Справа № 804/17656/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дастік» до
державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2014 року Дніпропетровським окружним
адміністративним судом відкрито
провадженні в адміністративній справі
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Дастік» до
державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить:

- визнати протиправним дії ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
невизнання податковою та відмови у
прийнятті декларації товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік» з
податку на додану вартість звітної за
вересень 2014 року;

- скасувати рішення ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
невизнання податковою та відмову у
прийнятті декларації товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік» з
податку на додану вартість звітної за
вересень 2014 року;

- визнати декларацію товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік» з
податку на додану вартість звітну за
вересень 2014 року такою, що подана у
момент фактичного її отримання, тобто 21
жовтня 2014 року;

- зобов'язати ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відобразити показники (дані)
податкової декларації товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік» з
податку на додану вартість звітної за
вересень 2014 року з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі картці
особового рахунку товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік».

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що податковим органом
неправомірно відмовлено позивачу у
прийняття податкової декларації з
податку на додану вартість за вересень
2014 року з підстав відсутності в
декларації достовірного обов'язкового
реквізиту «дата подання декларації».

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, до суду було
надано клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження. Також
надано заперечення проти позову, в яких
зазначено, що в декларації позивача за
вересень 2014 року та додатках до неї
відсутні достовірні обов'язкові
реквізити оскільки платником
зазначено дату подання декларації
20.10.2014 року, тоді як фактично декларація
подана 21.10.2014 року, у зв'язку з чим дії
податкового органу є правомірними тому
відсутні підстави для задоволення
позову.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Отже, враховуючи зазначені вище
підстави, суд вирішив розглянути
справу у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази суд встановив.

Згідно частин 1 та 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Таким чином, вирішуючи
адміністративний спір суд повинен
з'ясувати, чи допущені суб'єктом
владних повноважень порушення при
прийнятті рішень, вчиненні дій чи
бездіяльності та чи порушенні права та
інтереси позивача цими рішенням, дією
чи бездіяльністю.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дастік»
зареєстроване як юридична особа 09.01.2014
року та з 10.01.2014 року перебуває на
податковому обліку в ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

20.10.2014 року директором товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік»
складено та підписано податкову
декларації з податку на додану
вартість за звітний (податковий) період
вересень 2014 року, яку, як вбачається зі
штампу ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, отримано податковим органом
21.10.2014 року.

Листом від 22.10.2014 року № 36680/10/04-63-18-03
«Про те, що звітність не вважається
податковою декларацією» податковий
орган повідомив позивача про те, що
звітна декларація з податку на додану
вартість за вересень 2014 року заповнена
з порушенням вимог п.48.3 ст. 48
Податкового кодексу України, а саме - у
декларації, наданій до ДПІ, відсутні
достовірні обов'язкові реквізити: у
декларації з податку на додану
вартість «дата подання» платником
зазначена « 20.10.2014 року», тоді як
фактично «звітна» декларація з
додатками надана 21.10.2014 року.

Таким чином, згідно п.48.7 ст. 48 та п.49.8 ст.
49 Податкового кодексу України
надіслана декларація з податку на
додану вартість зі статусом «звітна»
за вересень 2014 року не вважається
податковою.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - це документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до п.48.1 ст. 48 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання. Форма податкової
декларації повинна містити необхідні
обов'язкові реквізити і відповідати
нормам та змісту відповідних податку
та збору.

Згідно вимог п.48.2 та 48.3 ст. 48
Податкового кодексу України
визначається, що обов'язкові реквізити
- це інформація, яку повинна містити
форма податкової декларації та за
відсутності якої документ втрачає
визначений цим Кодексом статус із
настанням передбачених законом
юридичних наслідків. Податкова
декларація повинна містити такі
обов'язкові реквізити: тип документа
(звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Форма та порядок заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість затверджені Наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 13.11.2013 року № 678.

Відповідно до п.49.1 ст. 49 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків.

