Справа № 2а-51/10/2270/16
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року м.
Львів Справа № 9104/158593/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Кооперативного підприємства
«Харчовик» Старокостянтинівського
районного споживчого товариства на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року по справі № 2а-51/10/2270 за позовом
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області до
Кооперативного підприємства
«Харчовик» Старокостянтинівського
районного споживчого товариства про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Старокостянтинівська об'єднана
державна податкова інспекція
Хмельницької області (далі -
Старокостянтинівська ОДПІ) звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Кооперативного підприємства
«Харчовик» Старокостянтинівського
районного споживчого товариства (далі -
КП «Харчовик»), в якому просила
стягнути з відповідача на її користь
заборгованість по штрафних
(фінансових) санкціях в сумі 9054.65 грн.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 лютого
2010 року вказаний позов задоволено,
стягнуто з відповідача 9054.65 грн.
заборгованості по штрафних санкціях на
користь позивача.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду, відповідач подав
апеляційну скаргу, у якій, з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та прийняти
нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що перевірка, за
результатами якої до нього застосовано
штрафні (фінансові) санкції в сумі 9054.65
грн., проведена протиправно, тобто за
відсутність для того законних підстав
та з порушенням порядку її проведення.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
за результатами проведеної у
відповідача перевірки за дотриманням
ним порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій складено акт від 12
серпня 2009 року № 1324/221/15/2302/30066, яким
встановлено порушення відповідачем
вимог пунктів 1, 2, 5, 9, 11, 13 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Після ознайомлення з матеріалами
перевірки відповідач відмовився від
підписання та одержання матеріалів
перевірки, про що особами, які
проводили перевірку, складено акт від 12
серпня 2009 року № 52.

На підставі акта перевірки від 12 серпня
2009 року № 1324/221/15/2302/30066 податковим
органом прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 25 серпня 2009 року № /0,
яким до відповідача застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
9054.65 грн.

Відповідно до зворотного боку картки
особового рахунку у відповідача наявна
заборгованість зі сплати штрафних
(фінансових) санкцій на суму 9054.65 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач в добровільному порядку в
повному обсязі не сплатив штрафні
санкції, застосовані до нього згаданим
вище рішенням, яке прийнято податковим
органом правомірно, в порядку
визначеному законодавством.

Суд апеляційної інстанції частково
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Право державної податкової служби
здійснювати контроль за дотриманням
порядку проведення готівкових
розрахунків та застосовувати до
платників податків фінансові санкції
передбачено статтею 11 Закону України
«Про державну податкову службу».

Згідно Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
10 серпня 2005 № 327, за результатами
проведення невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок фінансово-господарської
діяльності суб'єктів господарювання
оформляється акт, а в разі відсутності
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства - довідка.

Акт - службовий документ, який
стверджує факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи
позапланової перевірки
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання.

Вказаний акт перевірки підписується
посадовими особами суб'єкта
господарювання та посадовими особами
органу державної податкової служби,
які здійснювали перевірку. У разі
відмови посадових осіб суб'єкта
господарювання, що перевірений, від
підписання акта перевірки службовими
особами органу державної податкової
служби складається акт довільної
форми, що засвідчує факт такої відмови.

Викладені в акті перевірки обставини є
підставою для застосування керівником
податкового органу чи його заступником
відповідних заходів - винесення рішень.

Спеціальним законом, який визначає
правові засади застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг є Закон України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Відповідно до пунктів 1, 2, 5, 9, 11, 13 статті
3 вказаного Закону суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції;

у разі незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, проводити
розрахунки з використанням книги
обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням
встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через
електронні системи прийняття ставок,
що контролюються у режимі реального
часу Державним казначейством України;

щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій;

проводити розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості;

забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Відповідальність за порушення
вищезазначених положень передбачена
статтями 17 та 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме:

у разі проведення розрахункових
операцій на неповну суму вартості
проданих товарів (наданих - послуг), у
разі непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій, у разі
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність;

у разі невикористання при здійсненні
розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, розрахункової
книжки чи книги обліку розрахункових
операцій, або використання
незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення
встановленого порядку її використання,
або використання незареєстрованих чи
непрошнурованих книг обліку
розрахункових операцій, або
незберігання книг обліку
розрахункових операцій чи
розрахункових книжок протягом
встановленого терміну застосовується
фінансова санкція в розмірі двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

у разі невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій застосовується
фінансова санкція в розмірі двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

у разі проведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій без
використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості
застосовується фінансова санкція в
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян;

у разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Як видно з матеріалів справи,
відповідачем при реалізації товару, а
саме 1 пачки сигарет «Chesterfield» Classic» по
ціні 6.50 грн. та вина «Коблево
«Ізабелла» місткістю 0.75 л по ціні 21.00
грн., не проведено розрахункову
операцію через реєстратор
розрахункових операцій та не
роздруковано відповідний
розрахунковий документ;
використовувалась незареєстрована
книга обліку розрахункових операцій;
не забезпечено щоденне друкування на
реєстраторі розрахункових операцій
фіскальних звітних чеків, а саме Z-звіт
№ 113 роздруковано 27 квітня 2008 року, а
необхідно було роздрукувати 26 квітня
2008 року, та Z-звіт № 135
роздруковано 21 травня 2008 року, а
необхідно було - 20 травня 2008 року;
проведено розрахункову операцію через
реєстратор розрахункових операцій з
порушенням режиму попереднього
програмування найменування товарів, а
саме запрограмовано «Бермікс» Ж.Б.,
коли правильно «пиво «Бермікс» Ж.Б., та
запрограмовано «Лікер» 0.5 л, коли
правильно «Лікер « Полуничний
Артеміда» 0.5 л; не забезпечено
відповідність сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій в
розмірі 1562.43 грн.

Вказані факти порушень відповідачем
вимог Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» встановлені
позивачем проведеною у відповідача
перевіркою та зафіксовані в акті
перевірки, на підставі якого
податковим органом прийнято рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Однак, слід зазначити, що статтею 239
Господарського кодексу України
передбачено, що однією з
адміністративно-господарських санкцій
може бути
адміністративно-господарський штраф,
який стягується з господарюючого
суб'єкта до державного бюджету за
порушення визначених законодавством
України правил здійснення
господарської діяльності.

За своєю юридичною природою штрафні
(фінансові) санкції за невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку є адміністративно-господарськими
санкціями, оскільки встановлені за
порушення встановлених правил
здійснення господарської діяльності, а
відтак, загальний порядок їх
застосування встановлено главою 27
Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 250 Господарського
кодексу України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи наведені правові норми, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність у податкового
органу правових підстав для
застосування штрафних (фінансових)
санкцій за невиконання щоденного друку
фіскальних звітних чеків за 26 квітня 2008
року та за 20 травня 2008 року, оскільки
вказані санкції є
адміністративно-господарськими та
можуть застосовуватись лише в межах
строків давності, встановлених статтею
250 Господарського кодексу України.

Вказані обставини свідчать про
правомірність прийнятого
Старокостянтинівською ОДПІ рішення
від 25 серпня 2009 року № /0 про
застосування до відповідача штрафних
(фінансових) санкцій лише в частині 8374.65
грн.

З огляду на те, що відповідач в
добровільному порядку не сплатив
штрафні санкції в сумі 8374.65 грн.,
застосовані до нього даним рішенням,
вказана сума підлягає стягненню в
судовому порядку.

Посилання відповідача на
протиправність проведеної податковим
органом перевірки вірно не взято до
уваги судом першої інстанції, оскільки
відсутність запису про її проведення у
журналі реєстрації перевірок магазину
с. Підгірне Старокостянтинівського
району та непредставлення
інспекторами податкової служби перед
початком перевірки службових
посвідчень не можуть служити підставою
для несплати відповідачем штрафних
(фінансових) санкцій, застосованих до
нього, за результатами такої перевірки.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, що відповідно до
пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нової постанови про часткове
задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кооперативного
підприємства «Харчовик»
Старокостянтинівського районного
споживчого товариства задовольнити
частково.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року по справі № 2а-51/10/2270 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області до
Кооперативного підприємства
«Харчовик» Старокостянтинівського
районного споживчого товариства про
стягнення заборгованості задовольнити
частково.

Стягнути з Кооперативного
підприємства «Харчовик»
Старокостянтинівського районного
споживчого товариства на користь
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області заборгованість
зі сплати штрафних (фінансових) санкцій
в сумі 8374.65 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський