Справа № 2а-636/10/1770
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Справа № 10693/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Рівне на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
27.12.2010 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вест-Тобакко-Груп-Д"
до Державної податкової інспекції у м.
Рівне про визнання незаконним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА :

ТзОВ "Вест-Тобакко-Груп-Д" 16.02.2010року
звернулося з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Рівне про визнання незаконним та
скасування податкового
повідомлення-рішення. З урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог,
просить суд визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 11.02.2010р.
№/3, яким товариству визначено
податкове зобовязання з податку на
додану вартість в загальній сумі
1246756,50грн., у т.ч.: 831171,00грн. за основним
платежем, 415585,50грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" 03.11.2007р. було
укладено договір №01/11-07 з ТзОВ ІКФ
«Інтерком», згідно з яким останнє
зобов'язувалося виконати комплекс дій,
направлених на отримання
науково-технічної документації щодо
«Установки для виготовлення рукавних
плівок із полімерних матеріалів».
Вказані послуги позивачу було надано
своєчасно і у повному обсязі, про що
складено акт від 28.12.2007р. На виконання
вказаного договору ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д", згідно з
договором про передачу авторських прав
на корисну модель від 28.12.2007р., було
передано авторське право на корисну
модель «Установка для виготовлення
рукавних плівок із полімерних
матеріалів» від ОСОБА_1 За отримані
послуги позивач розрахувався з ТзОВ
ІКФ «Інтерком» шляхом надання
останньому простих векселів на суму
5010000,00грн., у т.ч. податок на додану
вартість 835000,00грн. 28.12.2007р. ТзОВ ІКФ
«Інтерком» були виписані податкові
накладні №№105,106,107,108, зміст яких
відповідає вимогам пп.7.2.1 п.7.2 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість». Вказана господарська
операція належним чином відображена в
бухгалтерському обліку товариства, а
податкова звітність сформована на
підставі бухгалтерського обліку. Всі
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарської операції між
ТзОВ "Вест-Тобакко-Груп-Д" та ТзОВ ІКФ
«Інтерком» були надані податковому
органу під час проведення перевірки.
Твердження відповідача про те, що дії
товариства по придбанню послуг не мали
реального характеру, оскільки вони не
пов'язані з основною діяльністю
товариства та не використовуються в
господарській діяльності, є
надуманими, адже позивачем була
проведена значна підготовча робота для
виробництва рукавних плівок з
полімерних матеріалів, а таке
виробництво на момент проведення
перевірки не розпочато у зв'язку з
фінансово-економічною кризою. Вказав
на те, що відповідачем незаконно
застосовано до спірних правовідносин
норми наказу Держкомстату від 20.08.2007р.
№306 «Про затвердження інструкцій щодо
заповнення форм державних
статистичних спостережень зі
статистики науки та інновацій».
Зауважив, що ТзОВ "Вест-Тобакко-Груп-Д"
правомірно віднесено до складу
податкового кредиту податок на додану
вартість за обумовленими
господарськими операціями. Просив
позов задовольнити повністю.

