячів-Тересва навпроти заїзду
на сільський стадіон «Беркут». 2. Дане
рішення погодити у відповідних службах
району.

Рішенням девятої сесії пятого
скликання Бедевлянської сільської
ради Тячівського району від 11 вересня
2007 року за № 189, сесія сільської ради
вирішила: 1. Надати дозвіл на збір
матеріалів щодо відводу земельної
ділянки площею 0,10 га. на умовах оренди в
АДРЕСА_2 приватному підприємцю ОСОБА_3
АДРЕСА_1, для комерційного
використання. 2. Пропонувати ПП ОСОБА_3
виготовити проект відводу земельної
ділянки на умовах оренди в АДРЕСА_2, для
комерційного використання. 3. Розпочати
виготовлення проекту після
попереднього погодження з Хустською
дистанцією Львівської залізниці,
Хустським ЦЛСК, Службою автомобільних
доріг району. 4. Затвердити
виготовлений проект відводу земельної
ділянки на черговій сесії
Бедевлянської сільської ради. 5.
Контроль за виконання рішення покласти
на постійну депутатську комісію з
питань агропромислового комплексу,
земельних ресурсів та розвитку села
(голова Тиводар І.В.)

30 вересня 2009 року Бедевлянською
сільською радою було видано ОСОБА_3
Державний акт на право власності на
земельну ділянку, серія ЯЕ № 439290, на
підставі рішення Бедевлянської
сільської ради від 09.07.2009 р., 19 сесія 5
скликання № 383 на земельну ділянку
площею 0,0400 га., яка розташована в
АДРЕСА_2 для комерційного використання.

Відповідно до даного рішення
закріплені у статті 144 Конституції
України і статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
норми про акти органів місцевого
самоврядування, крім юридичної форми
реалізації завдань і функцій,
визначають порядок прийняття і
перевірки рішень органів місцевого
самоврядування. В Законі встановлено,
що ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України та законами
України до їх відання, і що рішення
відповідної ради може бути внесене на
повторний розгляд цієї ж ради (стаття 25,
частина четверта статті 59). У Законі
передбачено, що рішення виконавчого
комітету ради з питань, які належать до
компетенції виконавчих органів ради,
можуть бути скасовані відповідною
радою, і що раді належить право
скасовувати акти виконавчих органів
ради, які не відповідають Конституції
чи законам України, іншим актам
законодавства, рішенням відповідної
ради, прийнятим у межах її повноважень
(частина дев'ята статті 59, пункт 15
частини першої статті 26).

В інших положеннях Закону також
визначено право ради скасовувати свої
раніше прийняті рішення та вносити до
них зміни.

В законах України також передбачено
право органів місцевого
самоврядування скасовувати та
змінювати свої рішення. У Законі
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
визначено право органів місцевого
самоврядування привести у
відповідність із законодавством
прийняті ними рішення з питань
регулювання земельних відносин,
використання та охорони земель (абзац
другий пункту "б" статті 6)‚ тобто
змінити власні акти. Згідно із Законом
України "Про основи містобудування"
сільські, селищні, міські ради
уповноважені затверджувати місцеві
правила забудови окремих частин
населених пунктів та вносити в них
зміни за поданням спеціально
уповноважених органів містобудування
та архітектури (частина друга статті 12,
частина п'ята статті 17).

Системний аналіз наведених положень
Конституції і законів України дає
підстави вважати, що за органами
місцевого самоврядування законодавцем
закріплюється право на зміну та
скасування власних рішень. Таке право
випливає із конституційного
повноваження органів місцевого
самоврядування самостійно вирішувати
питання місцевого значення шляхом
прийняття рішень, що є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
оскільки вони є суб'єктами
правотворчості, яка передбачає право
формування приписів, їх зміну,
доповнення чи скасування. Це
узгоджується із правовою позицією
Конституційного Суду України,
викладеною у Рішенні від 3 жовтня 1997
року N 4-зп у справі про набуття чинності
Конституцією України, що конкретна
сфера суспільних відносин не може бути
водночас врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному.Відповідно до ч.
2 ст. 78 ЗК України право власності на
землю набувається та реалізується на
підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.Відповідно
до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі:
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами
аукціону.З вищенаведеного вбачається,
що право позивача ОСОБА_2 на земельну
ділянку наданої на облаштування
стоянки для автомобілів по АДРЕСА_2 на
місці несанкціонованого сміттєзвалища
між залізною дорогою та шосейною
дорогою Тячів-Тересва навпроти заїзду
на сільський стадіон "Беркут", було
незаконно порушено, оскільки зазначена
земельна ділянка в нього не вилучалась
та рішення сімнадцятої сесії ІІІ
скликання Бедевлянської сільської
ради Тячівського району від 21.09.2001 року
«Про надання дозволу на облаштування
стоянки для автомобілів» не скасоване ,
та своєї добровільної відмови від прав
на земельну ділянку він не давав.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Бедевлянської
сільської ради - залишити без
задоволення.

Постанову Тячівського районного суду
Закарпатської області від 02.11.2010 року у
справі № 2а-426/10 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду у порядку
адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
В.Я. Качмар

Д.М. Старунський