Справа № 826/9705/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9705/14
інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
Інструменту Україна» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання незаконним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товару, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ Інструменту
Україна» звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів, в якому просить
визнати протиправним та скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці про визначення митної вартості
товару № 100270004/2014/310009/2 від 22.01.2014 р., що
визначений за другорядним-резервним
методом.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 серпня 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду та прийняти нову, якою у
задоволені адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ Інструменту
Україна» є юридичною особою, яка
здійснює господарську діяльність, у
тому числі зовнішньоекономічну,
пов'язану, зокрема, з зовнішньою
торгівлею (оптовою та роздрібною)
залізними виробами, водопровідним і
опалювальним устаткуванням і
приладдям до нього.

28.04.2011 року позивачем (Покупець)
укладено з Підприємством «MATRIZE Handels-GmbH»
(Продавець), China (Китай),
зовнішньоекономічний контракт №
CH-MIU/28/0411, відповідно до якого, Продавець
продав, а Покупець придбав на умовах FOB
Шанхай згідно Інкотермс -2000 товари в
асортименті, згідно Специфікацій на
кожну окрему партію товару.

21.01.2014 року позивачем, шляхом подання
електронної митної декларації №
100270004/2014/339011 заявлено до митного
оформлення отриманий від Підприємства
«MATRIZE Handels-GmbH» за вищевказаним
контрактом товар: інструменти ручні в
асортименті.

За результатами розгляду поданих
документів, відповідачем було прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів № 100270004/2014/310009/2 від
22.01.2014 року, а товар було випущено в
вільний обіг за митною декларацією від
22.01.2014 року № 100270004/2014/339035.

Передумовами для прийняття
відповідачем оскаржуваного рішення
стало те, що документи подані позивачем
до митного оформлення та які
підтверджують числові значення
складових митної вартості товару
містять розбіжності.

Позивачем було надмірно сплачено митні
платежі та збори на загальну суму 13 970,30
грн., а саме: мита 4090,44 грн., податку на
додану вартість - 9879,86 грн.

Скориставшись своїм правом,
передбаченим п. 8 ст. 55 Митного кодексу,
в порядку адміністративного
оскарження, позивачем супровідним
листом від 04.04.2014 року № 57/3 було надано
митному органу додаткові документи, що
вимагалися відповідачем для
підтвердження заявленої митної
вартості задекларованого товару.

Листом від 17.04.2014 року № 4815/1/26-70-63-04
Київська міжрегіональна митниця
Міндоходів повідомила, що надані
додаткової документи прийняті до
уваги, але не можуть бути прийняті як
такі, що підтверджують заявлену митну
вартість товару, а, отже, Київська
міжрегіональна митниця не вбачає
підстав для перегляду рішення про
коригування митної вартості товарів №
100270004/2014/310009/2 від 22.01.2014 року

За результатами адміністративного
оскарження рішення про коригування
митної вартості товарів № 100270004/2014/310009/2
від 22.01.2014 року, Міністерством доходів і
зборів України листом від 04.06.2014 року №
9973/6/99-99-24-02-06-15, надано відповідь,
відповідно до якої відсутні підстави
для розгляду скарги, оскільки
декларантом не було надано всіх
документів, які підтверджують заявлену
митну вартість товару в тлумаченні
Закону України «Про звернення
громадян».

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
відповідачем рішенням про коригування
митної вартості товарів, звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України про його
скасування.

У розгляді цієї справи суд попередньої
інстанції дійшов висновку про
протиправність спірного рішення про
коригування митної вартості товарів.

Колегія суддів підтримує правову
позицію окружного адміністративного
суду, з огляду на наступне.

У статті 4 Митного кодексу України
(надалі за текстом - «МК України»)
надано визначення термінів, що
вживаються у ньому, розкрито і зміст
терміну «митний контроль» - це
сукупність заходів, що здійснюються з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку.

За приписами частини 1 статті 318 МК
України митному контролю підлягають
усі товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 52 МК України заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 53 МК України
визначено, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

За змістом статті 54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. За
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 названої статті МК
України органу доходів і зборів, з
метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, надано право
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Згідно частини 3 статті 53 МК України у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 54 МК
України орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

За приписами ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний. Основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, підстав для коригування митної
вартості товару у Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів не
було.

Декларантом були надані усі документи,
передбачені ст. 53 Митного кодексу
України на підтвердження митної
вартості ввезеного на митну територію
товару.

Також на вимогу митниці та на
підтвердження заявленої митної
вартості надавались додаткові
документи.

Посилання відповідача на те, що на
вимогу органу доходів та зборів
позивачем були надані не всі документи,
обґрунтовано не взято судом до уваги,
оскільки за приписами наведених
правових норм у випадку виникнення
обґрунтованих сумнівів митний орган
повинен витребовувати, а позивач -
надавати лише ті докази, які можуть
підтвердити або спростувати такі
сумніви.

Тобто, необхідність подачі додаткових
документів має бути обумовлена тим, які
факти в аспекті митної вартості товару
мав на меті встановити (спростувати)
митний орган.

Водночас, аналіз наданих ТОВ «Світ
Інструменту» первинних документів
свідчить про дотримання позивачем
спеціальних вимог щодо
документального підтвердження митної
вартості товарів.

Помилковим є твердження Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про те, що надані позивачем платіжні
документи не відповідають умовам
контракту.

Пунктом 5.1 контракту № CH-MIU/28/0411
передбачено, що оплата здійснюється
протягом 30 календарних днів після
відвантаження.

Водночас, саме по собі порушення
позивачем строків розрахунків не
свідчить про неправильність
декларування митної вартості товару.

Крім того, ТОВ «Світ Інструменту» було
подано до органу доходів та зборів
копію додаткової угоди № 4 від 28.02.2014
року до контракту № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011
р., якою термін розрахунків продовжено
до 180 днів.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що місцевим
адміністративним судом при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права, а
твердження скаржника про те, що позивач
не забезпечив переклад митної
декларації країни-відправника є
помилковим, оскільки за змістом ст. 254
МК України такий переклад здійснюється
лише на вимогу органів доходів і зборів
та тільки у разі, якщо дані, які
містяться в них, є необхідними для
перевірки або підтвердження
відомостей, зазначених у митній
декларації.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28 серпня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 13.11.2014
року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.