Справа № 692/889/14-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 692/889/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Чепурний
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Драбівського
районного управління юстиції на
постанову Драбівського районного суду
Черкаської області від 21 серпня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
Драбівського районного споживчого
товариства Черкаської облспоживспілки
до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Панімаш Юлії
Олександрівни, Реєстраційної служби
Драбівського районного управління
юстиції про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Драбівське районне
споживче товариство Черкаської
облспоживспілки звернулося до
Драбівського районного суду
Черкаської області з позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Панімаш Юлії
Олександрівни, Реєстраційної служби
Драбівського районного управління
юстиції про визнання незаконними дій
щодо відмови у проведенні державної
реєстрації права власності на магазин
№14 по вул. Кірова, 1 с. Кантакузівка
Драбівського району Черкаської
області за Драбівським районним
споживчим товариством Черкаської
облспоживспілки; визнання
протиправним та скасування рішення від
02 червня 2014 року №13486883 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень; зобов'язання повторно
розглянути заяву Драбівського
районного споживчого товариства
Черкаської облспоживспілки та
зареєструвати право власності на
магазин №14 по вул. Кірова, 1 в с.
Кантакузівка Драбівського району
Черкаської області.

Постановою Драбівського районного
суду Черкаської області від 21 серпня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково.

Не погоджуючись із постановою суду від
21 серпня 2014 року Реєстраційна служба
Драбівського районного управління
юстиції подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися всі
особи, які беруть участь у справі,
причини неявки суду невідомі, про
розгляд справи були повідомлені
належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Драбівського
районного управління юстиції -
залишити без задоволення, постанову
Драбівського районного суду
Черкаської області від 21 серпня 2014 року
- без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що державним
реєстратором при прийнятті
оскаржуваного рішення про відмову в
державній реєстрації права власності
на магазин не було враховано, що згідно
довідки виконавчого комітету
Кантакузівської сільської ради №208 від
16.05.2014 року сільмаг с. Семенівка
знаходиться на території
Кантакузівської сільської ради за
адресою: с. Кантакузівка, вул. Кірова, 1.
Також судом враховано, що згідно
технічного паспорту складеного
відповідно до Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Держбуду України
від 24.05.2001 року №127 та зареєстрованої в
Мінюсті 10.07.2001 року за №582/5773, відсутні
будь-які відмітки про наявність
самочинного будівництва, а рік
побудови всіх споруд значиться 1966 рік.
Відтак суд дійшов висновку, що позивач
подав до заяви про реєстрацію прав
власності документ, що відповідає
діючому законодавству і дає змогу
встановити вірну площу об'єкта
нерухомості.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, позивач звернувся
до Реєстраційної служби Драбівського
районного управління юстиції
Черкаської області із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, яка зареєстрована 29.05.2014 року
за №6806174 про державну реєстрацію права
власності на нежитлову будівлю
магазину №14, що розташований за
адресою: Черкаська обл., Драбівський
район, с. Кантакузівка, вул. Кірова, 1. До
заяви додано установчі документи
Драбівського районного споживчого
товариства Черкаської
облспоживспілки, довідка про
реорганізацію, Технічний паспорт, акт
введення в експлуатацію нежитлового
приміщення магазину, довідка органу
місцевого самоврядування про
уточнення адреси магазину, договір
оренди землі та витяг про реєстрацію
договору оренди землі (а.с.9-26).

Рішенням Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Панімаш Юлії
Олександрівни Реєстраційної служби
Драбівського районного управління
юстиції від 02.06.2014 року №13486883
відмовлено у державній реєстрації
права власності на нежитлову будівлю
магазину №14, що розташований за
адресою: Черкаська обл., Драбівський
район, с. Кантакузівка, вул. Кірова, 1 за
Драбівським районним споживчим
товариством Черкаської
облспоживспілки (а.с.8). Згідно
вказаного рішення державним
реєстратором встановлено, що подані
документи не відповідають вимогам або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Зокрема,
в акті не вказана адреса об'єкта
нерухомого майна. Крім того, неможливо
встановити площу нежитлової будівлі,
так як згідно акта: загальна площа - 108,3
м.кв, корисна площа - 89 м.кв, згідно
технічного паспорта - 125,7 м.кв, корисна
площа - 120,3 м.кв.

Вважаючи, вказане рішення
протиправним, позивач звернувся до
адміністративного суду за даним
позовом.

