Справа № 2а-9354/11
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014р.
Справа № 9104/155625/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді
Левицької Н.Г.,

судді
Обрізка І.М.,

судді
Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті
Тернополі Тернопільської області м.
Тернопіль Тернопільської області

на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 31.05.2011 р. №2-а-9354/2011

за позовом ОСОБА_1, м. Тернопіль
Івано-Франківська область

до Управління Пенсійного фонду України
у місті Тернополі Тернопільської
області, м.Тернопіль Тернопільської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії як
працюючому пенсіонеру та дитині війни,
-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2011 р. позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату пенсії
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії. Позивач просить
за 2009-2010 рік.

Окрім цього просить зобов'язати
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з
10 березня 2011 року і надалі, відповідно
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 31.05.2011 р. позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача.

Зобов'язано УПФУ провести перерахунок
та виплату пенсії на користь ОСОБА_1 з 11
жовтня 2010 року до виникнення обставин з
якими закон пов'язує зміну чи
припинення спірних правовідносин із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески для призначення
пенсії, тобто за 2009 календарний рік,
проводити в такому розмірі до настання
обставин, з якими закон пов'язує
припинення виплати.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в у місті Тернополі
Тернопільської області здійснити
нарахування та виплату на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до положень ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за періоди з 10 березня 2011 року по
31 травня 2011 року (день рішення суду),
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" ,з
врахуванням виплачених сум. Постанова
звернена до негайного виконання.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду першої
інстанції скасувати, а в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю з
підстав викладених в апеляційній
скарзі.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Колегія суддів, у відповідності до п.3
ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у матеріалах
справи доказами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції скасувати з
таких міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
позивач звернувся до відповідача про
проведення перерахунку пенсії
відповідно до ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Позивачу проведено
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії, за 2007 рік, а саме 1197,91
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позов підлягає до задоволення на
підставі рішення Конституційного суду
України від 22.05.2008 року № 10рп/2008 та пп.3
п. 11 постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 року №530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян». Суд першої
інстанції вважав, що дії УПФУ щодо
застосування під час проведення
перерахунку пенсії позивачу в 2011 році
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсії за 2007 рік, а не за
попередній календарний 2010 рік, є
неправомірними.

Однак, колегія суддів вважає що даний
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав. Так, ч. 2 ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон) встановлено формулу заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії.

У редакції Закону від 9 липня 2003 року,
яка набрала чинності 1 січня 2004 року,
зазначена формула була такою: Зп = Зс х
(Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3
+... + Кзn); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи (абзаци другий -
шостий частини другої статті 40 Закону).

Відповідно до ч 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в редакції до
внесення змін Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. № 107-VI) у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 р. № 107-VI статтю 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
змінено та викладено в такій редакції:
у разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менше ніж 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.

Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону.

Цим же Законом до ст. 40 Закону було
внесено зміни згідно яких показник Зс
було змінено та викладено в такій
редакції Зс - (середня заробітна плата
(дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади у галузях
статистики, економіки, праці та
соціальної політики і фінансів.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказані вище
зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд апеляційної
інстанції враховує, що відповідно до ч.
2 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії визначається за
формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зс -
середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 22 травня 2008 року
відновлено дію положення частини
другої статті 40 та частини четвертої
статті 42 Закону у первинній його
редакції, які й підлягають
застосуванню.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», яким встановлено
порядок перерахунку пенсій особам, які
після її призначення продовжували
працювати, відмінний від того порядку,
який визначений частиною четвертою
статті 42 Закону, у редакції Закону від 9
липня 2003 року.

Колегія суддів також вважає
підставними заявлені вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, як дитині війни, за
період з 10 березня 2011 року по 31 травня
2011 року (день рішення суду), оскільки
дія норм ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" не була
зупинена чи обмежена іншими
нормативними актами. Пунктом 7 частини
першої Закону України від 14 червня 2011
року № 3491 - VI "Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік" Прикінцеві положення
Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік" доповнено пунктом 4,
яким установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Таким чином визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України. На виконання вимог
цього Закону Кабінетом Міністрів
прийнято постанову від 6 липня 2011 року
№ 745 "Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України", яка
набрала чинності 23 липня 2011 року.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити про те, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбачених Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни", підвищення до пенсії не може
бути причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком, а
тому доводи апелянта в цій частині є
необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність заявлених позовних вимог
в частині зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату на
користь позивача підвищення до пенсії,
як дитині війни з 10 березня 2011 року по 31
травня 2011 року (день рішення суду), в
решті вимог стосовно проведення
перерахунку та виплати пенсії за
період з 11 жовтня 2010 року згідно
ст..ст.40-42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік
відмовити.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Ужгородському районі
Закарпатської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати спірної допомоги
правильно покладено на відповідача у
справі

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами, під
час розгляду та вирішення справ
зазначеної категорії застосуванню
підлягає Закон «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме нормативні
положення статті 42 цього Закону, що
діяли в редакції до скасування змін,
внесених за Законом України від 28
грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», та були і залишаються
чинними на момент проведення
перерахунку пенсії. Як зазначалося
вище, зі змісту цих положень випливає,
що під час перерахунку пенсії величина
середньої заробітної плати (доходу)
враховується та, яка використовувалася
під час призначення пенсії.

За таких обставин, оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України є
підставою для її скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті
Тернополі Тернопільської області на
постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 31.05.2011 р. №2-а-9354/2011 у справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у місті
Тернополі Тернопільської області, про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії як працюючому
пенсіонеру та дитині війни -
задовольнити частково.

2. Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 31.05.2011р. . №2-а-9354/2011
скасувати та прийняти нову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

3. Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України у
місті Тернополі Тернопільської
області щодо не виплати підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

4. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у місті
Тернополі Тернопільської області
здійснити нарахування та виплату на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до положень ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за періоди з 10 березня 2011 року по
31 травня 2011 року (день рішення суду),
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" ,з
врахуванням виплачених сум.

5. В решті позовних вимог щодо
перерахунку та виплати пенсії за 2009-2010
роки згідно ст..ст.40-42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»-відмовити.

6. На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС
України допустити зазначену постанову
суду до негайного виконання у межах
суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г. Левицька

Суддя
І.М. Обрізко

Суддя
В.П. Сапіга