Справа № 813/6520/14
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2014 року
№ 813/6520/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі :
головуючого - судді
секретаря судового засідання
прокурора - Бойко Н.І.
представника відповідача - Піскун А.Й.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
адміністративну справу за позовом
Першого заступника прокурора м.Львова
до Львівської міської ради про
визнання протиправною і скасування
Перший заступник прокурора м.Львова
звернувся до суду з позовом до
Львівської міської ради в якому
просить визнати протиправним та
скасувати ухвалу Львівської міської
ради від 20.03.2014 року № 3190 "Про
затвердження Положення про порядок
розміщення тимчасових споруд та
Комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності у м.Львові"
в частині ухвалення п.1.1, 1.2, 2, 4, 5 ухвали,
а також додатків до ухвали № 1, №№ 2-15.
В обґрунтуваннях позовних вимог
посилається на те, що прокуратурою
м.Львова здійснено перевірку
дотримання норм містобудівного
законодавства у діяльності Львівської
міської ради, в результаті якої
встановлено, що ухвала Львівської
міської ради № 3190 від 20.03.2014 року
суперечить вимогам ст.19 Конституції
України, ст.28 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», ст.ст.1,4 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», норм Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності, п.п 2.1-2.3
наказу Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.10.2011 року № 244 та підлягає
Відповідач подав заперечення на
позовну заяву в якому зазначив, що
твердження позивача викладені в
позовній заяві не відповідають
дійсності, оскільки згідно Порядку
підставою для розміщення тимчасової
споруди є паспорт прив'язки. Вказані
висновки не є підставою для розміщення
тимчасової споруди. Щодо розширення
Положення переліку документів,
необхідних для отримання паспорта
прив'язки тимчасової споруди, зазначає,
що відповідно до п.2.3 Порядку
передбачено, що до заяви замовник має
додати свої реквізити, а тому на
виконання даного пункту та з метою
з'ясування реквізитів замовника
Львівською міською радою прописано в
оскаржуваній ухвалі вимогу щодо
надання копії свідоцтва про державну
правовстановлюючих документів.
Просить суд відмовити в задоволенні
Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги повністю підтримала з мотивів,
викладених у позовній заяві. Просить
позов задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечила з підстав наведених в
запереченні, просила відмовити у
Заслухавши пояснення прокурора та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.
Повноваження органів прокуратури
визначені Законом України "Про
прокуратуру" від 05.11.1991р. N 1789-XII далі -
Закон України "Про прокуратуру" (у
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин).
Статтею 1 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що
прокурорський нагляд за додержанням і
правильним застосуванням законів
Кабінетом Міністрів України,
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади, органами
державного і господарського
управління та контролю, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими Радами, їх виконавчими
органами, військовими частинами,
політичними партіями, громадськими
організаціями, масовими рухами,
підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
Повноваження прокурора щодо нагляду за
додержанням і застосуванням законів
передбачені ст. 20 цього Закону,
відповідно до якої, при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках
Представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
відповідно до ст.36-1 Закону України "Про
прокуратуру" у здійсненні прокурорами
від імені держави процесуальних та
інших дій, спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у
випадках, передбачених законом.
З урахуванням встановлених фактичних
обставин справи та вищенаведених норм
Закону України "Про прокуратуру" суд
констатує подання позову прокурором в
порядку та з підстав передбачених
В судовому засіданні з'ясовано, що
прокуратурою м.Львова в порядку
здійснення правозахисної діяльності
проведено перевірку з питань
додержання норм містобудівного
законодавства у діяльності Львівської
міської ради, в ході якої вивчено на
предмет відповідності норм
законодавству про регулювання
містобудівної діяльності ухвалу
Львівської міської ради № 3190 від 20.03.2014
року «Про затвердження Положення про
порядок розміщення тимчасових споруд
та Комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності у м.
В результаті проведеної перевірки
прокуратурою м.Львова встановлено, що
ухвалою Львівської міської ради № 3190
від 20.03.2014 року з метою впорядкування
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності у м. Львові
затверджено Положення про порядок
розміщення тимчасових споруд,
Комплексну схему розміщення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності у м. Львові,
здійснено заміну власників тимчасових
Ухвала Львівської міської ради № 3190
від 20.03.2014 є регуляторним актом в
розумінні норм ст.1 Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності».

Згідно з вимогами ст.4 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» виключно
законами, які регулюють відносини,
пов'язані з одержанням документів
дозвільного характеру, встановлюються:
необхідність одержання документів
дозвільного характеру та їх види;
дозвільний орган, уповноважений
видавати документ дозвільного
характеру; платність або безоплатність
видачі (переоформлення, видачі
дубліката, анулювання) документа
дозвільного характеру; строк видачі
або надання письмового повідомлення
про відмову у видачі документа
дозвільного характеру; вичерпний
перелік підстав для відмови у видачі,
переоформленні, видачі дубліката,
анулюванні документа дозвільного
характеру; строк дії документа
дозвільного характеру або
необмеженість строку дії такого
документа.

Згідно з нормами ст.1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» документом
дозвільного характеру є дозвіл,
висновок, рішення, погодження,
свідоцтво, інший документ, який
дозвільний орган зобов'язаний видати
суб'єкту господарювання у разі надання
йому права на провадження певних дій
щодо здійснення господарської
діяльності або видів господарської
діяльності та/або без наявності якого
суб'єкт господарювання не може
проваджувати певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.

Статтею 28 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
надано визначення тимчасової споруди
торговельного, побутового, соціально-
культурного чи іншого призначення для
здійснення підприємницької
діяльності, згідно з яким - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, та встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.

Порядок розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності затверджено наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.201 1 № 244
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 22.1 1.2011 за № 1330/20068) (далі -
Порядок).

Відповідно до пунктів 2.1 - 2.3 Порядку
підставою для розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності (далі - ТС) є
паспорт прив'язки ТС.

Замовник, який має намір встановити ТС,
звертається до відповідного
виконавчого органу сільської,
селищної, міської ради, районної
державної адміністрації із
відповідною заявою у довільній формі
про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються: графічні матеріали
із зазначенням бажаного місця
розташування ТС, виконані замовником у
довільній формі на
топографо-геодезичній основі М 1:500
кресленнями контурів ТС з прив'язкою до
місцевості; реквізити замовника
(найменування, II. І. Б., адреса, контактна
інформація).

Перелік документів є вичерпним.

При цьому, пункт 2.13 Порядку визначає, що
при оформленні паспорта прив'язки ТС
забороняється вимагати від замовника
додаткові документи та отримання ним
погоджень, не передбачених законом та
цим Порядком.

Разом з тим, пунктом 1.11 вказаного вище
Порядку передбачено, що розміщення
тимчасових споруд під час проведення
ярмарок, державних та місцевих
святкових, урочистих масових заходів
на строк проведення таких заходів
здійснюється у порядку, встановленому
органами місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене,
законодавством не передбачено
повноважень органів місцевого
самоврядування щодо встановлення
порядків та правил розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності, окрім як
під час проведення ярмарок, державних
та місцевих святкових, урочистих
масових заходів на строк проведення
таких заходів.

Таким чином, розміщення тимчасової
споруди для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється відповідно до Закону та
Порядку.

Аналогічної позиції дотримується
Державна служба України з питань
регуляторної політики (лист від 08.01.2014
№47/0/20-14).

Затвердженим ухвалою Львівської
міської ради Положенням всупереч
зазначеним законодавчим вимогам
розширено перелік документів
дозвільного характеру, необхідних для
отримання суб'єктами господарювання,
зокрема, п.3 Положення передбачено
необхідність отримання висновку про
можливість (доцільність) розміщення
тимчасової споруди та висновку про
відповідність існуючої тимчасової
споруди паспорту прив'язки
(погодженому проекту). Зазначені
висновки є документами дозвільного
характеру в розумінні ст. 1 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності». Положенням
також встановлено перелік необхідних
документів та послідовність дій
суб'єктів господарювання для отримання
зазначених вище висновків, що
суперечить вимогам ст.ст. 1, 4 згаданого
Закону.

Крім цього, у Положенні всупереч вимог
Порядку розширено перелік документів,
необхідних для отримання паспорта
прив'язки тимчасової споруди (серед
іншого передбачено надання копії
свідоцтва про державну реєстрацію,
надання погодженої з органами контрою
схеми розміщення тимчасових споруд,
проект тимчасової споруди, розроблений
ліцензованою організацією, копії
правовстановлюючих документів та
інші), що суперечить згаданим вище
пунктам 2.1-2.3,2.13 Порядку.