Оскаржуваною постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
27.12.2010 року позов ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" до Державної
податкової інспекції у м. Рівне про
визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Рівне від
27.11.2009р. №/3.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою в задоволення позовних вимог
відмовити в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що на підставі акта
позапланової виїзної перевірки ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" від 23.07.2009р.
№96/23-100/33723844 ДПІ у м. Рівне прийнято
податкові повідомлення-рішення від
29.07.2009р. №/0, від 21.09.2009р. №/1,
від 27.11.2009р. №/2, від 11.02.2010р.
№/3, якими товариству визначено
податкове зобовязання з податку на
додану вартість в загальній сумі
1246756,50грн., у т.ч.: 831171,00грн. за основним
платежем, 415585,50грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями. Вказані
податкові повідомлення-рішення та
висновки, викладені в акті перевірки,
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства. У ході проведення
перевірки встановлено завищення
позивачем податкового кредиту на суму
835000,00грн. по господарських операціях з
ТзОВ ІКФ «Інтерком» згідно з договором
від 03.11.2007р. №01/11-07. За умовами цього
договору контрагент позивача
зобов'язувався надати останньому
послуги по виконанню комплексу дій,
направлених на отримання
науково-технічної інформації, яка
відповідає умовам патентоспроможності
(новизні, винахідницькому рівню і
промисловому застосуванню), а саме:
інформації про «Установку для
виготовлення рукавних плівок із
полімерних матеріалів», здійснити дії
щодо отримання патенту. Перевіркою
встановлено, що фактично у періоді,
який перевірявся, товариство
здійснювало оптову та роздрібну
торгівлю тютюновими виробами, що
відповідає основним видам діяльності,
вказаним у довідках з ЄДРПОУ від
15.08.2005р. №001706 та від 25.02.2008р. серії АА
№14108. Позивачем не надано для перевірки
докази здійснення діяльності по
виготовленню рукавних плівок з
полімерних матеріалів та докази щодо
використання в господарській
діяльності корисної моделі «Установка
для виготовлення рукавних плівок із
полімерних матеріалів». У порушення
вимог ч.8 ст.19 Господарського кодексу
України ТзОВ "Вест-Тобакко-Груп-Д" не
подавало звіт про набуття прав
інтелектуальної власності та
використання об'єктів права
інтелектуальної власності, заяви про
зміну видів діяльності від позивача до
органу статистики теж не надходили. Для
перевірки не надані платіжні
документи, які б засвідчували
перерахування збору щодо подовження
дії патенту, що свідчить про
відсутність мети використання
корисної моделі в господарській
діяльності. Крім того, встановлено, що
договір від 03.11.2007р. №01/11-07 укладений
без мети реального настання правових
наслідків та спрямований на зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість шляхом завищення
податкового кредиту. Дії позивача по
придбанню послуг не мали реального
характеру, оскільки вони не пов'язані з
основною діяльністю товариства та не
використовуються в господарській
діяльності. Відтак, правочин, вчинений
між позивачем та ТзОВ ІКФ «Інтерком» є
нікчемним. Отже, в порушення пп.7.4.1,
пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" безпідставно
віднесено до складу податкового
кредиту податок на додану вартість в
сумі 835000,00грн. Просила у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
господарські операції ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" з ТзОВ ІКФ
"Інтерком" згідно з договором №1/11-07 від
03.11.2007р. належним чином відображена
позивачем у бухгалтерському обліку, що
підтверджується актом перевірки, а
податкова звітність сформована на
підставі даних бухгалтерського обліку.
Зважаючи на викладене, суд відхиляє
посилання ДПІ у м. Рівне на відсутність
зв'язку дій ТзОВ "Вест-Тобакко-Груп-Д" з
придбання послуг у ТзОВ ІКФ "Інтерком" з
господарською діяльністю товариства.
Що ж стосується висновку податкового
органу про нікчемність вчиненого
позивачем з ТзОВ ІКФ "Інтерком"
правочину, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного
кодексу України недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.

У ст.203 Цивільного кодексу України
викладені загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину. Такі вимоги, згідно з ч.1-5
ст.203 полягають, зокрема, у наступному:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.228 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Правова природа договорів про надання
послуг визначає наступне
волевиявлення сторін цих договорів
(правочинів): у виконавця на
зобовязання за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, у
замовника на отримання такої послуги
та відповідної оплати виконавцю за
зазначену послугу. Жодної іншої мети
(завдання збитків державі шляхом
несплати податків, штучне зменшення
бази оподаткування тощо) ці правочини
не містять і містити не можуть,
оскільки зобов'язання припиняється
його виконанням. Тобто, після виконання
договору внаслідок отримання кожною зі
сторін бажаного результату, всі
правовідносини між ними завершуються.
Після цього у кожної зі сторін
правочину (договору) виникають
правовідносини вже з іншим суб'єктним
складом. Поза увагою відповідача
залишився той факт, що як ТзОВ ІКФ
"Інтерком", так і позивач виконали умови
вищевказаного договору про надання
послуг, чим і підтвердили факт його
укладення. Таким чином, висновок про
нікчемність правочину, вчиненого ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" з ТзОВ ІКФ
"Інтерком", зроблений внаслідок
невірного тлумачення відповідачем
змісту вказаних норм матеріального
права.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, не відповідають
нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що
Державною податковою інспекцією у м.
Рівне було проведено позапланову
виїзну перевірку ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2007р. по
31.03.2008р., за результатами якої складено
акт від 23.07.2009р. №961/23-100/33723844 .

