Справа № 2а-19219/09/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року

Справа № 147682/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 06
серпня 2012 року у справі за позовом
Прокурора міста Луцька в інтересах
держави в особі Територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Волинській області до
ОСОБА_1 про стягнення фінансових
санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2009 року Прокурор міста
Луцька звернувся до суду в інтересах
держави в особі Територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Волинській області з
адміністративним позовом до ОСОБА_1, в
якому просив стягнути з відповідача
фінансову санкцію за допущене ним
порушення законодавства про
автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена
абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», згідно
постанови начальника Територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Волинській області від
27.11.2009 року, що складає 1700 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 06 серпня 2012
року позов задоволено. Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1700
грн.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив відповідач, який в
поданій апеляційній скарзі,
покликаючись на неправильність
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та порушення норм
права, просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні заявлених позовних вимог
відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що оскільки він у
вересні 2008 року не здійснював
діяльності по перевезенню пасажирів і
вантажів, тому не мав ліцензійних
карток на транспортний засіб.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скаргаи
не підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема згідно акту перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
від 2 вересня 2008 року № 75291 під час
проведення перевірки транспортного
засобу DAEWOO LANOS (номерний знак НОМЕР_1), що
належить ОСОБА_1, виявлено відсутність
ліцензійної картки транспортного
засобу, таксометру, відмітки про
проходження перед рейсового медогляду
водія та техогляду транспортного
засобу.

Постановою начальника Територіального
управління Головавтотрансінспекції у
Волинській області про застосування
фінансових санкцій від 27 жовтня 2008 року
№ 00847 за вчинення вищевказаного
порушення до ОСОБА_1 застосовано
фінансові санкції у розмірі 1700 грн.

Відповідачем була оскаржена постанова
про застосування фінансових санкцій №
00847 від 27 жовтня 2008 року до Волинського
окружного адміністративного суду. В
задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено. Ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 червня 2012 року вказану постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Відповідно до абзацу 3 частини першої
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються санкції
за: надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що відповідачем суму
фінансових санкції до Державного
бюджету не сплачено, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позовні вимоги про стягнення 1700 грн.
підставні та підлягають до
задоволення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 06
серпня 2012 року у справі №2а-19219/09/0370- без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська