Справа № 2а-3091/12
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Справа №
162857/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Макарика В.Я.

суддів
Большакової О.О..

Глушка
І.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 01 червня 2012 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В
И В:

16.05.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив зобов»язати управління
провести нарахування та виплату пенсії
з 01.03.2010 року згідно поданої заяви від
15.03.2010 року з урахуванням показника
середньої заробітної плати по Україні
за 2009 рік, що передує року звернення за
перерахунок пенсії. Постанову звернути
до негайного виконання.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 01 червня 2012 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив позивач, який, покликаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги повністю.

Колегія суддів, у відповідності до ч.1
п.3 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
позивач звернувся до відповідача про
проведення перерахунку пенсії
відповідно до ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Позивачу проведено
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії, за 2007 рік.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що умови перерахунку пенсії,
визначені у постанові Кабінету
Міністрів України не відповідають
умовам, викладеним в ч.1 ст. 40, ч.4 ст. 42
Закону №1058-IV в редакції Закону від 09
липня 2003 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, та
вважає що даний позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав. Так, ч.
2 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон) встановлено
формулу заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії.

У редакції Закону від 9 липня 2003 року,
яка набрала чинності 1 січня 2004 року,
зазначена формула була такою: Зп = Зс х
(Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3
+... + Кзn); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи (абзаци другий -
шостий частини другої статті 40 Закону).

Відповідно до ч 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в редакції до
внесення змін Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. № 107-VI) у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 р. № 107-VI статтю 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
змінено та викладено в такій редакції:
у разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менше ніж 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону.

Цим же Законом до ст. 40 Закону було
внесено зміни згідно яких показник Зс
було змінено та викладено в такій
редакції Зс - (середня заробітна плата
(дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади у галузях
статистики, економіки, праці та
соціальної політики і фінансів.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказані вище
зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд апеляційної
інстанції враховує, що відповідно до ч.
2 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії визначається за
формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зс -
середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 22 травня 2008 року
відновлено дію положення частини
другої статті 40 та частини четвертої
статті 42 Закону у первинній його
редакції, які й підлягають
застосуванню.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», яким встановлено
порядок перерахунку пенсій особам, які
після її призначення продовжували
працювати, відмінний від того порядку,
який визначений частиною четвертою
статті 42 Закону, у редакції Закону від 9
липня 2003 року.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами, під
час розгляду та вирішення справ
зазначеної категорії застосуванню
підлягає Закон «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме нормативні
положення статті 42 цього Закону, що
діяли в редакції до скасування змін,
внесених за Законом України від 28
грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», та були і залишаються
чинними на момент проведення
перерахунку пенсії. Як зазначалося
вище, зі змісту цих положень випливає,
що під час перерахунку пенсії величина
середньої заробітної плати (доходу)
враховується та, яка використовувалася
під час призначення пенсії.

Колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують, постанова суду першої
інстанції ґрунтується на правильно
встановлених обставинах справи та з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд,
-

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 01 червня 2012 року у справі №
2а-3091/12 - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Я. Макарик

Судді
О.О.
Большакова

І.В. Глушко