Згідно п.49.3 ст. 49 Податкового кодексу
України податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, в один із таких способів: а)
особисто платником податків або
уповноваженою на це особою; б)
надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення; в)
засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Вимогами п.49.8 п.49.9 ст. 49 Податкового
кодексу України передбачено, що
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу. Під
час прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають. За умови дотримання
платником податків вимог цієї статті
посадова особа контролюючого органу, в
якому перебуває на обліку платник
податків, зобов'язана зареєструвати
податкову декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Відповідно до п.49.10 ст. 49 Податкового
кодексу України відмова посадової
особи контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин, не визначених цією статтею, у
тому числі висунення будь-яких не
визначених цією статтею передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Відповідно до п.49.11 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі подання
платником податків до контролюючого
органу податкової декларації,
заповненої з порушенням вимог пунктів
48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

З урахуванням вищевикладеного суд
вважає лист відповідача від 22.10.2014 року
№ 36680/10/04-63-18-03 саме рішенням про відмову
у прийнятті декларації.

Як встановлено судом та матеріалами
справи підтверджено, що підставою для
прийняття вказаного рішення стала
наявність розбіжностей між датою
подання декларації, зазначеної
позивачем як 20.10.2014 року та фактичними
отриманням вказаної декларації
податковим органом, тобто 21.10.2014 року.

Пунктом 203.1 ст. 203 Податкового кодексу
України визначено, що податкова
декларація подається за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

В даному випадку звітним (податковим)
періодом є вересень 2014 року, тобто
позивач повинен був подати податкову
декларацію за вказаний період в строк
до 20.10.2014 року, проте фактично подав
21.10.2014 року, що не заперечується
сторонами по справі.

Як вже було зазначено судом вище, дата
подання податкової декларації
вважається саме дата реєстрації
податкової декларації в контролюючому
органі, яка як правило є датою її
фактичного отримання контролюючим
органом. В даному випадку 21.10.2014 року.

Недотримання платниками податків
встановлених строків подання
податкової звітності є підставою для
застосування штрафних санкцій
визначених статтею 120 Податкового
кодексу України та не може бути причиню
для відмови у прийнятті податкової
декларації.

Судом з'ясовано, що податкова
декларація з податку на додану
вартість за вересень 2014 року містить
всі необхідні реквізити, передбачені
п.48.3 та п.48.4 ст. 48 Податкового кодексу
України, всі цифри та букви у ній
відображені та підписана платником
податку на додану вартість, а також
відповідає формі податкової
декларації, що затверджена наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 13.11.2013 року № 678.

Таким чином, суд вважає ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
від 22.10.2014 року № 36680/10/04-63-18-03
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Водночас, суд звертає увагу, що у
відповідності до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 15.06.2012 року № 1503/12/13-12 «Щодо відмови
у прийнятті податкових декларацій»
вимоги про зобов'язання податкового
органу прийняти податкову декларацію,
визнання протиправними рішення, дії,
бездіяльності податкового органу,
визнання поданої декларації
податковою звітністю, визнання
податкової декларації поданою варто
розглядати як вимогу про визнання
протиправною відмови у прийнятті
податкової декларації, поданої
платником податків на певну дату. Таким
чином, вимога про визнання
протиправними дій відповідача щодо
невизнання та відмови у прийнятті
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість за вересень
2014 року є тотожною позовній вимозі про
скасування рішення про невизнання
податковою декларації ТОВ «Дастік», а
тому ці вимоги задоволенню не
підлягають.

Згідно п. 49.13. ст. 49 Податкового кодексу
України у разі якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови контролюючим органом
(посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом.

В своєму інформаційному листі Вищий
адміністративний суд України від 15.06.2012
року № 1503/12/13-12 «Щодо відмови у
прийнятті податкових декларацій»
зазначив, що задоволення судом
позовних вимог щодо визнання
протиправною відмови прийняти
податкову декларацію означає, що
відповідне рішення не створило жодних
правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі пункту 49.13 статті 49
Податкового кодексу України. Тому в
такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином.

