Справа № 2а-8598/10/2270
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/31421/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Хмельницької області

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 09.12.2010

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2011

у справі № 2а-8598/10/2270

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 09.12.2010,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.03.2011, позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області від 17.12.2009 №
/0.

Кам'янець-Подільська ОДПІ у
Голосіївському районі м. Києва подала
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове судове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права:
п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, ст.ст. 86, 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для
зменшення позивачу за податковим
повідомленням-рішенням від 17.12.2009 №
/0 бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у сумі 39691
грн. слугували висновки позапланової
невиїзної документальної перевірки за
період: 01.09.2009 по 31.10.2009, викладені в акті
від 17.12.2009 № 909014, про порушення п.п.
7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 № 168/97-ВР.

За висновками перевірки порушення
полягало у неправомірному заявленні до
бюджетного відшкодування за жовтень 2009
року податку на додану вартість за
операціями з придбання на підставі
зовнішньоекономічного контракту від
21.09.2009 № 21 вантажного автомобіля -
сідлового тягача «DAF TF47XS».

В обґрунтування своєї позиції
відповідач посилається на те, що
позивачем як суб'єктом господарювання
у власній господарській діяльності
вказаний транспортний засіб не
використовувався, про що свідчить
реєстрація вказаного автомобіля за
ним, як за фізичною особою.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі.

Порядок визначення сум податку, що
підлягають відшкодуванню з Державного
бюджету України, регулювався п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин), якого платник
податків зобов'язаний був
дотримуватися і виключно за умови
порушення якого заявлення від'ємного
значення з податку на додану вартість
до бюджетного відшкодування може бути
визнано неправомірним.

За умови реального здійснення
платником податку господарської
операції з придбання товару, яка
призвела до об'єктивної зміни складу
активів такого платника (покупця), у
межах господарської діяльності, за
наявності факту дотримання платником
податку вимог п. 7.4, п. 7.7 ст. 7 Закону при
формуванні податкового кредиту,
обчисленні від'ємного значення та
заявленні його до бюджетного
відшкодування, платник податку на
додану вартість має право на отримання
такого відшкодування.

Судами попередніх інстанцій не
встановлено жодного фактичного
порушення вимог наведених норм Закону,
яке б позбавляло позивача права на
заявлення до відшкодування від'ємного
значення з податку на додану вартість
та отримання такого відшкодування.

Посилання податкового органу на те, що
податок на додану вартість за
операціями з придбання транспортного
засобу може бути заявлений до
бюджетного відшкодування лише у
випадку реєстрації такого
транспортного засобу на фізичну
особу-підприємця, що на думку
відповідача, є обов'язковою умовою
підтвердження його використання в
господарській діяльності, судами
попередніх інстанцій правомірно
визнано необґрунтованими, з огляду на
таке.

Правилами державної реєстрації та
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затверджених Постановою від 07.09.1998 №
1388, які були чинними на момент
виникнення спірних правовідносин,
встановлено єдиний на території
України порядок державної реєстрації
та обліку автомобілів, в тому числі
ввезених на митну територію України, та
видачі реєстраційних документів і
номерних знаків.

Зі змісту п.п. 6-8 та п. 30 вказаних Правил
вбачається, що державна реєстрація
ввезених в Україну транспортних
засобів здійснюється їх власниками -
фізичними та юридичними особами. При
цьому окремого порядку реєстрації
транспортного засобу за фізичними
особами-підприємцями Правилами не
передбачено.

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено факт використання
придбаного транспортного засобу -
сідлового тягача «DAF TF47XS» у власній
господарській діяльності.

Враховуючи наведене, а також межі
перегляду справи судом касаційної
інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, касаційна скарга залишається
без задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Хмельницької області
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 09.12.2010 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун