Справа № 2а-0370/1472/12
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р.
Справа № 114410/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
25.02.2012 року у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів у Волинській області
про скасування припису, -

В С Т А Н
О В И В :

До адміністративного суду звернувся
підприємець - фізична особа ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів у Волинській області
про скасування припису про припинення
порушень прав споживача від 10.05.2012 року
№ 15. В обґрунтування заявленого позову
покликається на те, що 25.04.2012 року
відповідачем було проведено
позапланову перевірку магазину «Меблі
Статус», що належить позивачу.
Підставою для проведення перевірки
стало звернення споживача від 09.04.2012
року з приводу неналежного виконання
підприємцем замовлення. В подальшому,
начальником Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів у Волинській області
винесено припис № 15 від 10.05.2012 року про
припинення порушень прав споживача,
який, на думку позивача, винесений
безпідставно та з порушенням вимог
законодавства. Просить суд визнати
протиправним та скасувати припис
інспекції № 15 від 10.05.2012 року про
усунення порушень прав споживача, який
звернувся попередньо з заявою до
вказаної інспекції.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 25.04.2012 року
позовні вимоги задоволено у повному
обсязі. Визнано протиправним та
скасовано припис Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів у Волинській області № 15
від 10.05.2012 року.

З висновками суду першої інстанції не
погодився апелянт - Державна інспекція
України з питань захисту прав
споживачів у Волинській області, котра
у апеляційній скарзі зазначає про
порушення норм матеріального права
позивачем, з підстав вказаних у
апеляційній скарзі. Вважає, що судом
першої інстанції не перевірено
відповідності дій постачальника
меблів вимогам Закону України «Про
захист прав споживачів», Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», а тому
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, що не
перешкоджає розгляду справи за їх
відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши пояснення судді
головуючого, перевіривши
відповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи та вимогам
законодавства, що регулює даний вид
правовідносин, колегія суддів
встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
25.04.2012 року головним спеціалістом
Державної інспекції з питань захисту
прав споживачів у Волинській області
проведена позапланова перевірка
магазину «Меблі Статус», що належить
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .
Підставою для проведення перевірки
стало звернення споживача ОСОБА_2 від
10.04.2012 року з приводу неналежного
виконання замовлення. За результатами
перевірки складено акт №000170 від 25.04.2012
року. В подальшому, начальником
інспекції винесено припис №15 від 10.05.2012
року про порушення прав споживача.

В ході проведеної перевірки з'ясовано,
що між позивачем та замовником - ОСОБА_2
було укладено угоду від 10.07.2011 року з
приводу виготовлення та доставки
меблів, а саме - кухні, вітальні та шафи
з матеріалів, що виготовляються на
території Республіки Польща.
Відповідно до умов договору було
визначено вартість вказаних меблів,
здійснення попередньої оплати в
розмірі 60 % від вартості робіт (п.4.1
договору) та сплата покупцем 20 % від
вартості робіт до моменту проведення
їх монтажу. Як засвідчують матеріали
справи замовником робіт було
попередньо сплачено 30 000, 00 грн.
Інспекція вважає, що в діях приватного
підприємця є ознаки порушення
законодавства «Про захист прав
споживачів», оскільки на момент
звернення замовника з заявою до
інспекції від 10.04.2012 року, не було
виконано умови договору щодо поставки
та встановлення кухонних меблів,
вітальні та шафи з матеріалів, що
виготовляються на території
Республіки Польща. Замовник при
отриманні частини з кухонного
гарнітуру виявила, що меблі
виготовлені з українських матеріалів,
а тому звернулося з вимогою про
повернення коштів, відмовою від
поставки решти меблів, а на доведення
того, що частина кухонних меблів
виготовлена з українських матеріалів,
замовник просив провести товарознавчу
експертизу. Твердження сторони
виробника та постачальника меблів
зводились до того, що замовник не
виконав умов договору щодо здійснення
попередньої оплати у визначеному
розмірі.

На підставі результатів перевірки та з
метою припинення порушень
законодавства про захист прав
споживачів Державною інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Волинській області, на підставі статті
26 Закону України «Про захист прав
споживачів», надано припис до акта та
зобов'язано усунути інші недоліки, що
зазначені в акті перевірки, у тому
числі задовольнити вимоги споживача.
Зокрема, вказаним приписом позивача
зобов'язано доставити споживачу
кухонні меблі відповідно до договору
від 10.07.2011 року та усної домовленості,
провести експертизу, якою встановити
країну походження матеріалу з якого
виготовлені кухонні меблі, повернути
решту коштів за непоставлені шафу та
вітальню.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції покликався
на те, що відповідачем при проведенні
перевірки за заявою ОСОБА_2 не в повній
мірі з'ясовано, які правовідносини
виникли між сторонами, коли настав
початок виконання зобов'язань кожною
стороною договору. Суд першої
інстанції вважав, що вимоги
відповідача щодо проведення позивачем
експертизи, з метою встановлення
країни походження матеріалу з якого
виготовленні кухонні меблі, перевищені
та не відповідають вимогам закону щодо
повноважень Інспекцій у справах
захисту прав споживачів та суперечать
приписам статті 17 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» та п. 3 ч. 1 статті. 26 Закону
України «Про захист прав споживачів».
Оскільки відповідач, суб'єкт владних
повноважень, не надав суду належних та
допустимих доказів в підтвердження
обґрунтованого винесення припису № 15
від 10.05.2012 року, то останній підлягає
скасуванню.

