Справа № 820/17686/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 листопада 2014 р.
№ 820/17686/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого-судді -
ГоршковоїО.О., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до суду
із адміністративним позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в
якому просить суд стягнути з
відповідача суму податкового боргу на
користь державного бюджету України у
розмірі 3173,95 грн.

Позивач в обґрунтовування своєї
правової позиції зазначив, що за ФОП
ОСОБА_1 станом на час звернення до суду
мається податковий борг з податку на
доходи фізичних осіб у загальному
розмірі 3137, 95 грн., що виник внаслідок
несплати у встановлений строк суми
податкового зобов'язання, яка була
визначена на підставі податкової
декларації № від 21.05.2014року на
суму 3003, 95грн. та податкового
повідомлення-рішення № від
22.05.2014року. У зв'язку з тим, що платником
податків в добровільному порядку не
було сплачено суму податкового боргу, а
вжиті податковим органом заходи не
призвели до погашення заборгованості,
дана сума підлягає стягненню у
примусовому порядку.

Представник позивача в судове
засідання, призначене на 18.11.2014року не
прибув, проте надав до суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, підстав
неявки не повідомив, із заявами про
відкладення розгляду справи або
розгляду справи без його участі не
звертався, заперечень на позов не
надав.

Згідно приписів ч.1 ст.41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведені процесуальні
приписи, а також зважаючи на те, що
матеріали справи містять докази, які у
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, спір підлягає вирішенню
на підставі наявних у справі
документів у порядку письмового
провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як Фізична
особа-підприємець, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та перебуває на
обліку в Дзержинській ДПІ.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковим органом прийнто податковн
повідомлення-рішення № від
22.05.2014року, яким до відповідача
застосовано штрафні санкції з податку
на доходи фізичних осіб-підприємців у
розмірі 170, 00 грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення було направлене
відповідачу засобами поштового
зв'язку, що підтверджується
матеріалами справи.

В зв'язку з тим, що відповідачем в
добровільному порядку не було сплачено
суму податкового боргу, а проведені
податковим органом дії щодо примусово
стягнення суми не призвели до
погашення податного боргу, то позивач
звернувся до суду із позовом про
стягнення суми боргу у примусовому
порядку.

Перевіряючи правомірність звернення
до суду та наявність підстав для
стягнення суми боргу у примусовому
порядку, суд дійшов висновку про
наступне.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України (далі - ПК
України), який встановлює перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК України
день закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

Згідно із п. 56.18 ст. 56 ПК України
встановлено, що з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу,
оскаржене в судовому порядку, не
підлягає адміністративному
оскарженню.

Процедура адміністративного
оскарження вважається досудовим
порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи,
доказів оскарження відповідачем у
адміністративному або судовому
порядку податкового
повідомлення-рішення матеріали справи
не містять.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що податкове
повідомлення-рішення, на підставі
якого відповідачу було визначено суму
грошового зобов'язання є узгодженим.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковим боргом визнається сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що у ФОП ОСОБА_1 наявний податковий
борг, що виник внаслідок несплати
самостійно визначеного у податковій
декларації за 2013 рік грошового
зобов'язання з доходів фізичних осіб у
розмірі 3003, 95 грн.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46
Податкового Кодексу України податкова
декларація, розрахунок - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 статі 49 Податкового
Кодексу України визначено, що
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків. Платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 54.3.2 статті 54
Податкового кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, визначену у
поданій ним податковій декларації
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків встановлених
цим Кодексом.

Приписами пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України
встановлено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

У зв'язку з непогашенням відповідачем
суми податкового зобов'язання у
загальному розмірі 3173, 95грн. протягом
граничного строку її сплати, позивачем
винесено податкову вимогу № 1835-25 від
04.06.2014 року, яка була направлена на
адресу підприємства засобами
поштового зв`язку, що підтверджується
матеріалами справи.

Таким чином, податковий борг
відповідача перед бюджетом у
занальному розмірі складає 3173, 95 грн.

Окрім того, наявність спірної суми
заборгованості підтверджується також
наявною в матеріалах справи
роздруківкою картки особового рахунку,
яка за правилами ст.70 КАС України є
належним та допустимим доказом
невиконаного податкового обов'язку з
боку ФОП ОСОБА_1

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті
20 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

В зв'язку з вищевикладеним суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
позивача та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 160-163, 164, 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу -
задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1)
заборгованість зі сплати податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 3173 (три
тисячі сто сімдесят три )грн. 95коп. в
рахунок погашення податкового боргу на
р/р 0003, УДКСУ у Дзержинському
районі м. Харкова, код 37999654, МФО 851011ю

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Горшкова О.О.