Справа № 810/2625/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2625/14
Головуючий у 1-й інстанції: Скрипник
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державного підприємства «Управління
забезпечення функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного Фонду
України у м. Славутичі Київської
області до Державного підприємства
«Управління забезпечення
функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС» про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Київського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державного підприємства «Управління
забезпечення функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС», в якому, з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, просили стягнути
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах згідно Списку №1 в
розмірі 173569,95 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду 17 липня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів неповного
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного вирішення справи, та
порушення судом норм матеріального
права та прийняти нову постанову, якою
у задоволені адміністративного позову
відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
Державне підприємство «Управління
забезпечення функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС» є страхувальником
у розумінні положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та платником
страхових внесків, який перебуває на
обліку в УПФУ у м. Славутичі Київської
області.

Позивачем було встановлено наявність
заборгованості Державного
підприємства «Управління забезпечення
функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС» з відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за Списком №1 за
період січень-лютий 2014 року стосовно
пенсіонерів, які працювали на
підприємстві відповідача та
перебувають на обліку в органах
Пенсійного фонду.

Розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пільгових пенсій було
направлено відповідачу разом із
супровідними листами №34/02 від 9 січня
2014 року, №130/02 від 20 січня 2014 року, № 297/02
від 17 лютого 2014 року та отримано
підприємством 22 січня 2014 року, 29 січня
2014 року та 24 лютого 2014 року відповідно,
однак відповідач у добровільному
порядку зазначену суму витрат не
відшкодувало. Сума заборгованості
становить 173 569,95 грн.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, нормами Законів
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон №1058-ІV), «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон №400/97-ВР), Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція №21-1).

Так, згідно з ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.2 розділу XV Прикінцевих
положень Закону №1058-ІV, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Підприємства та організації з грошових
коштів, які призначені на оплату праці,
вносять до Пенсійного фонду України
плату, яка покриває витрати на виплату
та доставку пенсій. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату та доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності Закону №1058-ІV
та встановлений Інструкцією № 21-1.

Зі змісту пп.1 п.2 розділу XV Прикінцевих
положень Закону №1058-ІV та ст.ст.1,2
Закону №400/97-ВР вбачається, що
законодавством регламентовано єдиний
порядок для відшкодування Пенсійному
фонду витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених відповідно з
пунктами «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

У п.6.1 Інструкції №21-1 закріплено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до пункту 2
Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

У відповідності з п.6.8 Інструкції №21-1,
підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.4. Інструкції №21-1,
розмір відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 «Прикінцевих
положень» Закону № 1058-ІV, які
надсилаються підприємствам, що є
підставою для відшкодування коштів
Пенсійному фонду України.

Отже, законодавством регламентовано
зобов'язання суб'єктів господарювання
здійснювати відшкодування витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
колишніх працівників, які були зайняті
на роботах за Списком №1,2 у порядку,
визначеному Інструкцією №21-1.

Аналогічна правова позиція міститься в
рішенні Верховного Суду України від
11.02.2014 року у справі №21-471а13, яке
відповідно до ст.244-2 КАС України, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Таким чином, оскільки, суми витрат, які
підлягають відшкодуванню та заявлені
до стягнення за даним адміністративним
позовом, підтверджені наданими
позивачем у справі документами,
зокрема, розрахунками фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій, то
судова колегія вважає, що в даному
випадку наявні достатні правові
підстави для стягнення з Державного
підприємства «Управління забезпечення
функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС» суми боргу в
розмірі 173569,95 грн. та погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
необхідності задоволення позовних
вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Управління забезпечення
функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС» - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 17
липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.