Справа № 813/4837/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2014 року
№ 813/4837/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Косів М.Б.
представника позивача - ОСОБА_2
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про визнання протиправними дій
та скасування наказу, -
08.07.2014 ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області, в
якому просить визнати протиправними
дії Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області при притягненні ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності та
скасувати наказ №396 від 24.03.2014 т.в.о.
начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області Маруняка С.О. про
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
08.03.2014 на позивача складено протоколи
працівниками ДАІ про вчинення ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП
(керування транспортними засобами
особами в стані алкогольного сп'яніння)
та ст. 126 ч. 1 КУпАП (керування
транспортним засобом без посвідчення
водія на право керування наземним
транспортним засобом). Вказане стало
підставою для проведення службового
розслідування, за результати якого
відповідач прийшов до хибного
висновку, про те, що позивач здійснив
грубе порушення транспортної
дисципліни - керував в стані
алкогольного сп'яніння та без
посвідчення водія та, в подальшому -
звільнення з органів внутрішніх справ.
На підставі вказаного 24.03.2014 ГУМВС
України у Львівській області видано
наказ №396 про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності та
накладення дисциплінарного стягнення -
звільнення з органів внутрішніх справ.
Також зазначає, що оскаржуваний наказ
№396 "Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1." від 24.03.2014
винесений в період тимчасової
непрацездатності позивача, що
підтверджується довідкою про
тимчасову непрацездатність та на
момент прийняття оскаржуваного наказу
позивача не було притягнуто до
адміністративної відповідальності, що
є порушенням вимог Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ.
Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі з підстав,
наведених у позовній заяві та
поясненнях, просять позов задовольнити
Представник відповідача проти позову
заперечив з мотивів, вказаних в
письмових запереченнях на позовну
заяву, де зазначив, що за наслідками
проведеного службового розслідування
було прийнято рішення про накладення
на першого заступника начальника
відділу - начальника СВ Личаківського
РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській
області підполковника міліції ОСОБА_1
дисциплінарне стягнення - звільнення з
органів внутрішніх справ. Зокрема, при
службовому розслідуванні встановлено,
що 08.03.2014 о 06:05 працівниками роти ДПС ДАІ
ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області
в м. Львові, по вул. Наукова, 49 було
складено протоколи про
адміністративне павопоушення сеії АБ2
№325943 за ст.. 130 КУпАП та серії АБ2 №325830
за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно першого
заступника начальника відділу -
начальника СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ
МВС України у Львівській області
підполковника міліції ОСОБА_1, який
керував автомобілем марки «Нассан
Альмера», державний номений знак
НОМЕР_1, у м. Львові по вул. Декарта, 24 у
стані алкогольного сп'яніння та без
посвідчення водія. Таким чином
службовим розслідуванням встановлено,
що позивач своїми діями грубо порушив
службову дисципліну, що стало
складовою дисциплінарного проступку.
Зазначає, що всі дії посадових осіб
відповідача в частині притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності були правомірними і
вчиненими на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, визначений
законодавством України, а відтак
відсутні законні підстави для
задоволення позовних вимог. Тому
просить відмовити у задоволенні
адміністративного позову у повному
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечивз
підстав, наведених у письмових
запереченнях на позов, просить
відмовити у задоволенні позову у
Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 працює начальником слідчого
відділу Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС
України у Львівській області. З
послужного списку позивача видно, що на
посаду першого заступника начальника
райвідділу - начальника слідчого
відділу ОСОБА_1 був призначений згідно
наказу ГУМВСУ у Львівській області від
10.05.2013 №216 о/с.
Судом встановлено, що накладенню на
позивача дисциплінарного стягнення
передував висновок службового
розслідування, яке було призначено за
фактом виявлення керування автомобіля
у стані алкогольного сп'яніння. Наказом
ГУМВС України у Львівській області від
11.03.2014 №334 призначено службове
розслідування. За результатами
службового розслідування складено
висновок службового розслідування від
18.03.2014 та рекомендовано за грубе
порушення службової дисципліни, що
виразилось у керуванні транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння
та без посвідчення водія, а також
скоєння вчинку, що дискредитує звання
працівника правоохоронного органу, у
відповідності до Дисциплінарного
статуту ОВС України та наказів МВС
України від 16.03.2007 №81, від 26.03.2010 №90 на
першого заступника начальника відділу
- начальника СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ
МВС України у Львівській області
підполковника міліції ОСОБА_1 накласти
дисциплінарне стягнення - звільнення з
органів внутрішніх справ.
Вказаними матеріалами службового
розслідування встановлено, що 08.03.2014 о
06:05 працівниками роти ДПС ДАІ ЛМУ ГУ МВС
України у Львівській області в м.
Львові, по вул. Наукова, 49 було складено
протоколи про адміністративне
павопоушення сеії АБ2 №325943 за ст.. 130
КУпАП та серії АБ2 №325830 за ч. 1 ст. 126
КУпАП відносно першого заступника
начальника відділу - начальника СВ
Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у
Львівській області підполковника
міліції ОСОБА_1, який керував
автомобілем марки «Нассан Альмера»,
державний номений знак НОМЕР_1, у м.