Обговорюючи правомірність вимог
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Приписами ч. 2 ст. 15 вищевказаного
Закону визначено, що перелік
документів для здійснення державної
реєстрації прав визначається
Кабінетом Міністрів України у Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Так, відповідно до п. 15 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 р. N868 під час розгляду
заяви і документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Згідно пункту 20 вказаного Порядку за
результатами розгляду заяви та
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
державну реєстрацію прав або рішення
про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 28 Порядку визначено, що
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за новим
правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію
речових прав, похідних від права
власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що були
підставою для прийняття такого
рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

При цьому, відповідно до п. 37 Порядку
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно чи його дублікат, видані
до 1 січня 2013 р. органом місцевого
самоврядування або місцевою
держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Як уже було встановлено, підставою для
відмови у проведенні державної
реєстрації сільмага стало те, що в акті
не вказана адреса об'єкта нерухомого
майна та не можливо встановити площу
нежитлової будівлі.

Тобто, державним реєстратором при
прийнятті спірного рішення не
ставилось під сумнів те, що наданий
позивачем акт є документом, що
підтверджує наявність речового права у
Драбівського районного споживчого
товариства Черкаської облспоживспілки
на нежитлову будівлю магазину №14, що
розташований за адресою: Черкаська
обл., Драбівський район, с.
Кантакузівка, вул. Кірова, 1. Водночас у
державного реєстратора виникли
сумніви в тому, що подані документи не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

За таких обставин, колегія суддів
критично оцінює доводи апелянта про те,
що позивачем не було надано жодного
правовстановлюючого документу
передбаченого Законом або Порядком, а
поданий позивачем акт важко назвати
документом, який відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта, оскільки підставами для
відмови у державній реєстрації
позивачу було відмовлено з інших
причин.

Щодо доводів державного реєстратора
про те, що подані документи не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, зокрема в акті не вказана
адреса об'єкта нерухомого майна та не
можливо встановити площу нежитлової
будівлі, колегія суддів звертає увагу
на наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, в акті долученому
позивачем до заяви вказано, що об'єкт
нерухомості знаходиться в с. Семенівка.
При цьому, зі змісту довідки
виконавчого комітету Кантакузівської
сільської ради №208 від 16.05.2014 року
убачається, що сільмаг с. Семенівка,
який зазначений в акті вводу в
експлуатацію від 20.10.1966 року,
знаходиться на території
Кантакузівської сільської ради за
адресою с. Кантакузівка вул. Кірова, 1,
Драбівського району Черкаської
області. Село Семенівка приєднано до с.
Кантакузівка і являється однією
територіальною одиницею в зв'язку з
адміністративно територіальною
реорганізацією, яка відбулася в 1972 році
(а.с.23). Крім того, аналогічна адреса
нерухомого майна також вказана в його
технічному паспорті (а.с.15-20). Як вірно
зауважено судом першої інстанції, дані
факти державним реєстратором не було
враховані під час прийняття рішення, а
лише формально здійснено посилання про
відсутність адреси.

Крім того, порядок проведення
обмірювання господарського будинку
визначений розділом 3.2 Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом Держбуду
України від 24.05.2001 року №127 та
зареєстрованої в Мінюсті 10.07.2001 року за
№582/5773, згідно якої виявлені в
установленому порядку самочинно
збудовані будинки або прибудови до
будинків, господарські будівлі
(прибудови), торговельні, господарські
кіоски та павільйони, металеві гаражі,
підлягають технічній інвентаризації з
уключенням їх у планові та інші
матеріали. У разі самочинного
будівництва на оригіналах
інвентаризаційної справи, технічного
паспорта і копіях планових матеріалів,
що їх видають власникам, на вільному
від записів місці, з лицьового боку
проставляють штампи встановленого
зразка.

Проте, з копії технічного паспорту
наявного в матеріалах справи,
убачається, що будь які відмітки про
наявність самочинного будівництва
відсутні, а рік побудови всіх споруд
значиться 1966 рік. Технічний з паспорт
складено відповідно до вимог
вищевказаної інструкції ФОП ОСОБА_3

Відтак колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що позивач надав до заяви про
реєстрацію прав власності документ, що
дає змогу встановити вірну площу
об'єкта нерухомості. Проте, державний
реєстратор не звернув увагу на
вищевказані обставини та
необґрунтовано послався на
неможливість встановлення вірної
площі об'єкта нерухомості.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Драбівського
районного управління юстиції -
залишити без задоволення, а постанову
Драбівського районного суду
Черкаської області від 21 серпня 2014 року
- без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Драбівського районного
управління юстиції - залишити без
задоволення.

Постанову Драбівського районного суду
Черкаської області від 21 серпня 2014 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.