Справа № 826/20176/13-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Межевича
М.В.,

при секретарі:
Бєліцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.02.2014 року у
справі за його позовом до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у місті
Києві про визнання протиправними та
скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Софіт-Люкс» звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у місті Києві про визнання
неправомірними дій посадових осіб
відповідача щодо складання акту
перевірки характеристик продукції від
25 жовтня 2013 року № 000167, рішення від 05
листопада 2013 року № 000057 про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
та постанови від 05 листопада 2013 року №
000090 про накладення штрафних санкцій;
визнання протиправними та скасування
оскаржуваних постанови та рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.02.2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ТОВ «Софіт-Люкс» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати незаконну, на його думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову, якою задовольнити
позов. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем у період із 14 по 25 жовтня
2013 року проведено позапланову невиїзну
перевірку позивача, за результатами
якої 25 жовтня 2013 року складено
оскаржуваний акт, відповідно до якого,
у ході перевірки характеристик
продукції, що вводиться в обіг
позивачем, з'ясовано питання щодо
нанесення на продукцію (світильник
зовнішній TM Delux G450 E27, лампа
енергозберігаюча TM Delux Mini Full-spiral 11W6400K E27,
лампа енергозберігаюча TM Philips 14W/827 E 27)
(далі - продукція) національного знаку
відповідності.

З метою проведення невиїзної перевірки
характеристик продукції відповідачем
направлено позивачу лист від 10 жовтня
2013 року № 07-17-03/2765 та завірену копію
направлення із зазначенням переліку
документів, які необхідно надати до
перевірки. Згідно з інформацією
Укрпошти "Київ 80", рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення вручено представнику
позивача 16 жовтня 2013 року.

Однак, станом на 25 жовтня 2013 року
позивачем не надано до перевірки
будь-яких документів (їх копій) та
інформації, перелік яких визначений ч. 7
ст. 23 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції", а саме: декларацію про
відповідність; супровідну
документацію, що додається до
відповідної продукції (включаючи
інструкції щодо користування
продукцією); загальний опис продукції,
а також повний склад технічної
документації на відповідну продукцію,
передбачений технічним регламентом;
документи щодо системи якості чи
системи управління якістю; документи,
що дають змогу відстежити походження
відповідної продукції та її подальший
обіг (договори, товарно-супровідну
документацію, тощо).

Документи, які б підтверджували, що
продукція пройшла оцінку
відповідності згідно з вимогами
технічних регламентів, у ході
перевірки позивачем також не надано.

Позивач, відповідно до чинного
законодавства, є особою, яка ввела
продукцію в обіг.

У зв'язку з викладеними обставинами, 25
жовтня 2013 року відповідачем складено
протокол № 000094 про виявлене(-і)
порушення вимог ст. 44 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" та ст. 15
Закону України "Про загальну
безпечність нехарчової продукції", у
якому зазначено, що порушення
позивачем законодавства полягає у
тому, що позивачем введено в обіг
продукцію, яка не відповідає
встановленим вимогам законодавства, а
саме: на продукції відсутній
національний знак відповідності, який
засвідчує відповідність продукції
вимогам технічних регламентів, дія
яких розповсюджується на неї, за що
передбачена відповідальність п. 2 ч. 2
ст. 44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції".

Крім того, 05 листопада 2013 року
відповідачем прийнято оскаржувану
постанову, якою за вчинення вказаного
правопорушення на позивача накладено
штраф у розмірі 25500,00 грн., а також
оскаржуване рішення, яким до позивача
застосовано обмежувальний
(коригувальний) захід у вигляді
обмеження надання продукції на ринку
шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами та тимчасової заборони
надання продукції на ринку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів погоджується з такою
думкою з огляду на наступне.

Позапланову невиїзну перевірку
позивача проведено на підставі наказу
від 16 вересня 2013 року № 430 та
направлення від 16 вересня 2013 року №
000278.

Як вбачається з наявних у матеріалах
справи доказів, листом від 10 жовтня 2013
року № 07-17-03/2765 позивача повідомлено, що
відповідачем призначено позапланову
невиїзну перевірку характеристик
продукції встановленим вимогам
(перелік зазначено у направленні).

Крім того, у вказаному листі зазначено
про необхідність надання позивачем:
декларації про відповідність;
супровідної документації, що додається
до відповідної продукції (включаючи
інструкцію щодо користування
продукцією); загального опису
продукції та схеми (креслення)
конструкції виробу, а також повного
складу технічної документації, яка має
надавати можливість оцінити
відповідність електрообладнання
вимогам технічного регламенту та,
наскільки це стосується такого
оцінювання, включаючи проектування,
виробництво та функціонування
електрообладнання (загального опису
електрообладнання, загальних
конструкторських та виробничих
креслень, електричних схем та схем
вузлів, деталей тощо, описів та
пояснень, необхідних для розуміння
зазначених креслень та схем і
функціонування електрообладнання,
переліку стандартів, які повністю або
частково застосовано, та описів
прийнятих рішень для забезпечення
положень щодо безпечності, визначених
у технічному регламенті, якщо
стандарти не застосовано, результатів
виконаних проектних розрахунків,
проведених перевірок, тощо, протоколів
випробувань) на відповідну продукцію,
передбаченого технічним регламентом;
документів щодо системи якості чи
системи управління якістю; висновків
експертиз та протоколів випробувань
зразків відповідної продукції,
відібраних (узятих) у межах здійснення
ринкового нагляду і контролю
продукції; документів, що надають змогу
відстежити походження відповідної
продукції та її подальший обіг
(договорів, товарно-супровідної
документації тощо); інших документів
(матеріалів) та звернень.

З пояснень представника відповідача
вбачається, що станом на 25 жовтня 2013
року будь-які документи (їх копії)
позивачем не надано. Зокрема,
відповідачу не надано документів, які б
підтвердили, що продукція пройшла
оцінку відповідності згідно з вимогами
Технічного регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 жовтня 2009 року
№ 1149 (далі - Технічний регламент № 1149).

Згідно з ч. 7 ст. 8 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції", у разі якщо
виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, для цілей цього Закону особою,
що ввела таку продукцію в обіг,
вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію.

У матеріалах справи містяться копії
накладних, з яких вбачається, що
позивачем поставлено продукцію
приватному підприємству "Дублер-люкс",
яким, у свою чергу, така продукція, на
якій відсутній національний знак
відповідності, розповсюджувалась.

Тобто, враховуючи викладені обставини
та зважаючи, що позивачем не надано
документів для встановлення
найменування та місцезнаходження
виробника продукції, відповідач
прийшов до висновку, що позивач є
особою, яка ввела продукцію в обіг.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції", до
особи, яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг,
застосовуються штрафні санкції у разі:
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених ст. 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
правомірність дій відповідача щодо
проведення перевірки, складання за її
результатами відповідного акту, а на
підставі його висновків - оскаржуваних
рішення та постанови.

Слід зауважити, що акт перевірки є
службовим документом, у якому
зафіксовано відповідні порушення
законодавства та який жодним чином не
може порушувати прав та інтересів
позивача. Вчинені дії щодо складання
акту перевірки не породжують будь-яких
юридичних наслідків та не впливають на
права та обов'язки особи.

Стосовно нанесення на продукцію
національного знаку відповідності
слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 2, п. 3 ч. 4 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 33
Закону України "Про стандарти, технічні
регламенти та процедури оцінки
відповідності", відповідність введених
в обіг в Україні продукції, процесів та
послуг технічним регламентам є
обов'язковою.

Вимоги технічних регламентів
поширюються на товари вітчизняного та
іноземного походження незалежно від їх
походження.

Кабінет Міністрів України визначає
зразок (опис) та затверджує правила
застосування національного знака
відповідності, що використовується для
засвідчення відповідності технічним
регламентам.

Національний знак відповідності,
визначений у технічному регламенті,
застосовується до всієї продукції, яка
є об'єктом та відповідає вимогам цього
технічного регламенту.

Відповідно до п.п. 1, 2 Правил
застосування національного знака
відповідності, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року № 1599,
національний знак відповідності
засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому, нанесення знака відповідності є
обов'язковим.

Згідно з п.п. 7, 10, 11 Технічного
регламенту № 1149 перед введенням в обіг
на електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має
відповідати вимогам, наведеним у
додатку 4 до цього Технічного
регламенту. Національний знак
відповідності наноситься виробником
чи уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообладнання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність.

Нанесення на електрообладнання
будь-якого іншого маркування, здатного
ввести в оману щодо значення та форми
національного знака відповідності,
забороняється.

Таким чином, із системного аналізу
викладених положень та обставин суд
першої інстанції обгрунтовано дійшов
висновку про правомірність накладення
відповідачем штрафних санкцій на
позивача та застосування до нього
обмежувальних (корегувальних) заходів.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в
апеляційній скарзі та проголошені його
представником в судовому засіданні, не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

За таких підстав, апеляційну скаргу -
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст. ст.158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс» -
відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.02.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

М.В. Межевич

Повний текст ухвали виготовлено 14.11.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Межевич М.В.