З урахуванням вищевикладеного суд
зазначає, що податкова декларація з
податку на додану вартість є такою, що
подана у момент фактичного її
отримання ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, тобто 21.10.2014 року.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача відобразити показники
(дані) податкової декларації
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дастік» з податку на
додану вартість звітної за вересень 2014
року з додатками в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі картці особового рахунку
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дастік» суд
зазначає.

Механізм ведення територіальними
органами Міністерства доходів і зборів
України оперативного обліку податків,
зборів, митних платежів, єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів визначений
Порядком ведення органами
Міністерства доходів і зборів України
оперативного обліку платників
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на обов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 05.12.2013 року № 765,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.02.2014 року за № 217/24994
(далі - Порядок № 765).

Відповідно до пунктів 8, 9 розділу 1
Порядку № 765, супроводження єдиного
технологічного процесу
автоматизованої обробки інформації
щодо обліку податків, зборів, митних
платежів, передоплати та єдиного
внеску здійснюється територіальними
органами Міндоходів відповідно до
функціональних повноважень.
Використання в інформаційній системі
спеціального кодування всіх операцій з
обліку податків, зборів, митних
платежів, передоплати та єдиного
внеску забезпечує на робочих місцях
посадових осіб територіальних органів
Міндоходів автоматизоване ведення
інтегрованої картки платника та
підтримання в актуальному стані
інформаційної системи, яка дає змогу
формувати звітність, довідкову
інформацію тощо.

За даними оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
коштів передоплати та єдиного внеску
Міндоходів та його територіальними
органами в автоматичному режимі
формуються звітність і зведена
інформація про нарахування та
надходження податків, зборів, митних
платежів, коштів передоплати, єдиного
внеску, податковий борг, недоїмку із
сплати єдиного внеску відшкодування
податку на додану вартість, результати
перевірочної роботи, розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу), надміру сплачених
сум платежів та єдиного внеску тощо (п.
11 розділу 1 Порядку № 765).

Дані про надходження податків, зборів,
митних платежів, передоплати та
єдиного внеску відображаються
територіальним органом Міндоходів, на
який покладено функції з ведення
обліку відповідного платежу, в
інтегрованій картці платника і в
реєстрі надходжень та повернень у день
отримання від органів Державної
казначейської служби України
відомостей про зарахування та
повернення надміру сплачених платежів
у вигляді електронного реєстру
розрахункових документів (п. 5 розділу IV
Порядку № 765).

Відповідно до ст. ст. 54 - 60 Податкового
кодексу України, формування та
визначення сум податкового боргу та
направлення податкових повідомлень -
рішень та податкових вимог на адресу
платника податку здійснюється на
підставі відповідних баз даних, які
відображені в інтегрованих картках
платника податку.

Таким чином, наведені положення
законодавства дають підставу для
висновку про наявність у платника
податків матеріально - правового
інтересу в тому, щоб дані інтегрованих
карток платника податків та
електронних баз податкової звітності
правильно відображали фактичний стан
платежів до бюджету та задекларовані
платником податків показники.

Отже, позовні вимоги щодо необхідності
зобов'язання відповідача внести зміни
до особового рахунку позивача,
відобразивши в обліковій картці
особового рахунку відповідні дані, які
містяться у поданої позивачем
звітності, є обґрунтованими і такими що
підлягають задоволенню.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст. 7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст. 9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

П О С Т А Н О В И В
:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік»
до державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати
рішення державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 22.10.2014 року № 36680/10/04-63-18-03.

Визнати декларацію товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік» з
податку на додану вартість за період
вересень 2014 року з додатками такою, що
подана у момент фактичного її
отримання, тобто 21.10.2014 року.

Зобов'язати державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відобразити показники (дані)
податкової декларації товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік» з
податку на додану вартість за період
вересень 2014 року з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку товариства з
обмеженою відповідальністю «Дастік».

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
06.11.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді В.В. Горбалінський
В.В. Горбалінський
А.О. Кошля