Справа № 686/19691/14-а
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в
складі

судді Заворотної О.Л.,

при секретарі Д'якович О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Хмельницькому адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії, -

встановив:

В вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом про
визнання дій управління Пенсійного
фонду в м. Хмельницькому протиправними
та зобов'язання вчинити дії щодо
перерахунку пенсії, в якому просить суд
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Хмельницькому
неправомірними, щодо відмови у
включенні суми індексації,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення
пенсії, як державному службовцю,
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому, здійснити
перерахунок пенсії з 16.03.2014р.,
враховуючи суми індексації заробітної
плати, матеріальну допомогу на
оздоровлення. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що вона отримує
пенсію за віком, як державний
службовець, відповідно до Закону
України «Про державну службу».
Звернувшись до відповідача із заявою
про перерахунок пенсії, відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
врахуванням суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення, 21.08.2014р.
отримала відмову в перерахунку пенсії,
у зв'язку з чим звернулась до суду.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала та просить задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечує,
просить відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позов слід задовольнити з
наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому та отримує пенсію за
віком, як державний службовець
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу», право на одержання
пенсії державних службовців мають
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків не менше 25 років, для жінок не
менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу»
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України від 24 березня 1995 року
№108/95-ВР «Про оплату праці», заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Таким чином, судом встановлено, що
Управлінням пенсійного фонду України
необхідно було при здійсненні
призначення позивачу пенсії, як
державному службовцю, керуватися ст. 37
ЗУ «Про державну службу» в редакції
чинній на момент призначення пенсії,
якому було передбачено, що на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством України пенсійного
віку за наявності загального трудового
стажу для чоловіків - не менше 25 років,
для жінок - не менше 20 років, у томі
числі стажу державної служби - не менше
10 років. Зазначеним особам
призначаються в розмірах 80 відсотків
від суми їх посадового (чинного) окладу
з урахуванням надбавок передбачених
цим Законом. Пенсія державному
службовцю виплачується від його
заробітку одержаного після виходу на
пенсію.

Крім того, отримані особою виплати, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
для обчислення пенсії.

Наведене відповідає рішенню
Верховного Суду України у справі №
21-430а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС
України є обов'язковим для всіх судів.

З довідок про складові заробітної
плати, виданих управлінням культури,
національностей та релігій
Хмельницької ОДА від 10.09.2014року № 03-1824,
вбачається, що ОСОБА_1 виплачувалась
індексація заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
правомірності своїх дій та
бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд
може прийняти постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
у сфері публічно правових відносин з
боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 37, 37-1
Закону України «Про державну службу»,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 1, 2, 5, 11, 71, 72, 122, 159-163,
167, 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати відмову управління Пенсійного
фонду у місті Хмельницькому щодо
включення суми індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення для призначення пенсії
ОСОБА_1 протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у місті Хмельницькому
здійснити нарахування та виплату
пенсії ОСОБА_1 з 16 березня 2014р., в
розмірі 80 відсотків включивши до сум
заробітної плати, для обчислення
пенсії, суми індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення відповідно до довідки №
03-1824 від 10.09.2013р., з урахуванням
виплачених сум.

Постанова підлягає негайному
виконанню в межах стягнення за один
місяць.

Стягнути з Державного бюджету на
користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі
73,08грн.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: