Справа № 826/12766/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Цитадель" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 22 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Цитадель" до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг про визнання
притипраним та скасування
розпорядження,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, Товариство з додатковою
відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ
«ЦИТАДЕЛЬ» (далі - ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ»),
звернулось до суду із адміністративним
позовом до Національної комісії (далі -
Нацкомфінпослуг, відповідач), що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг про визнання
протиправним та скасування
Розпорядження від 29 травня 2014 року № 1647
про тимчасове зупинення дії ліцензій
ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ» на право здійснення
страхової діяльності (далі -
оскаржуване розпорядження).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 вересня 2014 року в задоволенні вимог
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити вимоги адміністративного
позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі службової записки
пруденційного відділу на ринку
страхування департаменту страхового
регулювання та нагляду від 26.03.2014 р. №
611-13/3-13, в.о. директора департаменту
страхового регулювання та нагляду
звернувся до голови Нацкомфінпослуг з
поданням щодо проведення позапланової
виїзної перевірки ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ»
від 31.03.2014 р. № 655-13/7-01.

Відповідачем було встановлено
відсутність ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ» за
місцезнаходженням, про що було
складено акт про відсутність об'єкта
нагляду за місцезнаходженням від 08.05.2014
р. (а.с.14-15).

З метою початку позапланової виїзної
перевірки позивача, інспекційною
групою було надіслано лист від 07.04.2014 р.
№ 2892/13-8 з другим примірником доручення
на проведення позапланової виїзної
перевірки ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ» від 01.04.2014
р. № 43/13-14 та письмовий запит про
надання документів від 01.04.2014 р. № 1 з
терміном надання документів протягом
п'яти робочих днів з дня отримання
запиту.

Зазначений лист, відповідно до
відмітки на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення, позивач отримав 28.04.2014 р.

Через ненадання на визначену
Нацкомфінпослуг дату витребовуваних
документів, відповідачем було складено
акт позапланової виїзної перевірки ТДВ
«СК «ЦИТАДЕЛЬ» від 08.05.2014 р. № 103/13-8ФП,
яким встановлено порушення вимог
пункту 5.2 розділу V Правил проведення
перевірок (інспекції) Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, затверджених розпорядженням
Нацкомфінпослуг від 27.11.2012 р. № 2422,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.02.2013 р. за № 211/22743.

13 травня 2014 року Нацкомфінпослуг
складено акт про правопорушення ТДВ
«СК «ЦИТАДЕЛЬ» законодавства про
фінансові послуги № 578/13-15/13/7.

На підставі виявлених порушень,
Нацкомфінпослуг до позивача було
застосовано захід впливу у формі
Розпорядження № 1647 від 29.05.2014 р., яким
тимчасово зупинено (обмежено) дію
ліцензій ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ» на
провадження страхової діяльності та
вказано на те, що ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ» не
звільнено від обов'язку припинити
порушення, які стали підставою для
тимчасового зупинення дії ліцензій
(далі - Розпорядження № 1647 від 29.05.2014 р.).

Листом від 05.06.2014 р. № 4689/13-8 вказане вище
розпорядження було направлено на
адресу позивача.

Незгода з Розпорядженням № 1647 від
29.05.2014 р. обумовила позивача звернутись
до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову прийшов до
висновку, що прийняття Нацкомфінпослуг
оскаржуваного розпорядження від 29.05.2014
р. № 1647 здійснено на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
нормами чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Загальні правові засади у сфері
надання фінансових послуг, здійснення
регулятивних та наглядових функцій за
діяльністю з надання фінансових послуг
встановлені Законом України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
(далі - Закон № 2664-III).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону № 85/96-ВР
(в редакції, чинній в момент виникнення
спірних правовідносин) Уповноважений
орган (Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг) має право видавати
приписи страховикам про усунення
виявлених порушень вимог
законодавства про страхову діяльність,
а у разі їх невиконання зупиняти чи
обмежувати дію ліцензій цих
страховиків до усунення виявлених
порушень або приймати рішення про
відкликання ліцензій та виключення з
державного реєстру страховиків
(перестраховиків).

Відповідно до пп. пп. «д», «з», «и», «ї» п.
2.5 розділу II Правил № 2422,
Нацкомфінпослуг може проводити
позапланові перевірки з таких підстав,
зокрема: виявлення та підтвердження
недостовірності даних, заявлених у
документах обов'язкової звітності, у
тому числі річної фінансової
звітності, у документах, наданих
об'єктом нагляду для отримання
ліцензії або отримання свідоцтва про
реєстрацію фінансової установи або
довідки про взяття на облік юридичної
особи - суб'єкта господарювання, яка за
своїм правовим статусом не є
фінансовою установою, але має
визначене законами та
нормативно-правовими актами
Нацкомфінпослуг право надавати
фінансові послуги, інших документах,
наданих об'єктом нагляду до
Нацкомфінпослуг відповідно до
законодавства про фінансові послуг;
відмови об'єктом нагляду надати
документи або належним чином
засвідчені копії документів (витяги з
документів) та інформацію, перелічені у
вимозі Нацкомфінпослуг, несвоєчасне їх
надання; ненадання об'єктом нагляду
необхідної інформації та документів
відповідно до законодавства про
фінансові послуги на письмову вимогу
Нацкомфінпослуг, складену за формою,
наведеною в додатку 1 до цих Правил;
наявності відомостей про відсутність
об'єкта нагляду за місцезнаходженням
відповідно до інформації, яка
міститься в Державному реєстрі
фінансових установ, інших реєстрах
(переліках).