Львові по вул. Декарта, 24 у стані
алкогольного сп'яніння та без
Наказом Головного Управління
Міністерства Внутрішніх Справ України
у Львівській області від 24.03.2014 №396 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності першого заступника
начальника відділу - начальника СВ
Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у
Львівській області підполковника
міліції ОСОБА_1.» за грубе порушення
службової дисципліни, що виразилось у
керуванні транспортним засобом у
стані алкогольного сп'яніння та без
посвідчення водія, а також скоєння
вчинку, що дискредитує звання
працівника правоохоронного органу, у
відповідності до Дисциплінарного
статуту ОВС України та наказів МВС
України від 16.03.2007 №81, від 26.03.2010 №90 на
першого заступника начальника відділу
- начальника СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ
МВС України у Львівській області
підполковника міліції ОСОБА_1 накласти
дисциплінарне стягнення - звільнення з
органів внутрішніх справ.
Крім того, судом встановлено, що на
момент притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1 мав діюче стягнення «Догана»,
оголошене наказом ГУ МВС України у
Львівській області №2060 від 05.12.2013.
Вирішуючи спір, суд виходив з
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
на спори з приводу прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
поширюється юрисдикція
адміністративних судів. Пунктом 15 ч. 1
ст. 3 КАС України визначено, що публічна
служба - це діяльність на державних
політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична
служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки
Крим, органах місцевого
Проходження служби в органах
внутрішніх справ регламентується
спеціальним законодавством - Законом
України «Про міліцію», Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (надалі -
Положення), введеним в дію Постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р.
№ 114, Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України (далі -
Дисциплінарний статут), затвердженим
Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV
та Правил поведінки та професійної
етики осіб рядового та начальницького
складу ОВС України від 22.02.2012 року №155.
Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень,
встановлені Дисциплінарним статутом.
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного
статуту службова дисципліна - це
втримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.
Статтею 2 Дисциплінарного статуту
визначено поняття дисциплінарного
проступку - невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
Статтею 5 Дисциплінарного статуту
передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового i начальницького складу
несуть дисциплінарну
Статтею 7 Дисциплінарного статуту
передбачено, що службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового i
начальницького складу: дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів i
наказів начальників; захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави; поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного
статуту, на ocіб рядового i
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ,
згідно з цим Статутом. Звільнення зi
служби осіб рядового i начальницького
складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни, як вид
дисциплінарного стягнення передбачено
пунктом 6 частини першої статті 12
Закону України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» та відповідно до статті 14
цього Закону є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.
При обранні виду дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен врахувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу (ст.14 Дисциплінарного статуту).
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладено, якщо з дня вчинення
проступку минуло більше півроку. У цей
період не включається строк проведення
службового розслідування або
провадження в кримінальній справі чи
справі про адміністративне
правопорушення (ст.16).
Дисциплінарне стягнення виконується
негайно, але не пізніше місяця з дня
його накладення, не враховуючи періоду
перебування особи рядового або
начальницького складу у відпустці,
відрядженні або її тимчасової
Такі дисциплінарні стягнення, як
звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні та
звільнення з органів внутрішніх справ,
вважаються виконаними після видання
наказу по особовому складу (ст. 18).
Відповідно до статті 18 Закону України
«Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №
565-XII, порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Згідно до статті 25 цього Закону,
працівник міліції у межах повноважень,
наданих цим Законом та іншими
законодавчими актами, самостійно
приймає рішення і несе за свої
протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
Відповідно до пункту 10 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої Наказом
МВС України від 06 грудня 1991 року № 552,
при проведенні службового
розслідування повному, об'єктивному і
всебічному дослідженню підлягають: 10.1.
Подія порушення (час, місце, спосіб,
інші обставини). 10.2. Наявність вини
працівника органів внутрішніх справ у
скоєнні порушення, мета та мотиви
порушення. 10.3. Обставини, які впливають
на ступінь і характер відповідальності
порушника як ті, що пом'якшують чи
обтяжують його відповідальність. 10.4.
Характеристика особи, яка скоїла
порушення (ставлення до служби,
поведінка до порушення). 10.5. Причини та
умови, що сприяли скоєнню порушення. 10.6.
Характер і розмір нанесених порушенням
Судом встановлено, що при проведенні
службового розслідування відповідачем
повно, об'єктивно та всебічно
досліджено обставини, зокрема: події
порушення - « 08.03.2014 о 06:05 працівниками
роти ДПС ДАІ ЛМУ ГУ МВС Укахни у
Львівській області в м. Львові, по вул.
