Справа № 819/1540/13-а
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
Справа № 876/10524/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
міського комунального підприємства
«Збаразький міський ринок «Оболоня» на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 08 липня 2013
року в адміністративній справі за
позовом міського комунального
підприємства «Збаразький міський
ринок «Оболоня» до Тернопільської
об'єднаної державної фінансової
інспекції, третя особа Збаразька
міська рада Тернопільської області,
про скасування вимоги,

встановив:

У червні 2013 року позивач МКП
«Збаразький міський ринок «Оболоня»
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача Тернопільської
ОДФІ, в якому просив скасувати пункти 2,
3, 7 вимоги відповідача від 01.04.2013 року №
19-17-12-15/616 «Про усунення виявлених
недоліків» адресованої позивачу,
винесеної за результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.10.2009 р. по 31.01.2013
р..

В обгрунтування позовних вимог позивач
покликався на те, що з 18.02.2013 р. по 21.03.2013
р. відповідачем проводилась ревізія
фінансово-господарської діяльності
позивача. 01.04.2013 р. відповідачем було
надіслано позивачу вимогу № 19-17-12-15/616
про усунення недоліків виявлених
ревізією. Пунктом 2 даної вимоги було
зазначено, що в порушення п. 9.2 Статуту
МКП та ст. 97 КЗпПУ зайво нараховано та
виплачено заробітну плату в сумі 3587,33
грн. (протягом ревізійного періоду 2009
р.-2013 р.), в зв'язку з чим зобов'язано
відшкодувати дану суму шляхом
пред'явлення цивільних позовів до
винних осіб. З такою вимогою позивач не
погодився, оскільки головний бухгалтер
здійснював нарахування заробітної
плати вірно, з урахуванням вимог ст. 95
КЗпПУ. Пунктом 3 вказаної вимоги
зазначено, що в порушення п. 5.3.4 п.п. «е»
Статуту МКП та ст. 97 КЗпПУ зайво
нараховано та виплачено премії,
надбавки за інтенсивність та
матеріальну допомогу в сумі 4210 грн., та
зобов'язано відшкодувати дану суму
шляхом пред'явлення цивільних позовів
до винних осіб. З такою вимогою позивач
не погодився, оскільки кожна виплата
премій, надбавок за інтенсивність та
матеріальної допомоги виплачувались
згідно наказів по підприємству та з
урахуванням вимог ст. 97 КЗпПУ. Пунктом 7
вказаної вимоги зазначено, що в
порушення рішення Збаразької МР № 1453
від 16.10.2009 р. МКП недоотримано орендної
плати за оренду торгівельної площі на
загальну суму 60561,69 грн., та зобов'язано
стягнути з приватних підприємців
вказану суму орендної плати шляхом
пред'явлення цивільних позовів до суду.
З такою вимогою позивач не погодився,
оскільки законних підстав щодо
пред'явлення позовів до суду про
стягнення з орендарів орендної плати
за додатково облаштовані навіси немає,
тому що ці навіси не входять в
орендовану площу підприємців згідно їх
договорів оренди капітальних
приміщень та не є капітальними
будівлями.

Відповідач із позовними вимогами не
погодився і подав суду першої
інстанції письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 08.07.2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

З цією постановою суду першої
інстанції не погодився позивач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає апелянт, що постанова суду від
08.07.2013 року прийнята з неповним
з'ясуванням обставин справи, з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного її вирішення, а тому
постанова суду підлягає скасуванню, з
підстав викладених у апеляційній
скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
апелянт посилається на те, що суд
першої інстанції безпідставно не
врахував наведених позивачем доводів
щодо підставності позовних вимог.
Вказує апелянт, оскаржені пункти 2, 3, 7
вимоги № 19-17-12-15/616 від 01.04.2013 року є
безпідставними та підлягають
скасуванню. Зокрема, зазначає апелянт,
що у позивача немає підстав для
пред'явлення цивільних позовів до суду
щодо відшкодування нарахованої та
виплаченої заробітної плати в сумі 3587,33
грн., оскільки головний бухгалтер
здійснював нарахування заробітної
плати вірно згідно вимог ст. 95 КЗпПУ.
Також у позивача немає підстав для
пред'явлення цивільних позовів до суду
щодо відшкодування нарахованих та
виплачених премій, надбавок за
інтенсивність та матеріальної
допомоги в сумі 4210 грн., оскільки кожна
з цих виплат проводилась згідно
наказів по підприємству, з урахуванням
вимог ст. 97 КЗпПУ. Також немає підстав
для пред'явлення позовів до суду про
стягнення з орендарів орендної плати
на суму 60561,69 грн. за додатково
облаштовані навіси, тому що ці навіси,
згідно договорів оренди капітальних
приміщень, не входять в орендовану
площу підприємців.

За результатами апеляційного розгляду
просить апелянт скасувати оскаржену
постанову суду першої інстанції від
08.07.2013 року та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задоволити.

Судом апеляційної інстанції до
розгляду справи залучено третьою
особою Збаразьку міську раду
Тернопільської області.

У надісланому суду письмовому
поясненні Збаразька міська рада
вказала, що підтримує заявлені позовні
вимоги МКП «Збаразький міський ринок
«Оболоня» і виступає на стороні
позивача.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга позивача підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем
Тернопільською ОДФІ в період з 18.02.2013 р.
по 21.03.2013 р. проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача МКП «Збаразький міський ринок
«Оболоня» за період з 01.10.2009 р. по 31.01.2013
р.. За результатами ревізії складено
Акт № 17-22/97 від 26.03.2013 р. (а.с. 15-42).

Із змісту вказаного Акту видно, що
ревізією встановлено, зокрема,
порушення МКП рішення Збаразької
міської ради № 1453 від 16.10.2009 р., а саме за
період з 16.10.2009 року по 01.02.2013 року
недоотримано орендної плати за
орендовані підприємцями торгівельні
площі на суму 60561,69 грн., у зв'язку з тим,
що в ревізійному періоді договори
оренди були укладені лише на майно
(кіоски), які є на балансі ринку, не
враховуючи торгівельної площі (навіси),
які встановлені і приєднані до кіосків
приватними підприємцями додатково та
використовувалися в ревізійному
періоді для реалізації продовольчих і
непродовольчих товарів. У зв'язку із
цим завдано збитків МКП (розділ 6 Акту
ревізії). Також ревізією встановлено
порушення МКП п. 9.2 Статуту та ст. 97
КЗпПУ, а саме, бухгалтеру протягом
ревізійного періоду проводилося
нарахування заробітної плати з
розрахунку посадового окладу, який не
передбачений штатним розписом та
відповідно не затверджений власником,
внаслідок чого зайво нараховано та
виплачено заробітної плати на суму 4365,89
грн. та як наслідок зайво сплачено
єдиний соціальний внесок в сумі 1514,44
грн. (розділ 7 Акту ревізії). Також
ревізією встановлено порушення МКП
вимог п.5.3.4 п.п. «е» Статуту та ст. 97
КЗпПУ, а саме, працівникам МКП
виплачувалася матеріальна допомога,
премії, надбавка за інтенсивність без
погодження з власником, внаслідок чого
позивачем зайво нараховано та
виплачено вказаних виплат на суму 6555
грн. та зайво перераховано єдиний
соціальний внесок в розмірі 2395,86 грн.
(розділ 7 Акту ревізії).

01.04.2013 р. відповідачем Тернопільською
ОДФІ винесено та надіслано директору
МКП «Збаразький міський ринок
«Оболоня» вимогу № 19-17-12-15/616 «Про
усунення виявлених недоліків» щодо
виявлених ревізією порушень (а.с. 14).

Оскарженими позивачем пунктами 2, 3, 7
вказаної Вимоги зобов'язано позивача,
відповідно: - відшкодувати зайво
нараховану та виплачену заробітну
плату в сумі 3587,33 грн. шляхом
пред'явлення цивільних позовів до
винних осіб; - відшкодувати зайво
нараховану та виплачену премії,
надбавки за інтенсивність та
матеріальну допомогу в сумі 4210 грн.
шляхом пред'явлення цивільних позовів
до винних осіб; - стягнути з приватних
підприємців недоотриману орендну
плату за оренду торгівельних площ на
суму 60561,69 грн. шляхом пред'явлення
цивільних позовів до суду.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо правомірності
оскаржених позивачем пунктів 2, 3, 7
Вимоги відповідача № 19-17-12-15/616 від
01.04.2013 року та щодо відсутності підстав
для задоволення позовних вимог.

Так, пунктом 7 статті 10 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» (в редакції на час
розглядуваних правовідносин)
передбачено, що органу державного
фінансового контролю надається право
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Пунктом 8 статті 10 цього Закону
передбачено, що органу державного
фінансового контролю надається право
порушувати перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства,
у судовому порядку стягувати у дохід
держави кошти, отримані
підконтрольними установами за
незаконними договорами, без
установлених законом підстав та з
порушенням законодавства.

Згідно п. 10 ст. 10 цього Закону, органу
державного фінансового контролю
надається право звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Процедуру проведення інспектування на
підприємствах, в установах та
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), визначено Порядком
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006
р. № 550.

Відповідно до пунктів 46, 49 цього
Порядку (в редакції із змінами
внесеними постановою КМУ № 513 від 03.07.2013
р.), якщо вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування. У разі коли
діями чи бездіяльністю працівників
об'єкта контролю державі або
підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Судом першої інстанції не враховано, що
згідно Статуту МКП «Збаразький міський
ринок «Оболоня» є підприємством, що
засноване на власності територіальної
громади м. Збараж, представницьким
органом якого є Збаразька міська рада.
Засновником підприємства є Збаразька
міська рада, а органом, до сфери
управління якого входить підприємство
є ВК Збаразької міської ради.
Підприємство є самостійною юридичною
особою, має майнові та особисті
немайнові права. Майно підприємства
перебуває у комунальній власності
територіальної громади м. Збараж і
закріплене за ним на праві
господарського відання.

