Справа № 183/3920/14
Суддя: Березюк В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/3920/14
№ 2-а/183/215/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

03.11.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючого - судді Березюк В.В.,

за участю секретаря Тен І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовомОСОБА_1до Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області про визнання протиправними дій
та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

10червня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, в якому просить:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо нарахування
одноразової компенсації як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, який
став інвалідом II групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи,в розмірі
меншому, ніж встановлено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(надалі - Закон) та невиплати протягом
одного місяця з дня встановлення
інвалідності одноразової компенсації;

- визнати протиправними дії
відповідача щодо виплати позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, який став інвалідом II групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи, в
розмірі меншому ніж встановлено ст. 48
Закону;

-зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити позивачу суму одноразової
компенсації як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, який став інвалідом II групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відповідно до ст. 48 Закону у розмірі
сорока п'яти мінімальних заробітних
плат, визначених на момент виплати;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок та здійснити виплату
недоплаченої позивачу суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік
відповідно до ст. 48 Закону, виходячи з
розміру п'яти мінімальних заробітних
плат, визначених на момент виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані правом
позивача як учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, який став інвалідом II групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
на отримання одноразової компенсації
та щорічної допомоги на оздоровлення
за 2013 рік у розмірах, встановлених
Законом в редакції, відновленої згідно
рішення Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, а також
тим, що Кабінетом Міністрів України не
приймались нормативно-правові акти
щодо встановлення на 2013-2014 роки інших
розміріводноразової компенсації та
щорічної допомоги на оздоровлення на
виконання п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2013 рік», а Законом України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» Кабінет Міністрів України взагалі
не наділяється таким правом.

Однак на порушення вимог ст. 48 Закону
позивачу у вересні 2013 року було
виплачено щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік у розмірі 100,00
грн., а одноразова компенсація
нарахована у 2014 році лише у розмірі 284,40
грн. та не сплачена до теперішнього
часу.

Відповідач заперечень на позов не
надав.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином, причини неявки суду
невідомі, а тому, у відповідності до ст.
122 КАС України, суд вирішив розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС першої категорії
та інвалідом ІІ групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від20.03.2014 року, посвідченням
серії НОМЕР_2 від 13.03.2014 року (а.с.8).

Виплата позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, передбаченої ст. 48
Закону, за 2013 рік здійснено
відповідачем 13 вересня 2013 року у
розмірі 100,00 грн. (а.с.6) з посиланням на
Постанову Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 № 562 (надалі - Постанова
КМУ №562). Відповідачем також нарахована
позивачу у травні 2014 року одноразова
компенсація як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що став інвалідом ІІ групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи, в
розмірі 284,40 грн. (а.с.7) з посиланням на
Постанову Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 (надалі -
Постанова КМУ №836), яка не виплачена до
теперішнього часу.

Дії відповідача щодо нарахування
позивачу одноразової компенсації та
нарахування і виплати щорічної
допомоги на оздоровлення, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що став інвалідом
ІІ групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі, меншому ніж
встановлено Законом, є протиправними з
огляду на наступне.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону
України №107-VІ від 28.12.2007 року "Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" текст
статті 48 Закону викладено в наступній
редакції: «Одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України». Вказаний закон
набрав чинності з 01 січня 2008 року.

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Рішенням Конституційного суду України
№10-рп від 22.05.2008 року визнано
неконституційним, зокрема, п. 28 розділу
ІІ Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік" від 28.12.2007 року щодо
викладення положень ст. 48 Закону в
новій редакції, а отже поновила свою
дію первісна редакція ст. 48 Закону, яка
діяла до внесення цих змін. В
подальшому зміни у вказану норму не
вносились, її дія не зупинялась.

Однак, відповідно до п. 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що у 2013 році норми і положення ст. 48
Закону застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Згідно п. 6-7 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік», встановлено, що у 2014
році норми і положення, зокрема, ст. 48
Закону застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Прикінцеві положення вказаного Закону
було доповнено п. 6-7 згідно із Законом
України від 31.07.2014 року №1622-VII, який
набув чинності 16.08.2014 року. Тобто до
внесення вказаних змін Закон України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» взагалі не містив будь-яких
обмежень чи особливого порядку
застосування положень ст. 48 Закону.

Проте, з 22 травня 2008 року по теперішній
час нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України щодо встановлення
розмірів виплат одноразової
компенсації та щорічної допомоги на
оздоровлення особам, визначеним
Законом, не приймалися. Тобто Кабінетом
Міністрів України у 2013-2014 роках таке
право використано не було, а тому
вказані нормиЗаконів України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2014
рік»не підлягають застосуванню під час
визначення розміру виплат,
передбачених ст. 48 Закону.

Так, згідно абз. 3 ч.1, ч.ч. 3, 6 ст.48 Закону в
редакції, відновленої згідно рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008, одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, інвалідам II групи
виплачується в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат.Виплата здійснюється з
мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення
інвалідності чи втрати
годувальника.Виплати, зазначені в цій
статті, провадяться протягом одного
місяця з дня встановлення інвалідності
чи смерті потерпілого.

Відповідно до абз. 2, 4 ч. 4, ч. 7 ст. 48
Закону в редакції, відновленої згідно
рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008, щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії та
інвалідам II групи повинна
виплачуватися у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати. Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
мінімальна заробітна плата у 2014 році
встановлена у розмірі 1 218,00 грн.

Застосування ж відповідачем положень
Постанов КМУ №№ 836, 562 при нарахуванні
одноразової компенсації, нарахуванні і
виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік є неправомірним,
оскільки, по-перше, зазначені Постанови
КМУ, з урахуванням рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року № 10-рп/2008, суперечать положенням
ст. 48 Закону, а по-друге, зазначені
Постанови КМУ не можна розглядати як
нормативно-правові акти, направлені на
реалізацію вищезазначених прикінцевих
положень Законів України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», оскільки їх було прийнято у 1996 і
2005 роках і не може бути застосовано до
спірних правовідносин у попередньому
та поточному бюджетному році.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
іншими підзаконними нормативними
актами, нарахування та виплата
позивачу одноразової компенсації і
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік повинно здійснюватися
відповідно до ст. 48 Закону.

Відсутність грошових коштів на виплату
одноразової компенсації та щорічної
допомоги на оздоровлення в даному
випадку не позбавляє позивача, що має
статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
права на отримання цих виплат. Закон не
обмежує таке право наявністю
фінансування з боку держави.

Враховуючи те, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу
одноразової компенсації у розмірі
сорока п'яти мінімальних заробітних
плат і щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат та поклала
виконання цього обов'язку на органи
соціального захисту населення за
місцем проживання позивача, але вони не
вчинили жодної дії для нарахування цих
коштів та їх виплати в зазначених
розмірах, суд вважає, що вони не
виконали своїх обов'язків без поважних
причин.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги є правомірними та
підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 9, 71, 122, 158, 160 - 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1-
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області щодо нарахування
ОСОБА_1одноразової компенсації, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії, який
став інвалідом II групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі
меншому ніж встановлено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
та

зобов'язати Управління соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1суму
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю,в розмірі 45 (сорока
п'яти) мінімальних заробітних плат
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої на час визначення
інвалідності з урахуванням попередніх
нарахувань.

Визнати протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, який
став інвалідом II групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі
меншому ніж встановлено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
та

зобов'язати Управління соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1суму
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік в розмірі 5 (п'яти) мінімальних
заробітних плат відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої на час виплати, з
урахуванням здійснених за вказаний
період фактичних виплат.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області.

Суддя
В.В. Березюк