У результаті перевірки встановлено, що
позивачем у порушення пп.7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4
ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997р. із
змінами та доповненнями безпідставно
завищено податковий кредит на загальну
суму 835000,00грн., в тому числі: за грудень
2007 року 400000,00грн., за січень 2008 року
145000,00грн., за лютий 2008 року 137000,00грн., за
березень 2008 року 153000,00грн.

На підставі вказаного акта перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29.07.2009р.
№/0, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання за платежем
податок на додану вартість по
вітчизняних товарах на загальну суму
1246788грн., у т.ч.: 831192,00грн. за основним
платежем, 415596,00грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями .

Не погодившись із висновками,
викладеними в акті перевірки та
прийнятим податковим
повідомленням-рішенням, ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" подало скаргу до
ДПІ у м. Рівне.

За результатами розгляду первинної
скарги податковим органом прийнято
рішення від 17.09.2009р. №40907/25-09, яким
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 29.07.2009р.
№/0 у частині податкового
зо6ов'язання з податку на додану
вартість у сумі 31,50грн., у т.ч. на 21грн. -
основний платіж та на 10,50грн. -
застосовану штрафну (фінансову)
санкцію, в іншій частині зазначене
податкове повідомлення-рішення
залишено без зміни .

За результатом розгляду первинної
скарги ДПІ у м. Рівне прийнято
податкове повідомлення-рішення від
21.09.2009р. №/1, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання за
платежем податок на додану вартість по
вітчизняних товарах на загальну суму
1246756,50грн., у т.ч.: 831171,00грн. за основним
платежем, 415585,00грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями .

Не погодившись із результатом розгляду
первинної скарги, позивач звернувся до
Державної податкової адміністрації в
Рівненській області з повторною
скаргою.

За результатами розгляду повторної
скарги ДПА в Рівненській області
прийнято рішення від 23.11.2009р. №21335/25-16/306,
яким залишено без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне від
21.09.2009р. №/1 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму
1246756,50грн., у т.ч. 831171,00грн. за основним
платежем, 415585грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями та рішення ДПІ
у м. Рівне від 17.09.2009р. №40907/25-09 про
результати розгляду первинної скарги,
а повторну скаргу директора ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" - без задоволення .

27.11.2009р. ДПІ у м. Рівне прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/2, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
на загальну суму 1246756,50грн., у т.ч.
831171,00грн. за основним платежем,
415585,50грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями. .

ТзОВ "Вест-Тобакко-Груп-Д" оскаржило
податкове повідомлення-рішення від
27.11.2009р. №/2 до Державної
податкової адміністрації України.

Рішенням від 30.01.2010р. №893/6/25-0115 ДПА
України залишила без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне від
29.07.2009р. №/0 з урахуванням рішення
ДПІ у м. Рівне від 17.09.2009р. №40907/25-09,
прийнятого за розглядом первинної
скарги (податкове повідомлення-рішення
від 21.09.2009р. №/1), та рішення ДПА у
Рівненській області від 23.11.2009р.
№21335/25-16/306, прийняте за розглядом
повторної скарги (податкове
повідомлення-рішення від 27.11.2009р.
№/2), а скаргу ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" - без задоволення .

11.02.2010р. ДПІ у м. Рівне прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/3, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
на загальну суму 1246756,50грн., у т.ч.
831171,00грн. за основним платежем,
415585,50грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Вказані податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідачем на підставі акта
перевірки, в якому зроблено висновки
про невикористання в господарській
діяльності позивача придбаних за
договором від 03.11.2007р. №01/11-07 послуг та
про нікчемність вказаного правочину.

Перевірокю встановлено, що між ТзОВ
«Вест-Тобакко-Групп-Д» (Замовник) та
ТзОВ ІКФ «Інтерком» (Виконавець) було
укладено договір №01/11-07 від 03.11.2007 року
«Про предоставлению услуг» згідно
якого Виконавець зобов'язується надати
послуги по виконанню комплексу дій,
направлених на отримання
науково-технічної інформації, яка
відповідає умовам патентоспроможності
(новизні, винахідницькому рівню і
промисловому застосуванню), а саме:
інформації про «Установку для
виготовлення рукавних плівок із
полімерних матеріалів», здійснити дії
щодо отримання патенту (подати заявку
від імені Замовника, здійснити дії щодо
передачі у власність Замовнику прав на
корисну модель, шляхом укладення
договору з автором винахідником).
Вартість послуг 8 400 000 грн., в т.ч. ПДВ 1 400
000 грн. Розділом 5 Договору передбачено,
що оплата за надання послуг
здійснюється Замовником протягом 10-ти
банківських днів з моменту підписання
Сторонами акту наданих послуг шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок Виконавця.

Для перевірки надано «Дополнительное
соглашение» від 28.12.2008 р. до договору
від 01.11.2007 р. №01/11-07. Даною угодою
Сторони прийшли до згоди що в рахунок
оплати послуг ТзОВ
«Вест-Тобакко-Групп-Д» передає ТзОВ ІКФ
«Інтерком» прості векселі на всю суму
вказану в договорі від 01.11.2007 р. №01/11-07
про що укладається акт
прийому-передачі векселів.

Згідно актів прийому-передачі векселів
від 29.12.2007 р., від 31.01.2008 р., від 29.02.2008 р.,
від 31.03.2008р. ТзОВ «Вест-Тобакко-Групп-Д»
(Векселедавець) передав ТзОВ ІКФ
«Інтерком» (Векселедержателю) 40
векселів на суму 5 010 000 грн., в т.ч. ПДВ 835
000 грн., в рахунок оплати за надані
послуги по пошуку, патентуванню,
обробці НТІ. оформленню майнових та
авторських прав, передачі патентної
документації згідно договору про
надання послуг від 03.11.07 №01/11-07.

Також, для перевірки надано договір про
передачу авторського права на корисну
модель від 28.12.2007 року, згідно якого
ОСОБА_2, є автором корисної моделі
«Установка для виготовлення рукавних
плівок з полімерних матеріалів»
передає, а ТзОВ «Вест-Тобакко-Групп-Д»
приймає авторське право і всі права на
заявлену до реєстрації корисну модель.
В акті наданих послуг за Договором від
03.11.07 №01/11-07, який укладений в м. Києві
28.12.2007р. ТзОВ «Вест-Тобакко-Групп-Д»
(Замовник) та ТзОВ ІКФ Інтерком»
(Виконавець) зазначено, що Замовник
підтверджує надання Виконавцем послуг
в повному обсязі, обумовлених
Договором №01/11-07.

На виконання вищевказаних договорів
ТзОВ ІКФ «Інтерком» 28.12.2007р. виписані
податкові накладні №105 від 28.12.2007р. на
суму 2 400 000 в т.ч. ПДВ 400 000 грн.; №106 від
28.12.2007р. на суму 870 000 грн. в т.ч. ПДВ 145 000
грн. №107 від 28.12.2007р. на суму 822 000 грн. в
т.ч. ПДВ 137 000 грн. №108 від 28.12.2007р. на суму
918 000 грн. в т.ч.153 000 грн.. за послуги по
патентуванню, пошуку, обробці НТІ,
оформлення майнових авторських прав на
ім'я замовника, передача патентної
документації за актом від 28.12.07р.

Дані податкові накладні були віднесені
ТзОВ «Вест-Тобакко-Групп-Д» до складу
податкового кредиту, а саме: у грудні
2007р. віднесено суму ПДВ по податковій
накладній №105; у січні 2008р. віднесено
суму ПДВ по податковій накладній №106; у
лютому 2008р. віднесено суму ПДВ по
податковій накладній №107; у березні
2008р. віднесено суму ПДВ по податковій
накладній №108

У бухгалтерському обліку дана
господарська операція відображена
слідуючими проводками: Дт - 15.4
„нематеріальний актив" Кт - 68.5.2
„розрахунки з іншими кредиторами" сума
7 000 000 грн.; (за перевіряємий період 5 100 000
грн.) Дт - 64.4 „податковий кредит" Кт - 68.5.2
„розрахунки з іншими кредиторами '
сума ПДВ 1 400 000 грн. (за перевіряємий
період віднесено суму ПДВ 835 000 грн.); Дт -
68.5.2 „розрахунки з іншими кредиторами'-1
Кт - 51.1 „довгострокові векселі видані у
національній валюті" сума 8 400 000 грн. В
ході перевірки направлено запит до
Броварської ОДПІ для одержання
документального підтвердження
господарських відносин з ТзОВ ІКФ
«Інтерком». 14.07.09р. отримано відповідь у
вигляді Інформаційної довідки у якій
зазначено, що стан платника 11 -
„припинено, але не знято з обліку",
чисельність працюючих - 1 особа
(керівник товариства), а також
зазначено, що згідно судового рішення
Господарського суду Київської області
ТзОВ ІКФ «Інтерком» визнано банкрутом.

Крім того, у ході перевірки 14.07.09р.
направлено лист №30393/23-123 „про надання
документів" керівнику ТзОВ
«Вест-Тобакко-Групп-Д» з вимогою надати
ряд документів, які підтверджують факт
використання в господарській
діяльності корисної моделі та факт
виконання умов договору №01/11-07 від
03.11.07р. Станом на 21.07.09р. (закінчення
проведення перевірки ) відповідь не
надано. 22.07.09р. на адресу ДПІ у м. Рівне
від керівника ТзОВ
«Вест-Тобакко-Г'рупп-Д» надійшов лист
за №19, в якому зазначені обставини
укладання договору №01/11-07 від 03.11.07р. з
ТзОВ ІКФ «Інтерком» та причини не
використання у господарській
діяльності придбаної корисної моделі.

Згідно пп. 7.4.1 п.7.4. ст..7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
№168/97-ВР від 03.04.1997 р. (з подальшими
змінами та доповненнями) «Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку ''.

Згідно довідок ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" з ЄДРПОУ від 15.08.05
№001706 , від 25.02.08 серії АА №14108 основні
види діяльності товариства оптова та
роздрібна торгівля тютюновими та
алкогольними виробами, продуктами
харчування га напоями. Фактично у
періоді, що перевірявся, ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д" здійснювало
оптову та роздрібну торгівлю
тютюновими виробами.

Товариством не надано для перевірки
докази про здійснення діяльності по
виготовленню рукавних плівок з
полімерних матеріалів та докази по
використанню в господарській
діяльності корисної моделі «Установка
для виготовлення рукавних плівок із
полімерних матеріалів».

Згідно відповіді Головного управління
статистики у Рівненській області від
03.03.2009 року №02-1-10/130 на письмовий запит
ДПА в Рівненській області від 26.02.2009
року№3597/27-15 від ТзОВ
"Вест-Тобакко-Груп-Д в період з 01.01.2007 р.
по 31.08.2008 р. заяви про зміну видів
діяльності до статистики не надходили,
статистичну звітність за ф.№4-нт(річна)
«Звіт про набуття прав інтелектуальної
власності та використання об'єктів
права інтелектуальної власності»
товариство не подавало чим порушено ч. 8
ст. 19 Господарського кодексу України де
зазначено, що усі суб'єкти
господарювання зобов'язані
здійснювати первинний (оперативний) та
бухгалтерський облік результатів
своєї роботи, складати статистичну
інформацію, а також надавати
відповідно до вимог закону фінансову
звітність та статистичну інформацію
щодо своєї господарської діяльності,
інші дані, визначені законом.

Пунктом 1 Інструкції щодо заповнення
форми державного статистичного
спостереження N 4-нт "Звіт про набуття
прав інтелектуальної власності та
використання об'єктів права
інтелектуальної власності ",
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 20
серпня 2007 р. N 306 та зареєстрованому в
Мін'юсті 6 вересня 2007 р. за N 1038/14305
передбачено: Звіт за формою державного
статистичного спостереження N 4-нт "Звіт
про набуття прав інтелектуальної
власності та використання об'єктів
права інтелектуальної власності"
заповнюється на основі даних форм
первинної облікової документації,
затверджених наказом Держкомстату від
10.08.2004 N 469, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 27.08.2004 за
М 1054/9653 (із змінами), а саме: Форми N ІВ-1
Журнал реєстрації заявок на винаходи,
корисні моделі, промислові зразки,
компонування (топографії) інтегральних
мікросхем, що подані в Україні (далі -
форма N ІВ-1). Форми N ІВ-6 Акт про
використання об'єкта права
інтелектуальної власності далі - форма
N ІВ-6)» Форма журналів N ІВ-1. N ІВ-6
затверджена наказом Державного
комітету статистики України від 10
серпня 2004 року N 469. який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 27 серпня
2004 р. за N 1054/9653. В дані журнали вноситься
інформація щодо шляхів придбання прав
на інтелектуальну власність зокрема
корисних моделей та використання їх в
господарській діяльності.

ТзОВ "Вест-Тобакко-Груп-Д» не надало для
перевірки журнали форми N ІВ-1, N ІВ-6 та
будь-які інші документи, що засвідчують
використання в господарській
діяльності корисної моделі «Установка
для виготовлення рукавних плівок із
полімерних матеріалів».

Вищенаведені обставини свідчать, що
віднесення ТзОВ «Вест-Тобакко-Групп- Д»
ПДВ на загальну суму 835 000 грн. до
податкового кредиту у грудні 2007 р.
(податкова накладна №105 від 28.12.07 ПДВ в
сумі 400 000 грн.) у січні 2008 р. (податкова
накладна №106 від 28.12.07 ПДВ 145 000 грн.),
лютому 2008 р. (податкова накладна №107 від
28.12.07 ПДВ 137 000 грн.). березні (податкова
накладна №108 від 28.12.07 ПДВ 153000 грн.) є
порушенням пп. 7.4.1, 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», оскільки товариство не
використовує корисну модель в
господарській діяльності.

Для перевірки не надані документи, які
підтверджують фактичне виконання умов
договору, як це передбачено п.4.3
Договору №01/11-07, зокрема, копії
довіреності яка надає право ТзОВ ІКФ
«Інтерком» вчинити дії щодо подачі
заявки від імені ТзОВ
«Вест-Тобакко-Групп-Д» до Державного
департаменту інтелектуальної
власності на отримання патенту на
корисну модель, до акту наданих послуг
Виконавцем не додані докази подачі
заявки на отримання патенту, докази про
сплату збору та державного мита за
подачу заявки, як це передбачено п.1.1
даного Договору.

Згідно відповіді Державного
департаменту інтелектуальної
власності від 07.04.2009 року№16-10/1975 на
запит ДПА в Рівненській області заявку
за № и200714377 на видачу патенту України
на корисну модель «Установка для
виготовлення рукавних плівок з
полімерних металів» було надано
20.12.2007р. ТзОВ «Вест-Тобакко-Групп-Д».
Державним департаментом
інтелектуальної власності надано
виписку з Державного реєстру патентів
України на корисні моделі від 30.03.2009
року №761/11 в якій зазначено, що датою, до
якої підтримано чинність патенту є
25.01.2008 р.

Статтею 29 Закону України «Про охорону
прав на винаходи і корисні моделі» від
15 грудня 1993 року N 3687-ХІІ передбачено, що
власник патенту повинен сплачувати
відповідні збори за підтримання
чинності патенту. Для перевірки не
надані платіжні документи, які б
засвідчували перерахування збору щодо
подовження дії патенту, що свідчить про
відсутність мети використання
корисної моделі в господарській
діяльності.

Також встановлено, що Договір №01/11-07
від 03.11.2007 року «Про предоставлению
услуг» між ТзОВ «Вест-Тобакко-Групп-Д»
(Замовник) та ТзОВ ІКФ «Інтерком»
(Виконавець) укладений без мети
реального настання правових наслідків
та спрямований на зменшення податкових
зобов'язань по податку на додану
вартість шляхом завищення податкового
кредиту.

ТзОВ «Вест-Тобакко-Групп-Д» не надавало
доручення ТзОВ ІКФ «Інтерком» на
вчинення дій для отримання патенту,
заявка ТзОВ «Вест-Тобакко-Групп-Д» про
отримання патенту до Державного
департаменту інтелектуальної
власності подана

20.12.2007 року, а договір про передачу
авторського права на корисну модель
заключний 28.12.2007 року, до перевірки не
надано будь-яких документів, які б
підтверджували, що ТзОВ ІКФ «Інтерком»
здійснював пошук винахідника,
науково-технічної інформації з
подальшою передачею її Замовнику, всі
дії щодо оформлення патенту на корисну
модель здійснювало ТзОВ
«Вест-Тобакко-Групп-Д».

Згідно п.19 ст. 2 Бюджетного кодексу
України доходи бюджету - усі податкові,
неподаткові та інші надходження на
безповоротній основі, справляння яких
передбачено законодавством України
(включаючи трансферти, дарунки, гранти).

Згідно ст. 9 Бюджетного кодексу України
доходи бюджету класифікуються за
такими розділами: податкові
надходження, неподаткові надходження,
доходи від операцій з капіталом,
трансферти.

Згідно ч.2 ст. 9 вказаного Кодексу
податковими надходженнями визнаються
передбачені податковими законами
України загальнодержавні і місцеві
податки, збори та інші обов'язкові
платежі.

Підпунктом 3.2.1 п.3.2 ст. З Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
визначено, що у випадках коли платник
податків згідно із законами з питань
оподаткування уповноважений
утримувати податок, збір (обов'язковий
платіж), якими оподатковуються інші
особи, у тому числі податок на додану
вартість, а також будь-які інші податки,
що утримуються з джерела виплати, сума
таких податків, зборів (обов'язкових
платежів) вважається бюджетним фондом,
який належить державі або
територіальній громаді та створюється
від їх імені.

Таким чином, несплачений підприємством
податок на додану вартість внаслідок
порушення встановленого порядку
формування податкового кредиту, є
дохідною частиною державного бюджету,
власністю держави.

За змістом частини 1 статті 228
Цивільного кодексу України (далі ЦК),
правочин спрямований на незаконне
заволодіння майном держави, вважається
таким, що порушує публічний порядок, а
отже, згідно з частиною 2 згаданої
статті, є нікчемним.

Як зазначено у частині 2 статті 215 ЦК
визнання судами нікчемних правочинів
недійсними не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Зі змісту угоди і наступні дії
товариства по придбанню послуг не мали
реальний характер, оскільки вони не
пов'язані з основною діяльністю
товариства та не використовуються в
господарській діяльності. Товариством
не надані документи які б
обґрунтовували та свідчили про
наявність розумних економічних або
інших причин (ділової мети) на
укладання договору про надання послуг.
Такі причини можуть бути наявними лише
за умови, якщо товариство має намір
одержати економічний ефект у
результаті підприємницької або іншої
економічної діяльності, а не виключно
за рахунок віднесення сум ПДВ до
податкового кредиту, за обставин, коли
за послуги товариство розраховується
векселями.

Обсяг, по операціях з придбання послуг
по патентуванню, пошуку, обробці НТІ,
оформлення майнових авторських прав на
ім'я замовника, передача патентної
документації за актом від 28.12.07р., на які
виписано вищевказані податкові
накладні №105, №106, №107, №108, повинен
відображатись в податкових
деклараціях з податку на додану
вартість у рядку 14 колонка „А"
(Придбання (виготовлення, будівництво,
спорудження) з податком на додану
вартість вітчизняних товарів (послуг)
та основних фондів, імпорт товарів та
отримання від нерезидента на митній
території України послуг, які не
призначаються для їх використання у
господарській діяльності, або з метою
їх використання для поставки послуг за
межами митної території України, місце
поставки яких визначається відповідно
до п.6.5 ст. б Закону), а саме: Грудень 2007р.:
2 000 000 грн.: Січень 2008р.: 725 000 грн.: Лютий
2008р.: 685 000 грн.; Березень 2.008р.: 765 000 грн.

Отже, в порушення пп.7.4.1. п.п.7.4.4, п. 7.4 ст.7.
Закону України "Про податок на додану
вартість" №168/97-ВР від 03.04.97 р. (із
змінами і доповненнями) ТзОВ
«Вест-Тобакко-Груп-Д»» безпідставно
віднесено до складу податкового
кредиту ПДВ в сумі 835 000 грн. по послугах,
які фактично не надавались та не
використовувались в господарській
діяльності.

А тому висновки суду першої інстанції
не відповідають нормам матеріального
та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови не вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення без додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 202 КАС України є підставою
для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду першої.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівне -
задовольнити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 27.12.2010 року
у справі № 2а-636/10/1770 - скасувати та
прийняти нову, якою в позові Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Вест-Тобакко-Груп-Д" - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду у
порядку адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
В.Я. Качмар

Д.М. Старунський