Колегія суддів погоджується в цілому з
висновками суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вирішив
даний спір у відповідності до
законодавства та з врахуванням усіх
обставин справи. При цьому, колегія
суддів вважає за необхідне звернути
увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 26 Закону України № 1023-ХІІ
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:
давати суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
припинення порушень прав споживачів.

Згідно із пунктом 3.6 Порядку на
підставі акта, який складено за
результатами проведення перевірки, під
час якої виявлено порушення вимог
законодавства, посадовою особою, яка
проводила перевірку, дається керівнику
суб'єкта господарювання припис про
усунення порушень.

Припис - це обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи до суб'єкта
господарювання щодо усунення порушень
законодавства. Припис не передбачає
застосування санкцій до суб'єкта
господарювання.

Заходи в приписі керівнику суб'єкта
господарювання, спрямовані на
забезпечення суб'єктом господарювання
належних умов своєї діяльності
відповідно до вимог
нормативно-правових актів і
документів, повинні бути сформульовані
конкретно і в стислій формі.

Терміни виконання припису
визначаються в кожному конкретному
випадку, виходячи з реальних
можливостей суб'єкта господарювання,
умов його діяльності та кількості і
характеру порушень.

Законом України «Про захист прав
споживачів» (далі - Закон), регулюються
відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, встановлюються права
споживачів, а також визначається
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів.

Пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону
передбачено, що у разі порушення
законодавства про захист прав
споживачів суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі
ресторанного господарства, несуть
відповідальність за відмову споживачу
в реалізації його прав, установлених
частиною першою статті 8, частиною
першою статті 9 і частиною третьою
статті 10 цього Закону - у
десятикратному розмірі вартості
продукції виходячи з цін, що діяли на
час придбання цієї продукції, але не
менше п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону у
разі виявлення протягом встановленого
гарантійного строку недоліків
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством, має право
вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

Частиною 4 статті 17 Закону передбачено
право споживача на перевірку якості,
безпеки, комплектності, міри, ваги та
ціни продукції, що придбавається
(замовляється), демонстрацію
безпечного та правильного її
використання. На вимогу споживача
продавець (виконавець) зобов'язаний
надати йому контрольно-вимірювальні
прилади, документи про якість, безпеку,
ціну продукції.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання договору щодо поставки
меблів в цілому не відбулося, що не дає
підстави для реалізації гарантійного
терміну придбаного товару, оскільки, у
випадку виявлення в межах гарантійного
строку недоліків (істотних недоліків)
товару, покупець зобов'язаний надати
товар продавцю для проведення
відповідної експертизи.

Відповідно до вимог цивільного
законодавства, що регулює відносини
купівлі -продажу товарів, робіт, послуг,
продавець усуває недоліки (істотні
недоліки) відповідного товару
безоплатно протягом 14 (чотирнадцяти)
днів або в інший строк, погоджений
сторонами, з моменту підтвердження
наявності недоліку товару
спеціалістами продавця або висновком
експертизи.

На підставі результатів перевірки та з
метою припинення порушень
законодавства про захист прав
споживачів, керуючись статтею 26 Закону
України «Про захист прав споживачів»
територіальною інспекцією надано
припис до акта та зобов'язано усунути
інші недоліки, що зазначені в акті
перевірки, у тому числі задовольнити
вимоги споживача.

Колегія суддів вважає, що виконання
припису є можливим лише після
встановлення обставин виконання
договору. З огляду на те, що сторона
замовника та виконавця не погодили
виконання договору самостійно,
подальше доведення відсутності чи
наявності порушень у діях
постачальника меблів має встановити
суд загальної юрисдикції. При розгляді
справи сторони мають право клопотати
про проведення товарознавчої
експертизи, з метою з'ясування місця
виготовлення матеріалів.

З врахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що припис інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Волинській області від 10.05.2012 року №15
про усунення порушень прав споживача
винесений відповідачем з порушенням
вимог Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності», а
тому підлягає скасуванню відповідно до
вимог частини другої статті 162 КАС
України.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись, ст.41, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів у Волинській області
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 25.02.2012 року
у справі № 2а/0370/1472/12- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль