Справа № 363/3315/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенко Я.М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
зобов'язання вчинити певні дії, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 29.08.2014 року,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
зобов'язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 є
інвалідом ІІ групи із числа учасників
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС, дружина померлого
громадянина, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою та, на
думку позивача, вона має право на
перерахунок пенсії у відповідності до
ст. ст. 49, 50, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 29.08.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

В матеріалах справи достатньо
письмових доказів для вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
сторін у розгляді справи не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позивачу правомірно призначена та
нарахована пенсія з урахуванням
законодавчо закріплених норм на
відповідні періоди, у зв'язку з чим
підстави для здійснення перерахунку
пенсії відсутні.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та єдиний порядок визначення
категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначає Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі по
тексту - Закон № 796-ХІІ).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є постраждалою особою
внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом ІІ групи, внаслідок
захворювання, яке пов'язане з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області і отримує пенсію, передбачену
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», але з урахуванням
положень постанови Кабінету Міністрів
України «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210,
отримує її в розмірах, передбачених
вказаною постановою.

Перебуваючи на обліку у відповідача
позивач звернулась до нього із вимогою
про здійснення перерахунку пенсії
відповідно до розмірів, визначених
статтями 49, 50, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Однак, листом від 02.04.2014 року № 47/к-01-04 у
проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2
було відмовлено. Зокрема, позиція
відповідача обґрунтовується тим, що
нарахування та виплата пенсії позивача
проводиться у розмірах, визначених
постановами Кабінету Міністрів
України.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
у здійсненні перерахунку пенсії
позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно ст. 49 Закону № 796-ХІІ пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За змістом ст. 50 Закону № 796-ХІІ особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам IІ
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Ст. 52 Закону № 796-ХІІ передбачено, що
місячна компенсація в разі втрати
годувальника призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Частиною 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Згідно з абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» постановлена на
виконання п. 7 Закону України від 14.06.2011
року № 3491-VI (3492-17) «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» яка врегульовує у
яких розмірах до прожиткового
мінімуму, встановленого законом
виплачується щомісячна додаткова
пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю,
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, та підвищення до пенсій
установлене не працюючим пенсіонерам,
котрі проживають на території
радіоактивного забруднення
передбачене статтею 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

01.01.2012 року набула чинності постанова
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р.
№ 1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З тексту відповіді Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області вбачається, що зв'язку зі
змінами чинного законодавства
позивачу проведено перерахунок пенсії.

З 01.01.2012 року додаткова пенсія за шкоду
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що належить до категорії 1
з числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 2 групи
інвалідності виплачується ОСОБА_2 в
розмірі 40 відсотків від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Натомість, відповідно до ст. 54 Закону №
796-ХІІ зазначена пенсія за бажанням
особи може призначатись виходячи із
заробітної плати одержаної за роботу в
зоні відчуження в 1986 - 1990 роках у
розмірі відшкодування фактичних
збитків.

Починаючи з 01.01.2014 року, Закон України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014 року в редакції Закону
України від 06.07.2014 року № 1534-18 не
містить норм, які б обмежували у 2014 року
пряме застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014
року в редакції Закону України від
03.08.2014 року № 1622-18, встановлено, що норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів вважає за необхідне
звертати увагу, що вказана норма діє з
16.08.2014 року.

За таких обставин, до набрання чинності
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 31.07.2014 року
№1622-VII, застосуванню підлягають
положення ст.ст. 49, 50, 52, 54 ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а з 16.08.2014 - відповідні
Постанови Кабінету Міністрів України,
а тому постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню в частині відмови
в задоволенні позовних вимог за період
з 30.01.2014 року по 29.08.2014 року.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 та 2
ст. 99 КАС України передбачено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 100 КАС України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Колегія суддів зауважує, що при
застосуванні наслідків, передбачених
наведеною нормою визначенню підлягає
початок перебігу строку звернення до
суду, тобто день, з якого особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, і відповідно
з якого слід обчислювати строк
звернення до суду.

ОСОБА_2 про порушення своїх прав знала
чи повинна була дізнатися кожного
місяця при отриманні відповідних сум
пенсії. Оскільки, зазначені виплати
здійснюються на постійній основі один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу.

Проте, у визначений процесуальним
законом строк вона до суду не
звернулась.

До суду ОСОБА_2 звернулась 30.07.2014 року,
що підтверджується відбитком штампу на
конверті.

Отже, позовні вимоги за період з 01.01.2005
року по 29.01.2014 року повинні були бути
залишені без розгляду у відповідності
до приписів ст.100 КАС України, що судом
першої інстанції в мотивувальній
частині рішення не було вказано.

Натомість, вимоги з 30.01.2014 року, в межах
шестимісячного строку звернення до
суду, підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, а
саме: з 30.01.2014 року по 15.08.2014 року у
відповідності до вимог передбачених
ст. ст. 49, 50, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Також, колегія суддів вважає, що
підстави для задоволення позовних
вимог про зобов'язання відповідача в
подальшому перераховувати розмір
додаткової пенсії та вчасно її
виплачувати відсутні, оскільки права
позивача у правовідносинах, що не
наступили на момент звернення до суду
та винесення рішення по справі не
настали, отже не порушені.

Крім того, не підлягають задоволенню
вимоги позивача про необхідність
звернення суду до Верховного Суду
України для вирішення питання щодо
внесення до Конституційного Суду
України подання стосовно
конституційності постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
оскільки такий спосіб захисту права не
передбачений чинним законодавством.

Вищевикладене судом першої інстанції
не було враховано під час вирішення
справи по суті, що свідчить про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права і є підставою для
скасування рішення.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
оскільки вимоги ОСОБА_2 стосовно
зобов'язання відповідача в подальшому
перераховувати розмір пенсії та щодо
звернення до Верховного Суду України
не підлягають задоволенню. Як і не
підлягають задоволенню вимоги подані
за період з 01.01.2005 року по 29.01.2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 суд задовольняє
тільки в частині визнання незаконними
дій та зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивача
у відповідності до вимог, передбачених
ст. ст. 49, 50, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
30.01.2014 року по 15.08.2014 року. Тобто, не в
повному обсязі, отже позов задоволено
частково.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 197, 198, 202, 205,
206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 29.08.2014 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 29.08.2014 року -
скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області стосовно відмови у здійсненні
перерахунку пенсії ОСОБА_2 у
відповідності до вимог, передбачених
ст. ст. 49, 50, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 30.01.2014
року по 15.08.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 у
відповідності до вимог, передбачених
ст. ст. 49, 50, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 30.01.2014
року по 15.08.2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, тобто з
18.11.2014 року, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено
18.11.2014 року.

Головуючий суддя

Кузьменко В. В.

Судді:

Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.