Справа № 804/9224/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 р. Справа № 804/9224/14 Суддя
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Дєєв М.В.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Криворізького
міського центру зайнятості

до ОСОБА_1

про повернення незаконно
отриманої допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Криворізький міський центр зайнятості
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до ОСОБА_1 про
повернення незаконно отриманої
допомоги в сумі 7201 грн. 27 коп.

В обґрунтування позовних вимог,
зазначено, що відповідач отримував
матеріальну допомогу по безробіттю,
але проведеною позивачем перевіркою
встановлено факт реєстрації
відповідача як фізичної
особи-підприємця з 04.08.1997 року, а тому
він не підпадає під категорію
«безробітний» і кошти отримані ним як
допомога по безробіттю підлягають
відшкодуванню.

Від представника позивача надійшло
клопотання про розгляд справи без його
участі та про підтримання позовних
вимог у повному обсязі.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи в судове засідання не
з'явився, з клопотанням про відкладення
розгляду справи не звертався,
заперечень проти позову не надав.

За таких обставин, у відповідності до ч.
4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу
розглянуто в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.11.2013 року ОСОБА_1
звернувся до Криворізького міського
центру зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні. Наказом
Криворізького міського центру
зайнятості № НТ 1311111 від 11.11.2013 року
ОСОБА_1 з 08.11.2013 року був наданий статус
безробітного та з 15.11.2013 року
призначена допомога по безробіттю
відповідно до ст. 22, ст. 23 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

03.04.2014 року позивачем була проведена
перевірка достовірності даних, які є
підставою для надання відповідачу
статусу безробітного та виплати
матеріального забезпечення та
встановлено, що при реєстрації в центрі
зайнятості відповідач надав
недостовірні дані, а саме, не зазначив
про факт реєстрації 04.08.1997 року як
фізичної особи - підприємця, який з
05.03.2014 року за судовим рішенням
перебуває в стані припинення, про що
складено акт № 7 розслідування
страхового випадку та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

07.04.2014 року позивачем було направлено
на адресу ОСОБА_1 лист № 07-07/1491 про
відшкодування коштів. В добровільному
порядку відповідачем виплачені
позивачем кошти повернуті не були.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 1
Закону України «Про зайнятість
населення», безробітний - це особа
віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

Стаття 4 вищевказаного Закону
визначає, що до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Згідно ст. 43 Закону України «Про
зайнятість населення», статусу
безробітного може набути, особа
працездатного віку до призначення
пенсії (зокрема на пільгових умовах або
за вислугу років), яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів, готова та здатна приступити до
роботи; інвалід, який не досяг
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійного віку
та отримує пенсію по інвалідності або
соціальну допомогу відповідно до
законів України "Про державну
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам";Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам"; особа, молодша 16-річного
віку, яка працювала і була звільнена у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, зокрема
припиненням або перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності (штату)
працівників.

Статус безробітного надається
зазначеним у частині першій цієї
статті особам за їх особистою заявою у
разі відсутності підходящої роботи з
першого дня реєстрації у
територіальних органах центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
незалежно від зареєстрованого місця
проживання чи місця перебування.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 44 Закону
України «Про зайнятість населення»,
зареєстровані безробітні мають право,
зокрема, на матеріальне забезпечення
на випадок безробіття та соціальні
послуги відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття», допомога по
безробіттю є видом забезпечення.

Згідно ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття», застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг. Сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Порядок надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затверджений наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року №307 та
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 14 грудня 2000 року за № 915/5136 (далі
- Порядок №307) визначає механізм
призначення, виплати допомоги по
безробіттю, у т. ч. одноразової для
організації безробітними
підприємницької діяльності, та
обчислення страхового стажу.

Згідно п. 1.2. розділу 1 Порядку №307
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітними підприємницької
діяльності надається застрахованим та
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними.

У відповідності до п. 5.5. Порядку №307
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою або іншою діяльністю,
пов'язаною з одержанням доходу
безпосередньо від цієї діяльності,
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14. Порядку №307 передбачено, що
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_1 на момент реєстрації,
як безробітний в Криворізькому
міському центрі зайнятості, та в період
перебування на обліку як безробітний,
був зареєстрований, як фізична особа -
підприємець в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та не повідомив центр
зайнятості про дану обставину всупереч
статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», а тому суд дійшов
висновку, що відповідач незаконно
отримувала допомогу по безробіттю в
сумі 7201 грн. 27 коп.

Відповідно до статті 39 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», спори, що виникають із
правовідносин за цим Законом,
вирішуються в судовому порядку.

Відповідачем не надано жодних належних
доказів, щодо повернення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю, як і
доказів, що спростовують викладені в
позовній заяві обставини.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122,128, 160-162, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Криворізького
міського центру зайнятості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Криворізького міського центру
зайнятості (р/р 2770 в УДКУ
Дніпропетровської області, ОКПО 21908407,
МФО 805012) кошти в сумі 7201 грн. 27 коп. (сім
тисяч двісті одна гривня двадцять сім
копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
01.10.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді М.В. Дєєв
М.В.Дєєв Т.С.Журавель