Із змісту вказаних вище Акту ревізії
від 26.03.2013 року та оскаржених пунктів 2,
3, 7 Вимоги від 01.04.2013 року видно, що
відповідач зробив висновок про те, що
позивачу МКП «Збаразький міський ринок
«Оболоня» завдано матеріальної шкоди
діями працівників цього підприємства
на суму 3587,33 грн. зайво нарахованої та
виплаченої заробітної плати, на суму 4210
грн. зайво нарахованої та виплаченої
премії, надбавки за інтенсивність та
матеріальної допомоги, на суму 60561,69
грн. недоотриманої орендної плати за
оренду торгівельних площ. Тому,
відповідач зобов'язав позивача
пред'явити цивільні позови до винних
осіб про стягнення в користь позивача
вказаних грошових сум. На думку
відповідача, у зв'язку із виявленими
порушеннями, позивачем у розглядуваний
період фінансово-господарської
діяльності з 01.10.2009 р. по 31.01.2013 р.
занижено доходи і завищено витрати.

Однак, такі твердження відповідача є
безпідставними, оскільки доказами по
справі не підтверджуються. Зокрема,
понесені позивачем витрати у виді 3587,33
грн. нарахованої та виплаченої
заробітної плати та 4210 грн. нарахованої
та виплаченої премії, надбавки за
інтенсивність та матеріальної
допомоги були фактичними (реальними), а
доходи на суму 60561,69 грн. орендної плати
за оренду торгівельних площ не були
фактично отриманими.

Крім цього, суд апеляційної інстанції
зазначає, що позивач МКП «Збаразький
міський ринок «Оболоня» та орган його
управління Збаразька міська рада
вважають, що матеріальної шкоди у
вказаних вище грошових розмірах,
Підприємство не зазнало, і тому немає
факту порушення прав чи інтересів
Підприємства, як про це вказує
відповідач.

Відносно описаних у Акті ревізії
порушень, відповідачем не враховано, що
нарахування і виплата заробітної плати
на Підприємстві здійснено згідно вимог
ст. 95 КЗпПУ з урахуванням розмірів
мінімальної заробітної плати,
нарахування та виплата премії,
надбавки за інтенсивність та
матеріальної допомоги на Підприємстві
здійснено згідно наказів по
Підприємству та з урахуванням вимог ст.
97 КЗпПУ, а орендна плата підприємцями
за оренду торгівельної площі
здійснювалась відповідно до договорів
оренди і з врахуванням того, що
облаштовані навіси не входять в
орендовану площу згідно таких
договорів оренди. При цьому, орендна
плата за додатково облаштовані навіси
рішенням сесії міської ради № 1453 від
16.10.2009 р. передбачена не була, а тому з
підприємців, які здійснювали тимчасову
торгівлю з-під навісів стягувалась
плата за одне торгове місце в день
торгівлі (а.с. 60-71),

Суд апеляційної інстанції також
зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Частиною 1
статті 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Згідно із частиною 3
статті 653 ЦК України, у разі зміни або
розірвання договору зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
досягнення домовленості про зміну або
розірвання договору, якщо інше не
встановленого договором чи не
обумовлено характером його зміни.

Тобто, укладення договору є
результатом вільного волевиявлення
сторін і примушування до укладення,
зміни чи припинення договірних
відносин інших осіб є протиправним.

Відносно визначених відповідачем
вимог про зобов'язання позивача
пред'явити позови до суду, то такі
вимоги є незаконними, оскільки
звернення будь-якої особи з позовом є
процесуальним правом цієї особи у
адміністративному, господарському та
цивільному судочинстві. Таке право
ґрунтується на принципі
диспозитивності, що унеможливлює
примушення особи до статусу позивача в
судовому процесі у випадку якщо особа
цього не бажає.

Таким чином, відповідач безпідставно
звернувся до МКП «Збаразький міський
ринок «Оболоня» із оскарженими
вимогами про усунення виявлених
порушень шляхом пред'явлення цивільних
позовів.

Отже, заявлений адміністративний позов
є підставним, обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

З врахуванням наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції від 08.07.2013 року
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому постанову суду слід
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу міського
комунального підприємства «Збаразький
міський ринок «Оболоня» - задоволити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 08 липня 2013
року в адміністративній справі за
позовом міського комунального
підприємства «Збаразький міський
ринок «Оболоня» до Тернопільської
об'єднаної державної фінансової
інспекції про скасування вимоги -
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги міського комунального
підприємства «Збаразький міський
ринок «Оболоня» - задоволити.

Визнати протиправними і скасувати
пункти 2, 3, 7 вимоги Тернопільської
об'єднаної державної фінансової
інспекції № 19-17-12-15/616 від 01.04.2013 року
«Про усунення виявлених недоліків»,
адресованої директору МКП «Збаразький
міський ринок «Оболоня».

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Р.Й. Коваль

Н.М.
Судова-Хомюк