Справа № 817/2117/14
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"11" листопада 2014 р.
Справа № 817/2117/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"05" вересня 2014 р. у справі за позовом
Державного підприємства
"Костопільський ветсанзавод" до
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Державне підприємство
"Костопільський ветсанзавод" (далі - ДП
"Костопільський ветсанзавод")
звернулося до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - Костопільська ОДПІ) №
від 26 травня 2014 року про
збільшення суми грошового зобов'язання
за податком на додану вартість у
розмірі 21591,00 грн., у т.ч. за основним
платежем - 14394,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 7197,00
грн.

До початку розгляду справи позивачем
було подано заяву про збільшення
розміру позовних вимог, а саме : позивач
просив визнати протиправними та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 26
травня 2014 року, про збільшення суми
грошового зобов'язання за податком на
прибуток у розмірі 42336,00 грн. позивачу у
т.ч. за основним платежем - 28224,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 14112,00 грн. В обґрунтування
позову підприємство посилалося на те,
що висновки, викладені в акті перевірки
не відповідають фактичним обставинам
та суперечать чинному законодавству.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 05.09.2014 року
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Костопільської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
№ від 26.05.2014, № від 26.05.2014.
Присуджено на користь позивача
Державне підприємство "Костопільський
ветсанзавод" із Державного бюджету
судовий збір у розмірі 182, 70 грн.

В апеляційній скарзі Костопільська
ОДПІ, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати вказану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволені позову.

Розглянувши справу у межах визначених
ст. 195 КАС України. колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що Костопільською
ОДПІ була проведена виїзна позапланова
перевірка ДП "Костопільський
ветсанзавод" з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2012 року по 12.03.2014 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2012
року по 12.03.2014 року, по результатам якої
був складений акт № 178/22/00687928 від 29.04.2014
року.

Згідно доводів податкового органу ДП
""Костопільський ветсанзавод" допущено
порушення :

- п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.146.12 ст.146
Податкового кодексу України та
занижено податок на прибуток на суму
28224,00 грн., в тому числі за 4 кв.2012 року -
28224,00 грн.;

- п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України та занижено податок на додану
вартість на суму 14394,00 грн., в тому числі:
за жовтень 2012 р. - 2576,00 грн., за листопад
2012 р. - 2576,00 грн., за грудень 2012р.- 2576,00
грн., за січень 2013 р. - 3333,00 грн., за лютий
2013р. - 3333,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом були прийняті податкові
повідомлення-рішення: № від 26
травня 2014 року про збільшення суми
грошового зобов'язання за податком на
додану вартість у розмірі 21591,00 грн., у
т.ч. за основним платежем - 14394,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 7197,00 грн. та № від 26
травня 2014 року, про збільшення суми
грошового зобов'язання за податком на
прибуток у розмірі 42336,00 грн. позивачу у
т.ч. за основним платежем - 28224,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 14112,00 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновків щодо протиправності
прийнятих податкових
повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом, 18.06.2012 року між
Державним концерном "Укрветсанзавод"
(Виконавець) та ДП "Костопільський
ветсанзавод" (Замовник) було укладено
Договір № 02/00687928/2012 про надання послуг.

Відповідно до п.п.1.1 п.1 Договору,
сторони зобов'язуються взаємно діяти в
сфері реалізації політики з відходами
тваринного походження з метою
забезпечення екологічного,
ветеринарно-санітарного благополуччя
в Україні шляхом утилізації та
переробки відходів тваринного
походження, неякісних харчових
продуктів та продовольчої сировини, а
також для підвищення якості та
збільшення обсягів реалізації
продукції, отриманої в результаті
утилізації та переробки відходів
тваринного походження (борошно м'ясне,
кісткове, м'ясо-кісткове, кров'яне,
рибне, пір'яне, жир тощо).

Згідно п.2 Договору, Виконавець надає
Замовнику послуги: з загальних питань
управління (п.п.2.1.1 п.2.1 Договору); з
управління фінансовою діяльності
(п.п.2.1.2 п.2.1 Договору), у тому числі:
забезпечення бюджетного фінансування
Замовника витрат на збір, заготівлю та
утилізацію сировини тваринного
походження, що підлягають компенсації
з Державного бюджету України по
бюджетній програмі "КПКВК 2801200 "Заходи
по боротьбі з шкідниками та хворобами
сільськогосподарських рослин,
запобігання розповсюдженню збудників
інфекційних хвороб тварин" КЕКВ 1171"
(п.п.2.1.2.2 Договору); розроблення та
супроводження державних цільових
програм, спрямованих на покращення
фінансово-господарської діяльності
Замовника (п.п.2.1.2.3 Договору); з аналізу
та перевірки фінансової й бюджетної
звітності (місячна, квартальна, річна)
перед поданням її до Міністерства
аграрної політики та продовольства
України (п.п.2.1.2.4 Договору); з подання до
Міністерства аграрної політики та
продовольства України фінансової та
бюджетної звітності (місячна,
квартальна, річна) Замовника (п.п.2.1.2.5
Договору); з питань управління
виробництвом (п.п.2.1.3 п.2.1 Договору); з
маркетингових досліджень (п.п.2.1.4 п.2.1
Договору).

Виконання сторонами умов цього
договору підтверджується : актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
із додатками, на загальну суму 86363,60
грн., податковими накладними на
загальну суму 86363,60 грн., платіжними
дорученнями на загальну суму 86363,60 грн.,
а також : інформацією по збору сировини
тваринного походження, виробництву та
реалізації готової продукції за
жовтень 2012 року; інформацією по збору
сировини тваринного походження,
виробництву та реалізації готової
продукції за листопад 2012 року;
інформацією по збору сировини
тваринного походження, виробництву та
реалізації готової продукції за
грудень 2012 року; інформацією по збору
сировини тваринного походження,
виробництву та реалізації готової
продукції за січень 2013 року;
інформацією про виробництво та
реалізацію продукції підприємства за
жовтень 2012 року; звітом про
використання коштів Державного
бюджету на здійснення заходів щодо
запобігання розповсюдженню збудників
інфекційних хвороб тварин за 4 квартал
2012 року по Державному підприємству
"Костопільський ветсанзавод"; звітом
про заборгованість за бюджетними
коштами на 1 грудня 2012 року; звітом про
заборгованість за бюджетними коштами
на 1 січня 2013 року; паспортом бюджетної
програми на 2012 рік; лімітною довідкою
про бюджетні асигнування та
кредитування на 2012 рік; планом
використання бюджетних коштів на 2012
рік; планом асигнувань (за винятком
надання кредитів з бюджету) загального
фонду бюджету на 2012 рік; кошторисом на
2012 рік; довідкою про зміни до плану
використання бюджетних коштів на 2012
рік; звітом про надходження та
використання коштів загального фонду
бюджету на 2012 рік; звітом про виконання
фінансового плану підприємства за 4-й
квартал 2012 року; фінансовим планом
підприємства на 2013 рік.

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами, отримання
позивачем послуг (робіт) від Державного
концерну "Укрветсанзавод" пов'язане із
виконанням: Наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України № 145 від 23.03.2012 року; Наказу
Міністерства аграрної політики та
продовольства України № 1931462 від 12.04.2012
року; Листа Міністерства аграрної
політики та продовольства України №
86-2/12-238 від 08.10.2012 року.

Однак, згідно доводів податкового
органу позивачем не надано до
перевірки документи , що підтверджують
факт виконання отриманих послуг від ДК
"Укрветсанзавод" за 4 квартал 2012 року та
1 квартал 2013 року, оскільки в
доповненнях до актів здачі-прийняття
робіт (надання послуг) не вказано
вартість послуг по видам, не вказано по
яких питаннях були надані підприємству
правові послуги та інформаційні.

Приписами п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України визначено,
що не включаються до складу витрат:
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно приписів п.п."а" п.198.1 ст.198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до приписів п.198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів справи, у
податкового органу не має зауважень
щодо порядку оформлення податкових
накладних, а особа, яка їх видала була
зареєстрована як платник податку на
додану на час видачі.

Використання придбаних у ДП
"Укрветсанзавод" послуг пов'язане із
господарською діяльністю позивача.

Окрім того, сторонами договору було
визначено, що оціненим є результат,
тобто отримання послуг, матеріальним
виразом яких було створення низки
документів, копії яких долучені до
матеріалів справи.

При цьому, податковим органом не
спростовані доводи позивача, що для
створення вказаних документів
необхідні спеціальні знання,
дослідження різних джерел інформації,
в тому числі із залученням
інтернет-ресурсів.

Аналіз вищенаведених вимог
податкового законодавства свідчить, що
правильність податкового обліку
залежить від наявності належним чином
оформлених первинних документів, які
містять відомості про господарську
операцію та підтверджують її
здійснення. Вимоги до них встановлені
статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність», якою передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, акти про надані ДП
"Укрветсанзавод" відповідають вимогам
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність»

Відтак, колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи податкового
органу про недоведеність наданих
послуг оскільки, як зазначено вище,
отримані від ДП "Укрветзавод" послуги,
позивач використовував безпосередньо
у своїй господарській діяльності.

З огляду на вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованих
висновків щодо протиправності доводів
податкового органу про завищення
позивачем розміру витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування на 38637,00 грн. та
податкового кредиту з податку на
додану вартість на 14394,00 грн.

Окрім того, згідно доводів податкового
органу позивачем завищено валові
витрати за 4 квартал 2012 року на суму 95765
грн. за рахунок віднесення до валових
витрат, витрат по ремонту основних
засобів, що перевищують 10 відсотків
балансової вартості основних засобів
станом на 01.01.2012 року.

Приписами п.п. 14.1.27 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України визначено,
що витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно приписів п.138.8 ст.138 Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Відповідно до п.п.138.8.5 п.138.8 ст.138
Податкового кодексу України, до складу
загальновиробничих витрат включаються
витрати на утримання, експлуатацію та
ремонт, страхування, оперативну оренду
основних засобів, інших необоротних
активів загальновиробничого
призначення.

Згідно п.п."в" п.п.138.10.2 п.138.10 ст. 138
Податкового кодексу України, до складу
інших витрат включаються
адміністративні витрати, на утримання
основних засобів, інших необоротних
матеріальних активів
загальногосподарського використання
(оперативна оренда (у тому числі оренда
легкових автомобілів), придбання
пально-мастильних матеріалів, стоянка,
паркування легкових автомобілів,
страхування майна, амортизація, ремонт,
опалення, освітлення, водопостачання,
водовідведення, охорона);

Відповідно до приписів п.146.12 ст.146
Податкового кодексу України сума
витрат, що пов'язана з ремонтом та
поліпшенням об'єктів основних засобів,
у тому числі орендованих або отриманих
у концесію чи створених (збудованих)
концесіонером у розмірі, що не
перевищує 10 відсотків сукупної
балансової вартості всіх груп основних
засобів на початок звітного року,
відноситься платником податку до
складу витрат.

Законодавство України розрізняє
поняття "утримання (технічне
обслуговування) основних засобів",
"ремонт основних засобів" та
"поліпшення основних засобів".

У п.п.1.3 п.1 Положення про технічне
обслуговування і ремонт дорожніх
транспортних засобів автомобільного
транспорту, затвердженого наказом
Мінтрансу України від 30.03.1998 року
наведені наступні визначення:

- технічне обслуговування (ТО) -
комплекс операцій чи операція щодо
підтримки роботоздатності або
справності виробу під час використання
за призначенням, зберігання та
транспортування;

- ремонт - комплекс операцій щодо
відновлення справності або
роботоздатності виробів та
відновлення ресурсів виробів чи їх
складових частин;

Відповідно до наказу Державного
комітету статистики України від 15
грудня 2003 року № 444 "Про затвердження
форми одноразового державного
статистичного спостереження №
1-амортизація", поліпшенням об'єкта
основних засобів є витрати, пов'язані з
модернізацією, модифікацією,
добудовою, дообладнанням,
реконструкцією тощо об'єкта основних
засобів, у результаті чого
збільшуються майбутні економічні
вигоди, що первісно очікуються від його
використання.

При цьому, з положень ст.138 та ст.146
Податкового кодексу України,
вбачається, що вказаним кодексом
розмежовуються поняття "утримання
(технічне обслуговування) основних
засобів" та "ремонт основних засобів".

Податковий кодексу України встановлює
обмеження на рівні 10 відсотків
сукупної балансової вартості всіх груп
основних засобів платника податків на
початок звітного року, для віднесення
суми витрат на ремонт та поліпшення
основних засобів, тоді як таких
обмежень для витрат по виконанню
утримання (технічного обслуговування)
не передбачено.

Як встановлено судом, відповідно до
Додатку АМ декларації з податку на
прибуток підприємства позивача за 2012
рік, балансова вартість основних
засобів на початок звітного
(податкового) року становила 2592602,00 грн.,
при цьому сума ліміту витрат на
поліпшення за звітний (податковий) рік
становила 259260,00 грн. Платником податків
фактично було здійснено витрат на
поліпшення за звітний (податковий)
період на рівні 277032,00 грн., з них, у
відповідності до п.146.12 ст.146
Податкового кодексу України, віднесено
до складу витрат звітного (податкового)
періоду на рівні 259260,00 грн.

Податковим органом не заперечується,
що на балансі ДП "Костопільський
ветсанзавод" обліковуються основні
засоби, які потребують не лише ремонту,
але й утримання (технічного
обслуговування).

Згідно пояснень представника позивача
для такого технічного обслуговування
були залучені, як матеріальні (запасні
части, матеріали), так і трудові
ресурси.

Вказані обставини підтверджуються:
накладними на внутрішні переміщення;
актами списання; звітами по малоцінним
предметам; звітами по матеріалам;
звітами по рахунках бухгалтерського
обліку 22 (МШП) та 201 (матеріали); робочими
інструкціями.

Окрім того, як вбачається з робочої
інструкції токаря від 01.01.2012 року № 1, у
вказаного робітника є низка службових
завдань та обов'язків, у тому числі
виконання робіт по технічному
обслуговуванню токарного, фрезерного
та свердлильного верстатів (п.п.13 п.ІІ
Інструкції). Згідно робочої інструкції
слюсаря-ремонтника від 01.01.2012 року № 1, у
вказаного робітника є низка службових
завдань та обов'язків, у тому числі:
проведення обслуговування,
регулювання та випробування середньої
складності устаткування і машин, і
також складних (п.п.2 п.ІІ Інструкції);
проведення обслуговування
футерованого устаткування й
устаткування, виготовленого із
захисних матеріалів і феросиліцію (п.п.4
п.ІІ Інструкції). З робочої інструкції
електрогазозварника від 01.01.2012 року № 1,
також вбачається, що у вказаного
робітника є низка службових завдань та
обов'язків, у тому числі: технічне
обслуговування засобів технологічного
оснащення (п.п.9 п.ІІ Інструкції);
забезпечення працездатного стану і
показників надійності виробничої або
функціональної системи за параметрами
якості продукції, продуктивності,
матеріальних і вартісних витрат на
виготовлення продукції (п.п.10 п.ІІ
Інструкції); забезпечення ефективної
діяльності та технічного
обслуговування виробничих і
функціональних систем вищих рівнів
(дільниці, відділу, іншого підрозділу,
підприємства, установи, організації в
цілому,п.п.13 п.ІІ Інструкції).

Згідно наданих суду апеляційної
інстанції наказу від 02.01.2012 року № 17 та
відомостей 4.1-мс, облік витрат, що
пов'язані з ремонтом та поліпшенням
об'єктів основних засобів, вівся
відповідно до вимог наказу
Міністерства фінансів України від
15.06.2011 року № 720 у регістрах
бухгалтерського обліку - відомостях
4.1-мс витрат на ремонт та поліпшення
основних засобів за відповідні
квартали у розмірі, передбаченому п.
146.12 ст. 146 Податкового кодексу України.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, висновки податкового органу
ґрунтуються виключно на припущеннях,
без посилання на первинні документи,
які підтверджують наявність факту
порушення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
вірних висновків щодо безпідставності
доводів податкового органу про
завищення позивачем розміру витрат,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування на суму 95765,00 грн.

З огляду на вищенаведене, апеляційна
скарга не підлягає до задоволення, а
постанова суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "05"
вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "14" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державне
підприємство "Костопільський
ветсанзавод" м.Костопіль,Рівненська
область,35000

3- відповідачу/відповідачам:
Костопільська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області
вул.С.Руданського,5,м.Костопіль,Рівненс
ька область,35000

4- представник позивача Чучаліній
Катерині Вікторівні АДРЕСА_1 - ,