Справа № 819/2582/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2582/14-a

18 листопада 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України у
Волочиському районі Хмельницької
області до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
Полянська» про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду
України у Волочиському районі
Хмельницької області (далі - УПФУ у
Волочиському районі, позивач)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
Полянська» (далі - ТзОВ «Агрофірма
Полянська», відповідач) про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у розмірі 54 грн. 36 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач ТзОВ «Агрофірма Полянська»
зобов'язаний проводити відшкодування
Пенсійному фонду сум фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
відповідно до пунктів «б» - «з» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та пункту 2
Розділу ХV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Згідно з розрахунком
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з»
частини першої статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», за
червень 2014 року пільгова пенсія УПФУ у
Волочиському районі виплачена по
пенсіонерці ОСОБА_2

Відповідно до підпункту 6.8 пункту 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003 року, підприємства
щомісяця до 25-го числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідач не проводив відшкодування
Пенсійному фонду України витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій.
Заборгованість ТзОВ «Агрофірма
Полянська» по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
червень 2014 року становить 54 грн. 36 коп.,
яку позивач просить стягнути з
відповідача.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, проте позивач
подав до суду клопотання про розгляд
справи за відсутності його
представника, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, хоча в розумінні
статей 33, 35 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а. с. 18), причини
неприбуття представника до суду не
повідомив, заперечень проти позову не
подав.

Частиною четвертою статті 122 КАС
України передбачено, що особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Відповідно до частини
четвертої статті 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Як передбачено
частиною першою статті 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної
справи здійснено в порядку письмового
провадження на підставі наявних у ній
доказів, без фіксування
адміністративного процесу технічними
засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «Агрофірма
Полянська» зареєстроване як юридична
особа (а. с. 6-8), відповідач взятий на
облік в УПФУ у Волочиському районі як
платник єдиного внеску та відповідно
до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зобов'язаний
відшкодовувати витрати Пенсійного
фонду на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

УПФУ у Волочиському районі проведено
та направлено ТзОВ «Агрофірма
Полянська» розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», з
червня 2014 року, відповідно до якого
місячний розмір таких витрат складає 54
грн. 36 коп. по пенсіонерці ОСОБА_2 (а. с.
10).

Витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, ТзОВ
«Агрофірма Полянська» не відшкодовані,
в зв'язку з чим виникла заборгованість
по цих платежах за червень 2014 року, яка
станом на 16.10.2014 року становить 54 грн. 36
коп. та підтверджується розрахунком
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій (а. с. 9),
карткою особового рахунку по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
списком № 2 (а. с. 11).

До спірних правовідносин суд
застосовує наступні правові норми.

Пунктами «б» - «з» частини першої
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (з
наступними змінами та доповненнями)
визначено підстави та категорії
працівників, які мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, на пільгових умовах. Зокрема, на
пільгових умовах мають право на пенсію
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-IV (з наступними змінами та
доповненнями) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» питання про
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених, зокрема,
відповідно до пунктів «б» - «з» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», було
врегульовано Законом України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Отже, відповідно до пункту 2 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» відповідач
зобов'язаний в порядку та розмірах,
визначених Законом України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» відшкодовувати витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Згідно із пунктом 1 частини першої
статті 1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників, тобто відповідач
входить до переліку платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
забезпечення.

Відповідно до абзацу четвертого пункту
1 статті 2 цього ж Закону для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663 (з наступними змінами та
доповненнями), передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» застрахованим
особам, які працювали або працюють на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, у розмірі 100
відсотків.

Згідно з пунктами 6.4, 6.8 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19.12.2003 року, розмір сум
до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону, які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

У спірному випадку за відповідачем
рахується заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за червень 2014 року в сумі 54 грн. 36 коп.
Позивачем доведено обов'язок ТзОВ
«Агрофірма Полянська» проводити
відшкодування таких фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, а тому сума заборгованості
підлягає до стягнення.

Статтею 11 КАС України встановлено
принцип змагальності сторін,
відповідно до якого розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідач не спростував доводи
адміністративного позову, не надав
доказів про сплату заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, а
тому, враховуючи встановлені обставини
справи та положення чинного
законодавства, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, позов підлягає до задоволення у
повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
Полянська» (46010, Тернопільська область,
місто Тернопіль, вулиця Лозовецька,
будинок 28, ідентифікаційний код 35927153)
на користь управління Пенсійного фонду
України у Волочиському районі
Хмельницької області (31200, Хмельницька
область, місто Волочиськ, вулиця
Лисенка, будинок 8, ідентифікаційний
код 14147267) заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій у
розмірі 54 (п'ятдесят чотири) гривні 36
(тридцять шість) копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Чепенюк О.В.

копія вірна:

Суддя
Чепенюк О.В.