Справа № 757/5789/14-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 757/5789/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Горкава
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Бєліцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Печерського
районного суду міста Києва від 09.04.2014
року у справі за її позовом до
Управління Пенсійного Фонду України,
управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва про
визнання бездіяльності, зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Печерського
районного суду міста Києва з позовом, у
якому просила визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України щодо відмови передачі
уповноваженому територіальному органу
її заяви для прийняття рішення про
поновлення виплати їй пенсії за віком
за межі України, зобов'язати
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва поновити їй виплату пенсії за
межі України за період з 07.10.2009 року.

Ухвалою Печерського районного суду
міста Києва від 18.03.2014 року
адміністративний позов за період з
07.10.2009 року по 08.09.2013 року залишено без
розгляду.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 09.04.2014 року в
задоволенні адміністративного позову
було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подала апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема, апелянт вказує на те,
що згідно рішення Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009
має право на поновлення виплати пенсії
за віком.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання позивач та відповідач в
судове засідання не з'явились,
фіксування звукозаписувальним засобом
при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з вересня
1994 року було призначено пенсію за
віком.

З серпня 1996 року позивач виїхала на
постійне місце проживання до держави
Ізраїль. У зв'язку з цим їй було
виплачено пенсію за шість місяців
наперед та припинено виплату пенсії в
Україні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

У зв'язку з прийняттям Конституційним
Судом України рішення від 07 жовтня 2009
року № 25-рп/2009 ОСОБА_2 01.12.2013 року
звернувся до Пенсійного фонду України
із заявою про поновлення виплати
пенсії. (а.с. № 17)

Листом від 26.12.2013 року № 18238/М-И в
задоволенні вказаної заяви було
відмовлено, що й стало підставою для
звернення до суду з даним позовом. (а.с.
№ 18)

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не має права на поновлення
виплати пенсії, оскільки проживає за
межами території України.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
вимогам закону.

Судом встановлено, що на час виїзду
позивача на постійне місце проживання
в державу Ізраїль положення п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" діяли у редакції, згідно
якої виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Між Україною та Ізраїлем відсутній
міжнародний договір, який би
передбачав виплату пенсії позивачу під
час її проживання в Ізраїлі.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 п.
2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" був визнаний таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно п. 2 рішення Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року №
25-рп/2009 положення Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Таким чином, положення п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" втратили чинність 07
жовтня 2009 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Виплата пенсії
поновлюється в порядку, передбаченому
частиною третьою статті 35 та статтею 46
цього Закону.

Згідно п. 3 та п. 15 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок)
поновлення виплати пенсії
здійснюється за заявою пенсіонера за
документами, що є у пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло на момент призначення цього виду
пенсії, та додатковими документами,
якщо такі будуть подані.

З огляду на те, що після прийняття
рішення Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 виникли
умови для поновлення виплати пенсії, а
позивач звернулася до Пенсійного фонду
України із відповідною заявою, колегія
суддів вважає, що ОСОБА_2 має право на
поновлення виплати пенсії.

Відмовляючи в задоволенні вимог
позивача про поновлення виплати пенсії
Пенсійний фонд України послався на те,
що рішення Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009
поширюється виключно на осіб, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон після його прийняття.

Однак, такі доводи Пенсійного фонду
України не ґрунтуються на вимогах
закону. Як раніше зазначалося,
положення Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення від 07 жовтня 2009 року №
25-рп/2009. Відтак, зазначене рішення
поширюється на всіх осіб, яким було
припинено виплату пенсії з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 49 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

За таких обставин колегія суддів
вважає, що у Пенсійного фонду України
були відсутні підстави для направлення
ОСОБА_2 листа з роз'ясненнями про те, що
рішення Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009
поширюється лише на тих осіб, які
виїхали за межі України після 07 жовтня
2009 року.

Разом з тим, до компетенції Пенсійного
фонду України не належить прийняття
рішення про поновлення виплати пенсії
чи про відмову в поновленні її виплати,
адже відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про
звернення громадян" якщо питання,
порушені в одержаному органом
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення.

Таким чином, Пенсійний фонд України,
отримавши заяву ОСОБА_2 про поновлення
виплати пенсії, зобов'язаний був
направити її за належністю до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва.

Оскільки Пенсійним фондом України такі
дії не були вчинені, колегія суддів
вважає необхідним визнати
протиправною його бездіяльність щодо
відновлення та виплати позивачу пенсії
за віком за межі України.

Також колегія суддів вважає необхідним
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва поновити та виплачувати пенсію
ОСОБА_2 за межі України.

Відповідно до п. 3 Порядку поновлення
виплати пенсії дійсно здійснюється за
заявою пенсіонера.

Як раніше зазначалося, ОСОБА_2 01.12.2013
року подала заяву про поновлення
виплати пенсії, а, отже, створила
залежні від неї передумови для
поновлення виплати пенсії. Зазначену
заяву не було надіслано до Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва не з вини
позивача, а внаслідок протиправної
бездіяльності Пенсійного фонду
України.

Оскільки позивач звернулась із заявою
про поновлення виплати пенсії 01.12.2013
року, тому колегія суддів вважає
необхідним зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва відновити
та виплачувати їй пенсію за віком саме
з цієї дати.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. В зв'язку з цим колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - задовольнити частково,
постанову Печерського районного суду
м. Києва від 09.04.2014 - скасувати та
прийняти нове рішення про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 41, 161, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду
міста Києва від 09.04.2014 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Пенсійного фонду України щодо
відновлення та виплати ОСОБА_2 пенсії
за віком, яка постійно проживає за
межами України - в Державі Ізраїль.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва відновити та виплачувати з 01.12.2013
року пенсію за віком ОСОБА_2, яка
постійно проживає за межами України - в
Державі Ізраїль.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено
07.11.2014 року

Головуючий суддя

Горбань Н.І.

Судді:

Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.