Наукова, 49 було складено протоколи про
адміністративне павопоушення сеії АБ2
№325943 за ст.. 130 КУпАП та серії АБ2 №325830
за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно першого
заступника начальника відділу -
начальника СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ
МВС України у Львівській області
підполковника міліції ОСОБА_1, який
керував автомобілем марки «Нассан
Альмера», державний номений знак
НОМЕР_1, у м. Львові по вул. Декарта, 24 у
стані алкогольного сп'яніння та без
Факти порушення службової дисципліни
позивачем, викладені у висновку
службового розслідування,
затвердженого 18.03.2014 року т.в.о.
начальника ГУМВСУ у Львівській області
знайшли своє об'єктивне підтвердження.
протиправність оскаржуваного наказу
тою обставиною, що відповідачем не було
дотримано вимог ст. 16 Дисциплінарного
статуту ОВС та де передбачено, що
питання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників органів внутрішніх справ
слід вирішувати після притягнення цих
працівників до адміністративної
відповідальності, зокрема за порушення
Правил дорожнього руху, оскільки на
момент прийняття оскаржуваного наказу
позивача не було притягнуто до
адміністративної відповідальності.
В матеріалах справи міститься
копія постанови Жовківського
районного суду Львівської області від
22.05.2014 у справі №444/595/14-п, яка залишена
без змін постановою Апеляційного суду
Львівської області від 16.07.2014, якою
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
правовопрушення, передбаченого ст. 130
ч.1 КпАП України та застосовано до нього
стягнення у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 2 (два) роки.
Суд зазначає, що саме судове рішення
про притягнення до адміністративної
відповідальності не є підставою для
звільнення з органів внутрішніх справ,
такою підставою є встановлення факту
дисциплінарного порушення та
винесення наказу про притягнення до
дисциплінарної відповідальності.
Відтак, відповідачем не порушено
процедури притягнення позивача до
Суд критично оцінює доводи
позивача щодо протиправності
прийняття оскаржуваного наказу,
оскільки поведінка позивача (порушення
дисципліни, що виразилась у керуванні
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння) як особи, яка
сама зобов'язана забезпечувати безпеку
громадян і громадський порядок,
припиняти адміністративні
правопорушення, поважати людську
гідність, є неприпустимою та потребує
відповідного реагування з боку
Відтак, з урахуванням тяжкості
вчиненого проступку, обставин за яких
його скоєно, суд дійшов висновку про те,
що приймаючи спірний наказ відповідач
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
законодавством, і не порушив права та
законні інтереси позивача.
Суд вважає, що зазначені вище дії
позивача є несумісними з проходженням
служби в органах внутрішніх справ,
суперечать змісту Присяги працівників
внутрішніх справ, оскільки
підривають довіру громадян як до
працівників міліції, так і до органів
внутрішніх справ в цілому, принижують
За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Стосовно твердження позивача про те, що
оскаржуваний наказ №396 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності першого заступника
начальника відділу - начальника СВ
Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у
Львівській області підполковника
міліції ОСОБА_1.» від 24.03.2014 винесений в
період тимчасової непрацездатності
позивача (з 17.03.2014 по день подання
позовної заяви до суду), що
підтверджується довідкою про
тимчасову непрацездатність від 11.04.2014,
виданою лікарнею з поліклінікою ВМЗ ГУ
МВС України у Львівській області, що є
порушенням вимог ч.3 ст. 40 КзпП, згідно з
якою не допускається звільнення
працівника з ініціативи роботодавця в
період його тимчасової
непрацездатності, суд зазначає, що
згідно роз'яснення Верховного суду
України №1-4/83 від 23.03.1998 проходження
служби рядового і начальницького
складу органів Міністерства
внутрішніх справ України регулюється
не Кодексом законів про працю України,
а спеціальним законодавством про ці
орнаги, яким урегульовані питання,
пов'язані із прийняттям громадян на
публічну службу, її проходження та
До таких законодавчих актів належить,
зокрема, Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ.
Відповідно до ч.5 ст. 18 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ такі
дисциплінарні стягнення, як звільнення
з посади, пониження в спеціальному
званні та звільнення з органів
внутріншіх справ, вважаються
виконаними після видання наказу по
Так, дійсно, наказ №396 "«Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
першого заступника начальника відділу
- начальника СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ
МВС України у Львівській області
підполковника міліції ОСОБА_1.» від
24.03.2014 винесений в період тимчасової
непрацездатності позивача, однак
наказу про звільнення позивача по
особому складу не винесено, тому на
даний момент позивач не звільнений з
органів внутрішніх справ.
Перевіривши обставини, визначені ч.3
ст.2 КАС України, суд приходить до
висновку, що немає правових підстав для
визнання протиправним та скасування
наказу №396 «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
першого заступника начальника відділу
- начальника СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ
МВС України у Львівській області
підполковника міліції ОСОБА_1.» від
24.03.2014 винесеного Головним управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області.
Оскільки, суд дійшов до висновку про
безпідставність та необґрунтованість
вимог позивача стосовно скасування
вищевказаного наказу, а відтак підстав
для задоволення вимог позивача теж
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до
висновку про безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог, а
відтак у задоволенні позову слід
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» позивач
звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України,-
В задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.
Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
Р.М. Брильовський

Повний текст постанови виготовлений
17.11.2014