Окрім цього, вивченням ухвали
встановлено, що додатком № 2 до ухвали
№ 3190 від 20.03.2014 також затверджено
Комплексну схему розміщення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності у м.Львові.

Згідно з вимогами п. 1.5 Порядку
зазначена Комплексна схема розміщення
ТС в межах вулиці (скверу, бульвару,
провулку, узвозу, проїзду, площі,
майдану тощо), мікрорайону (кварталу),
населеного пункту - текстові та
графічні матеріали, якими визначаються
місця розташування ТС, розроблені з
урахуванням вимог будівельних,
санітарно-гігієнічних норм, а також
існуючих містобудівних обмежень, вимог
щодо охорони навколишнього природного
середовища та раціонального
використання територій, охорони
історико-культурної спадщини,
земельно-господарського устрою.

Комплексна схема розміщення ТС та
архітип розробляються за рішенням
сільської, селищної, міської, районної
ради суб'єктом господарювання, який має
ліцензію на виконання проектних робіт,
або архітектором, який має відповідний
кваліфікаційний сертифікат, га
затверджуються рішенням
(розпорядженням, наказом) виконавчого
органу відповідної ради, районної
державної адміністрації. Розроблення
комплексної схеми розміщення ТС та
архетииу здійснюється за рахунок
коштів місцевого бюджету та інших
джерел, не заборонених законодавством.

Водночас, додатками 2-15 до ухвали
фактично визначено переліки окремих
тимчасових споруд із зазначенням їх
адреси, власників та площі.

Зазначені переліки суб'єктів
господарювання, якими розміщено
тимчасові споруди на території
м.Львова є вичерпними. Пунктами 3.26-3.27
Порядку встановлено необхідність
внесення змін до ухвали у разі зміни
власників таких споруд.

Відтак, додаток 2 до ухвали № 3190 не є
Комплексною схемою розміщення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності у м.Львові
в розумінні Порядку - у ньому відсутні
текстові та графічні матеріали, якими
визначаються місця розташування ТС,
розроблені суб'єктом господарювання,
який має ліцензію на виконання
проектних робіт, або архітектором, який
має відповідний кваліфікаційний
сертифікат, з урахуванням вимог
будівельних, санітарно-гігієнічних
норм, а також існуючих містобудівних
обмежень, вимог щодо охорони
навколишнього природного середовища
та раціонального використання
територій, охорони історико-культурної
спадщини, земельно-господарського
устрою тощо.

Крім цього, Комплексну схему
затверджено ухвалою сесії Львівської
міської ради, чим обмежено права інших
суб'єктів господарювання на розміщення
тимчасових споруд, що повинно
здійснюватись виключно на підставі
паспорта прив'язки, виданого
виконавчими органами Львівської
міської ради у строгій відповідності
до розробленої та затвердженої у
встановленому порядку Комплексної
схеми розміщення тимчасових споруд,
яка на даний час всупереч норм Порядку
не затверджена. Відтак, додатки 2-15 до
ухвали суперечать вказаним вище
положенням Порядку та підлягають
скасуванню.

Відповідно до п.5 рішення
Конституційного Суду України від 08.04.1999
у справі №1-1/99, у справі за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення.

Відповідно до вимог ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. У
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що ухвала Львівської міської
ради від 20.03.2014 року № 3190 "Про
затвердження Положення про порядок
розміщення тимчасових споруд та
Комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності у м.Львові"
в частині ухвалення п.1.1, 1.2, 2, 4, 5 ухвали,
а також додатків до ухвали № 1, №№ 2-15 є
протиправною та підлягає скасуванню.

Обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень покладається на
відповідача.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
при вирішенні справи по суті суд у разі
задоволення адміністративного позову
може в тому числі прийняти постанову
про зобов'язання відповідача вчинити
певні дії, визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень. Суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають, відповідно
до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
ухвалу Львівської міської ради від
20.03.2014 року № 3190 "Про затвердження
Положення про порядок розміщення
тимчасових споруд та Комплексної схеми
розміщення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
у м.Львові" в частині ухвалення п.1.1, 1.2, 2,
4, 5 ухвали, а також додатків до ухвали №
1, №№ 2-15.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 11
листопада 2014 року.