Справа № 2а-6372/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Справа № 9104/58453/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Гудима Л.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 14 липня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Калуської районної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій та стягнення разової
грошової допомоги, як учаснику війни,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 07.07.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Калуської районної державної
адміністрації в якому просив визнати
відмову відповідача протиправною,
стягнути з останнього різницю
недоплаченої до 05 травня 2011 року разову
грошову допомогу, як учаснику війни, в
сумі 2172 грн.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 14
липня 2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження) у задоволені
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його
в апеляційному порядку, вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
постановою Кабінету Міністрів України
від 04 квітня 2011 року № 341 передбачена
виплата розміру щорічної разової
грошової допомоги інвалідам війни в
меншому розмірі, ніж передбачено
статтею 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», обмежено обсяг
прав даної категорії громадян,
визначених зазначеним Законом.
Залишивши незмінним зміст права на
отримання щорічної разової грошової
допомоги Постановою Кабінету
Міністрів №341 звужено обсяг цього
права і водночас фактично скасовано
конституційну гарантію забезпечення
належних умов існування ветеранів
війни.

Також апелянт зазначає, що судом першої
інстанції також не враховано, що
відповідно до пунктів 5, 6 Рішення
Конституційного суду України від 09.07.2007
року № 6-рп/20075 (справа про соціальні
гарантії громадян) рішення
Конституційного Суду України у цій
справі має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене. Таким чином, при визначені
розміру разової грошової допомоги
учасникам війни у 2011 році необхідно
керуватися статтею 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», а не
положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» та
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 № 431, які суперечить ст.14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

На підставі вище викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Калуської Калуської районної
державної адміністрації нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 різницю
недоплаченої до 5 травня 2011 року
разової грошової допомоги як учаснику
війни, в сумі 2172 грн., зобов'язати
відповідача до негайного виконання
постанови суду за цим позовом.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є учасником війни, що
підтверджується копією посвідчення
серія НОМЕР_1 видане управлінням праці
та соціального захисту населення
Калуської районної державної
адміністрації 29.12.2003 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року
Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», учасникам війни,
нагородженим орденами та медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роїш Великої Вітчизняної війни
та війни з Японією, учасникам війни та
колишнім в'язням концентраційних
таборів, гетто, інших місць примусового
тримання, особам, які були насильно
вивезені на примусові роботи, дітям
партизанів, підпільників, інших
учасники боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу
ворога-120 гривень.

Тому суд прийшов до висновку, що дії
відповідача при виплаті допомоги,
передбаченої Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» є правомірними,
та такими, що повністю відповідають
вимогам Конституції та іншого
законодавства України, а розмір виплат
-належним.

Однак висновок суду першої інстанції
колегія суддів вважає помилковим.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
щорічно до 5 травня виплачується
грошова допомога. Рішенням
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року за № 6-рп/2007 визнано, що
звуження змісту та обсягу прав
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави, шляхом
прийняття нових законів або внесення
змін до чинних законів за ст. 22
Конституції України не допускається.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» статтю 14 Закону №
3551-XII викладено в новій редакції,
відповідно до якої учасникам війни
щорічно до 5 травня виплачується разова
грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України. Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10 рп/2008 такі положення
визнані неконституційними. Отже, з 22
травня 2008 року відновлено дію статті 14
Закону № 3551-XII, відповідно до якої
розмір грошової допомоги учасникам
війни має становити три мінімальних
пенсії за віком.

У 2011 році Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не зупинявся та
не змінювався, тому позивач має право
на отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у відповідності до
ст. 14 цього Закону.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору щодо виплати допомоги до 5
травня у 2011 році необхідно керуватися
Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011 року № 341
«Про розміри разової грошової
допомоги».

З врахуванням наведеного, виплата
щорічної допомоги до 5 травня за 2011 рік
для учасників війни повинна становити
три мінімальних пенсії за віком
відповідно до ст. 14 Закон України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та з урахуванням
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Також колегія суддів зазначає, що
вимоги позивача, щодо стягнення
конкретної суми разової грошової
допомоги, не підлягають задоволенню,
оскільки відповідно до ч. 1 ст. 17-1 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12 - 16 цього
Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення, і суд не
може перебирати на себе повноваження,
які законом покладені на органи праці
та соціального захисту населення.

З урахуванням вище наведеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, які призвели
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
скасувати постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 14 липня
2011 року у справі № 2а-6372/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Калуської районної державної
адміністрації нарахувати і виплатити
ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу
до 5 травня згідно ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком
встановленої абз.1 ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за 2011
рік із врахуванням виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог
відмови.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Л.Я. Гудим