Справа № 820/17886/14
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2014 р.
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Полях Н.А.,
при секретарі судового засідання -
представника позивача - Христофорова
представника відповідача - Ткаченко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Ізюмського комунального
підприємства теплових мереж про
стягнення податкового боргу, -
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з Ізюмського комунального
підприємства теплових мереж
податковий борг по податку на додану
вартість з розрахункових рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків шляхом стягнення коштів у
сумі 1933134,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що
Ізюмське комунальне підприємство
теплових мереж має податковий борг
перед бюджетом в сумі 1933134,00 грн. -
основний платіж, який виник внаслідок
несплати в установлений строк
грошового зобов'язання податку на
додану вартість, самостійно
визначеного платником податку.
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд позов задовольнити у
Представник відповідача у судовому
засіданні надав письмові заперечення
на адміністративний позов, в якому
зазначає, що відсутні підстави для
задоволення позовних вимог Позивача, з
огляду на відсутність доказів вжиття
органом податкової служби відповідних
заходів, передбачених податковим
кодексом, а податкові вимоги 1/27 від
16.01.2004 р. та №2/28 від 21.02.2004 р. не
стосуються податкового боргу, який
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані сторонами документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку у відмові в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі з
При розгляді матеріалів справи судом
було встановлено, що Ізюмське
комунальне підприємство теплових
мереж зареєстроване як юридична особа
та взято на податковий облік до
Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області 25.06.2003 р. як платник податків.
Ізюмська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Харківській області
повідомляє, що податковий борг
Ізюмського комунального підприємства
підставі самостійно поданих
декларацій, а саме: податкова
декларація з податку на додану
податкова декларація з податку на
суму податкового зобов'язання 116025,00
21.12.2012 р. на суму податкового
зобов'язання 234104,00 грн.; уточнюючий
податкового зобов'язання 937,00 грн.;
р. на суму податкового зобов'язання 6904,00
грн.; податкова декларація з податку на
суму податкового зобов'язання 162927,00
грн.; податкова декларація з податку на
суму податкового зобов'язання 249830,00
грн.; уточнюючий розрахунок по
від 15.05.2013 р. на суму податкового
зобов'язання 5562,00 грн.; уточнюючий
20.06.2013 р. на суму податкового
зобов'язання 127447,00 грн.; уточнюючий
розрахунок по декларації з податку на
суму податкового зобов'язання 324211 грн.;
податкова декларація з податку на
грн.; податкова декларація з податку на
грн.; податкова декларація з податку на
грн.; податкова декларація з податку на
грн.; уточнюючий розрахунок по
декларації з податку на додану
уточнюючий розрахунок по декларації з
02.10.2013 на суму податкового зобов'язання
2497,00 грн.; податкова декларація з
18.10.2013 р. на суму податкового
розрахунок по декларації з податку на
грн.; уточнюючий розрахунок по
декларації з податку на додану
податкового зобов'язання 4822,00 грн.;
уточнюючий розрахунок по декларації з
13.11.2013 р. на суму податкового
зобов'язання 7232,00 грн.; податкова
декларація з податку на додану
податкова декларація з податку на
суму податкового зобов'язання 250320,00
Наведені обставини свідчать про
невиконання відповідачем свого
податкового обов'язку щодо сплати
податків в строки та у розмірах,
встановлених Податковим кодексом
З матеріалів справи вбачається, що
16.01.04р. Ізюмська об'єднана державна
податкова інспекція направила
Ізюмському комунальному підприємству
теплових мереж першу податкову вимогу
№1/27 про сплату податкового боргу, в
якій повідомлено про суму узгодженого
10.03.04 р. направлено другу податкову
вимогу № 2/28 від 21.02.2004 р., в якій
повідомлено про зобов'язання сплатити
штраф та про застосування органами
податкової служби, в разі несплати
боргу, заходів примусового стягнення.
Першу та другу податкові вимоги
відповідач отримав, що підтверджується
матеріалами справи і не заперечувалось
На підставі викладеного позивач
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду із зазначеним
По суті заявлених вимог суд зазначає
Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних ат
фізичних осіб-підприємців Ізюмське
комунальне підприємство теплових
мереж є комунальним підприємством та
перебуває у власності Ізюмської
територіальної громади від імені якої
діє Ізюмська міська рада Харківської
області. Отже до відповідача потрібно
застосовувати спеціальний порядок
стягнення податкового боргу
У відповідності до п. 87.2. ст. 87
Податкового кодексу України джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.
Відповідно до ст. 88 ПК України з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, визначених
цим Кодексом, майно платника податків,
який має податковий борг, передається у
податкову заставу. Право податкової
застави виникає згідно з цим Кодексом
та не потребує письмового оформлення.
Право податкової застави виникає у
разі: несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
платником податків у податковій
декларації, - з дня, що настає за
останнім днем зазначеного строку;
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
З урахуванням положень цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
ст.89 Податкового кодексу України, а
також на інше майно, на яке платник
податків набуде прав власності у
майбутньому. Майно, на яке поширюється
право податкової застави, оформлюється
До акта опису включається ліквідне
майно, яке можливо використати як
джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, яке пред'являється платнику
податків, що має податковий борг. Орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95
Податкового кодексу). Отже, право на
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу виникає у
контролюючого органу на наступний день
після закінчення 60 днів з дня
надіслання платникові податків
Матеріали справи свідчать, що
Ізюмською ОДПІ проведено заходи по
стягненню податкового боргу. Позивачем
було направлено першу податкову вимогу
№ 1/27 від 16.01.2004 р., яку відповідач
отримав 20.01.2004 р. Другу податкову вимогу
№ 2/26 від 10.03.2004р. отримано відповідачем
Однак, дані вимоги виставлялися у 2004
році, тоді як Податковий кодекс набрав
чинності у 2011 році, отже відповідно до
Податкового кодексу позивачем не
проводилося жодних процедурних
заходів визначених Податковим
кодексом, зокрема не виставлялась
податкова вимога, не зазначалися
джерела погашення податкового боргу, в
тому числі дебіторської
заборгованості, не складався та не
погоджувався з органом місцевого
самоврядування перелік ліквідного
майна, не складався акт опису майна.
Відповідно до п. 96.2 ст. 96 та п. 96. 3 ст. 96, у
разі якщо сума коштів, отримана від
продажу внесеного в податкову заставу
майна державного підприємства, яке не
підлягає приватизації, у тому числі
казенного підприємства, не покриває
суму податкового боргу такого платника
податків і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням публічних
торгів, або у разі відсутності майна, що
відповідно до законодавства України
може бути внесено в податкову заставу
та відчужено, контролюючий орган
зобов'язаний звернутися до органу
виконавчої влади, до сфери управління
якого належить такий платник податків,
з поданням щодо прийняття рішення про:
надання відповідної компенсації з
бюджету за рахунок коштів, призначених
для утримання такого органу виконавчої
влади, до сфери управління якого
належить такий платник податків;
досудову санацію такого платника
податків за рахунок коштів державного
бюджету; ліквідацію такого платника
податків та призначення ліквідаційної
комісії; виключення платника податків
із переліку об'єктів державної
власності, які не підлягають
приватизації відповідно до закону, з
метою порушення справи про
банкрутство, у порядку, встановленому
законодавством України. Відповідь щодо
прийняття одного із зазначених у
пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень
надсилається контролюючому органу
протягом 30 календарних днів з дня
направлення звернення.
Враховуючи викладене, суд зазначив, що
позивачем обрано не вірний спосіб
захисту інтересів держави, оскільки
законодавством, за умови вжиття всіх
заходів встановлених статтею 96 ПК
України передбачено стягнення
податкового боргу на кошти державного
органу, в управлінні якого перебуває
таке державне (комунальне)
підприємство або його майно
Крім того, відповідачем було укладено
договір № 41/21 від 18.06.2014 про організацію
взаєморозрахунків відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 року №30 з Головним
управлінням Державної казначейської
служби України в Харківській області,
департаментом фінансів Харківської
обласної державної адміністрації,
Департаментом житлово-комунального
господарства та розвитку
інфраструктури Харківської обласної
державної адміністрації. Предметом
договору є організація проведення
сторонами взаєморозрахунків
відповідно до п. 24 ст. 14 Закону України
"Про державний бюджет України на 2014 рік"
і Порядку та умов надання у 2014 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 січня 2014 року №30. На
підтвердження факту виконання
договору відповідачем надано платіжне
доручення від 27 червня 2014 року, згідно з
яким надходження до бюджету було в сумі
Таким чином з матеріалів справи
вбачається, що на момент розгляду
справи Ізюмським комунальним
підприємством теплових мереж повністю
сплачено суму податкового боргу з ПДВ,
а тому позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.
На підставі викладеного суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного
позову Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Ізюмського комунального
підприємства теплових мереж про
стягнення податкового боргу -
відмовити у повному обсязі.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 14.11.2014
року.

Суддя
Полях Н.А.