Справа № 824/2960/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/2960/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого - судді Маренича І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області до
ОСОБА_1, суд -

В С Т А Н О В И В :

Кіцманська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (далі-Позивач) звернулася з
адміністративним позовом (з
урахуванням уточнення позовних вимог
та ухвали про залишення без розгляду в
частині позовних вимог від 18.11.2014 року)
до ОСОБА_1 (далі-Відповідач) про
стягнення податкового боргу в сумі 5776,37
грн.

В обґрунтування позовних вимог
Кіцманська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області зазначає, що станом на 30 жовтня
2014 року у відповідача наявний
податковий борг по орендній платі за
землю в сумі 5509,13 грн. та по єдиному
податку в сумі 267,24 грн.

Зазначений податковий борг визначений
платнику податків згідно поданих ним
податкових декларацій з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) та у зв'язку з
несвоєчасною сплатою ставки єдиного
податку.

Представник позивача до початку
судового розгляду подав суду
клопотання, в якому просив розглянути
справу в порядку письмового
провадження, позовні вимоги просив
задовольнити у повному обсязі (з
урахуванням уточнення позовних вимог
та ухвали про залишення без розгляду в
частині позовних вимог від 18.11.2014 року).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Відповідно із ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта. На
підставі вище викладеного суд
приходить до висновку про можливість
розгляду справи у порядку письмового
провадження на підставі наявних
матеріалів.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є
фізичною особою-підприємцем, який
зареєстрований Кіцманською районною
державною адміністрацією Чернівецької
області з 11.02.1994 року та взятий на облік,
як платник податків.

14.04.2014 року працівниками Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
проведена камеральна перевірка
своєчасності сплати узгодженого
податкового зобов'язання по орендній
платі за землю з фізичних осіб за 2014
рік. За підсумками проведеної
перевірки складено Акт
№000349/117/1500/НОМЕР_1 від 14.04.2014 року.

Позивачем на адресу відповідача
сформовано та направлено податкову
вимогу форми «Ф» № 126-25 від 07.04.2014 року,
що підтверджується підписом про
отримання вказаної вимоги
відповідачем.

Станом на день розгляду справи у
відповідача наявна заборгованість по
орендній платі за землю в розмірі 5509,13
грн., яка виникла в результаті
несвоєчасної сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання, визначеного
згідно поданих податкових декларацій з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності) та по єдиному податку в
розмірі 267,24 грн.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 Податкового
кодексу України (далі ПК України)
платниками земельного податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.
Об'єктом оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні та земельні частки
(паї), які перебувають у власності.

Підпунктом 147 п. 14.1 ст. 14 ПК України
визначено, що плата за землю - це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Так, згідно статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законами.

Підпунктом 14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України визначено, що орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

Підпунктом 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, визначено, що
земельний податок - обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів (далі - податок для
цілей розділу XIII цього Кодексу).

Відповідно до п.288.7 ст.288 Податкового
кодексу України податковий період,
порядок обчислення орендної плати,
строк сплати та порядок її зарахування
до бюджетів застосовується відповідно
до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до п. 286.2 ст.286 Податкового
кодексу України платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Згідно із п.287.3 ст.287 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 175
Податкового Кодексу податковий борг -
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.41.5 статті 41 Податкового
Кодексу України, контролюючими
органами та органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 59.1 ст.59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає такому платнику податків
податкову вимогу.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового
кодексу України орган стягнення - орган
державної податкової служби,
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податків.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України визначено, що податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків
(п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги викладені
обставини, а також враховуючи, що
відповідач не виконав обов'язку
платника податку, передбаченого
податковим законодавством, не сплатив
у добровільному порядку
заборгованість по земельному податку
за землю в розмірі 5509,13 грн. та по
єдиному податку в розмірі 267,24 грн. суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" від 8.07.2011 р. №
3674-VI позивач звільнений від спалити
державного мита. Тому суд не стягує
судові витрати з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 79, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідн. код НОМЕР_1)
податковий борг в сумі 5776,37 грн. (в тому
числі податковий борг по орендній
платі за землю в сумі 5509,13 грн. до
місцевого бюджету Мамаївської
сільської ради на рахунок 0147 код
отримувача 38053640 МФО 856135, податковий
борг по єдиному податку в сумі 267,24 грн.
до місцевого бюджету Мамаївської
сільської ради на рахунок 0147).

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя
І.В.
Маренич