Як свідчать матеріали справи, жодних
приписів про усунення виявлених
порушень вимог законодавства про
страхову діяльність, в т. ч. і щодо
місцезнаходження, відповідачем не
застосовувалось, тому підстав
застосовувати п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону №
85/96-ВР у Відповідача не було.

Разом з тим, в оскаржуваному
розпорядженні зазначено, що
інспекційною групою Відповідача була
встановлена відсутність представників
Позивача за місцезнаходженням
відповідно до інформації, яка
міститься в Державному реєстрі
фінансових установ 28.04.2014 року, а також
повторними виходами інспекційної
групи 30.04, 06.05, 07.05 та 08.05.2014 року.

Однак, Відповідно до п. 4.2 Правил
проведення перевірок (інспекцій)
керівник та члени інспекційної групи
зобов'язані складати окремі акти в ході
перевірки відповідно до п. 6.10 розд. VI
названих вище Правил.

Відповідно п. 6.10 розд. VI Правил
проведення перевірок (інспекцій)
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг керівник та члени
інспекційної групи складають окремі
акти у разі: відсутності об'єкта
нагляду за заявленим
місцезнаходженням відповідно до
інформації, яка міститься в Державному
реєстрі фінансових установ, інших
реєстрах (переліках)

Як вбачається з матеріалів справи, акт
про відсутність ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ» за
місцезнаходженням був складений лише
один раз - 08.05.2014 року.

Отже, лише один факт встановлення
відсутності представників позивача за
зареєстрованим місцезнаходженням є
доведеним належним доказом.

Однак, судом встановлено, що в
матеріалах справи наявний наказ по
підприємству позивача від 22.04.2014 р. №
22-04 щодо перенесення робочого дня, яким
робочі дні 30 квітня, 06 травня, 07 травня,
08 травня згідно графіку відпрацювання
індивідуально по кожному
співробітнику товариства перенесені.

Разом з тим, суд першої інстанції
помилково прийняв до уваги доводи
відповідача, що інспекційною групою
здійснювались виходи на адресу об'єкта
нагляду ще 02.04.2014 р., 04.04.2014 р., 30.04.2014 р.,
06.05.2014 р., 07.05.2014 р., так як в матеріалах
справи відсутні акти про відсутність
ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ» за
місцезнаходженням, таким чином,
документально не підтверджені

У відповідності до ст. 39 Закону № 2664-III
(в редакції, чинній в момент виникнення
спірних правовідносин), у разі
порушення законів та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність з надання
фінансових послуг, національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, застосовує заходи впливу
відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, обирає та
застосовує заходи впливу на основі
аналізу даних та інформації стосовно
порушення, враховуючи наслідки
порушення та наслідки застосування
таких заходів.

Так, матеріалами справи підтверджено
та не заперечується позивачем, що
оскаржуване розпорядження винесено
виключно з однієї підстави - ненадання
на визначену Нацкомфінпослуг дату
витребовуваних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України
"Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, може застосовувати
такі заходи впливу: 1) зобов'язати
порушника вжити заходів для усунення
порушення; 2) вимагати скликання
позачергових зборів учасників
фінансової установи; 3) накладати
штрафи в розмірах, передбачених
статтями 41 і 43 цього Закону; 4) тимчасово
зупиняти або анулювати ліцензію на
право здійснення діяльності з надання
фінансових послуг; 5) відсторонювати
керівництво від управління фінансовою
установою та призначати тимчасову
адміністрацію; 6) затверджувати план
відновлення фінансової стабільності
фінансової установи; 7) виключати
відповідно до законодавства учасників
ринків фінансових послуг (крім
споживачів фінансових послуг) з
Державного реєстру фінансових установ
або реєстру осіб, які не є фінансовими
установами, але мають право надавати
окремі фінансові послуги; 8)
установлювати для небанківських
фінансових груп підвищені економічні
нормативи, ліміти та обмеження щодо
здійснення окремих видів операцій; 9)
виносити рішення про заборону
недержавним пенсійним фондам -
суб'єктам другого рівня системи
пенсійного забезпечення укладати нові
пенсійні контракти з учасниками
накопичувальної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування у разі
порушення вимог, установлених для
таких недержавних пенсійних фондів
законом та ліцензійними умовами.

Розділом 4 Положення про заходи впливу
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України,
затвердженого Указом Президента
України від 4 квітня 2003 року N 292, з метою
визначення заходів впливу, які
застосовуються Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України, (далі - Положення) регулюється
застосування такого заходу впливу як
зобов'язання порушника вжити заходів
для усунення порушення.

Так, пунктом 4.1. Положення передбачено,
що зобов'язання порушника вжити
заходів для усунення порушення - це
письмове розпорядження (припис), що
направляється особі для усунення
виявлених порушень законодавства у
визначений у ньому строк.

Пунктом 4.4. Положення визначено, що
невиконання вимог розпорядження
(припису) є підставою для застосування
у визначених законодавством випадках
інших заходів впливу.

Разом з тим, розділом 7 Положення
передбачено застосування такого
заходу впливу як тимчасове зупинення
(обмеження) або анулювання
(відкликання) ліцензії на здійснення
діяльності з надання фінансових
послуг. Так, пунктом 7.3 Положення
передбачено, що рішення про зупинення
(обмеження) дії ліцензії або її
анулювання (відкликання) може бути
прийняте виключно після невиконання
особою раніше наданого розпорядження
(припису).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем в даному випадку в
порушення норм чинного законодавства
України не виносилось розпорядження
про усунення порушень, а відразу було
винесено розпорядження про зупинення
дії ліцензії.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ненадання позивачем
витребовуваних документів не є
підставою для застосування такого
заходу впливу як тимчасове зупинення
дії ліцензій на право здійснення
страхової діяльності

Крім того, статтею 40 Закону № 2664-III
передбачаються види заходів впливу,
які можуть застосовуватися
відповідачем, зокрема, накладання
штрафу в розмірах, передбачених
статтями 41 і 43 цього Закону (п. 3 ч. 1).

Статтею 41 передбачені штрафні санкції,
що застосовуються до учасників ринків
фінансових послуг за правопорушення,
вчинені на ринках фінансових послуг,
тобто за правопорушення, яке є
предметом розгляду даного спору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 2664-III, у
разі ухилення від виконання або
несвоєчасне виконання розпорядження,
рішення Уповноваженого органу про
усунення порушення щодо надання
фінансових послугдо учасників
ринківфінансових послуг
застосовуються штрафні санкції у
розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Дана стаття є спеціальною по
відношенню до інших норм цього Закону,
а санкція даної статті не передбачає
будь-якої альтернативи, окрім штрафу у
зазначених розмірах, а тому у
відповідача не було законних підстав
для застосування інших санкцій за
порушення, перелічені в оскаржуваному
розпорядженні №567.

Однак, відповідачем, застосовано захід
впливуу виглядітимчасового зупинення
дії ліцензій на право здійснення
страхової діяльності, та жодним чином
не обґрунтовано, що саме такий захід
впливу є належним та необхідним по
відношенню до позивача.

З огляду на зазначене, судом першої
інстанції зроблено помилковий
висновок, що відповідальність за
вчинене позивачем правопорушення
передбачена приписами п. 4 ч. 1 ст. 37
Закону України «Про страхування» №
85/96-ВР у вигляді зупинення дії ліцензій
страховика до усунення виявлених
порушень.

Що стосується посилань відповідача на
незнаходження позивача за місце
знаходженням колегія суддів не приймає
до уваги та зазначає наступне.

Так,

Отже, з огляду на норми ч. 1 ст. 39 Закону
№ 2664-III, відповідачем за виявлене ним
правопорушення, до позивача мали б бути
застосовані саме санкції п. 3 ч. 1 ст. 41
Закону № 2664-III, а використання
Нацкомфінпослуг в якості заходу впливу
тимчасове зупинення дії ліцензій
позивача на право здійснення
діяльності з надання фінансових послуг
є виходом за межі наданих повноважень
та порушенням норм чинного
законодавства, що має наслідком
визнання Розпорядження Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг від 29 травня 2014 року № 1647 про
тимчасове зупинення дії ліцензій ТДВ
«СК «ЦИТАДЕЛЬ» на право здійснення
страхової діяльності протиправним та є
підставою для його скасування.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією і
законами України.

З огляду на вищезазначене позовні
вимоги підлягають задоволенню,
аоскаржуване розпорядження
скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у справі про
відмову у задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Цитадель" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 вересня 2014 року -
скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Цитадель" до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг про визнання
протиправним та скасування
розпорядження задовольнити.

Визнання протиправним та скасувати
Розпорядження Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг від 29 травня
2014 року № 1647 про тимчасове зупинення
дії ліцензій ТДВ «СК «ЦИТАДЕЛЬ» на
право здійснення страхової діяльності.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Цитадель" судовий збір у розмірі 70
(сімдесят) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів із
дня складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 18 листопада
2014 року.

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.