Справа № 751/5005/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/5005/14
Головуючий у 1-й інстанції: Мороз К.В.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 10
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у місті Чернігові ради про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Новозаводського
районного суду м. Чернігова з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у місті Чернігові ради про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання здійснити перерахунок,
нарахувати та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення, у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат, в
порядку та на умовах, визначених
положеннями ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період
починаючи з 1996 року по 2013 рік включно,
що дорівнює 85 розмірам мінімальних
заробітних плат; визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити одноразову компенсацію як
інваліду ІІ групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат; зобов'язання в
подальшому нараховувати та
виплачувати щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положеннями
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 10 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.
Адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у місті Чернігові ради про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії в частині
позовних вимог за 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001,
2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012
роки - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято в порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції залишенню без змін з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
висновку щодо правомірності відмови
управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у місті Чернігові ради
нарахувати позивачу щорічної допомоги
на оздоровлення за 2013 рік в розмірі,
встановленому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1, виданого
04.05.2000 року та якому, згідно копії
посвідчення серії НОМЕР_2 встановлено 2
групу інвалідності з 17.06.2003 року.

Щорічна допомога на оздоровлення як
потерпілій від наслідків аварії на
ЧАЕС 1-ї категорії позивачу за 2013 рік
була нарахована 18 квітня та виплачена 30
грудня 2013 року в розмірі 120 грн. 00 коп. на
підставі постанови Кабінету Міністрів
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Надаючи правову оцінку вказаним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 48 вказаного Закону передбачено
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення інвалідам І і ІІ групи у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет на 2013
рік» встановлено, що у 2013 році норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік. Зазначені
норми Закону не визнані
неконституційними.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
установлено громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи - інвалідам I і II групи,
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення - 120 грн.

Закон України «Про державний бюджет
України на 2013 рік», прийнятий пізніше
ніж Закон №796-XII, неконституційними не
визнавався, положення постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними.

З огляду на викладене, колегія суддів,
приходить до висновку щодо
правомірності нарахування позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року №562.

Стосовно позовних вимог за період з 1996
року по 2012 рік, які суд першої інстанції
залишив без розгляду, колегія суддів
зазначає, що доводи апелянта з приводу
того, що до вказаних правовідносин не
застосовуються строки звернення до
суду, встановлені ст. 99 КАС України,
посилаючись на Віденську конвенцію про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду від 21 травня 1963 року, до якої
Україна приєдналася згідно із Законом
України «Про приєднання України до
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду» №
334/96-ВР від 12 липня 1996 року положеннями
п. п. іі) п. а) ч. 1 ст. VI якої встановлено,
що строк позовної давності на
відшкодування ядерної шкоди,
спричиненої тілесному здоров'ю,
складає тридцять років з дня ядерного
інциденту, колегія суддів вважає
безпідставними з огляду на наступне.

Так, норми Віденської конвенції про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду від 12.09.1997 року є загальними
нормами права, а питання щодо
визначення строків звернення до суду в
порядку адміністративного судочинства
з приводу оскарженню дій або
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень регулюється спеціальними
нормами, а саме положеннями ст.ст. 99, 100
КАС України.

Враховуючи наведені положення діючого
законодавства та ту обставину, що
позивач об'єктивно знав і повинен був
знати розмір отримуваної ним
соціальної допомоги як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, мав можливість звернутись
до суду для вирішення питання у значно
коротший проміжок часу, інформація
щодо діючого законодавства є
загальновідомою, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про
залишення позовних вимог без розгляду.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої та
дають підстави вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального та
права, які регулюють спірні
правовідносини, та процесуального
права.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 10 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Ю.А. Ісаєнко

Судді:

І.В. Федотов

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.