Справа № 163/2675/14-а
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2675/14-а
Провадження № 2-а/163/72/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року Любомльський
районний суд Волинської області у
складі:

головуючого - судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Веремчука
В.С., Івашко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Любомль справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Любомльської
райдержадміністрації Волинської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

09 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Любомльської райдержадміністрації
Волинської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Свій позов мотивує тим, що вона надає
соціальні послуги ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що 02 вересня 2014 року вона
звернулася до відповідача із заявою
про призначення компенсації фізичним
особам, які надають соціальну допомогу
по догляду за хворою, яка не здатна до
самообслуговування і потребує
постійної сторонньої допомоги, однак 09
вересня 2014 року Управління праці та
соціального захисту населення
Любомльської райдержадміністрації
Волинської області відмовило їй у
призначенні вищезазначеної допомоги
на підставі акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
пенсіонера та висновку
Територіального центру соціального
обслуговування від 05.09.2014 року.

Зазначає, що з даним рішенням не згідна,
вважає його неправомірним та
незаконним.

На підставі викладеного, просить
визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Любомльської райдержадміністрації
Волинської області протиправними щодо
відмови у призначенні компенсації
фізичним особам, які надають соціальну
допомогу по догляду за хворою, яка не
здатна до самообслуговування і
потребує постійної сторонньої
допомоги та зобов'язати відповідача
призначити їй компенсацію, як фізичній
особі, що надає соціальну послугу по
догляду за хворою, яка не здатна до
самообслуговування і потребує
постійної сторонньої допомоги, з дня
подання заяви про призначення такої
компенсації.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, надала пояснення
аналогічні змісту позовної заяви та
додатково пояснила, що вона постійно
доглядає за своєю матір'ю, ОСОБА_5,
незважаючи на те, що на даний час
проживає окремо, і забезпечує їй
повноцінне життя. Просила суд позов
задовольнити.

Представник позивача, ОСОБА_2, позов
підтримала повністю, посилаючись на те,
що відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 29 квітня 2004 р.
№558, підставою визнання особи такою, що
потребує постійного стороннього
догляду є висновок
лікарсько-консультаційної комісії про
необхідність постійного стороннього
догляду та нездатність особи до
самообслуговування.

Представники відповідача, Веремчук В.С.
та Івашко Н.М., подали до суду
заперечення на позовну заяву, в яких
просили відмовити в задоволенні
позовних вимог, покликаючись на те, що
ОСОБА_1 проживає на відстані 4-х
кілометрів від місця проживання
ОСОБА_5, і тому фізично не може
здійснювати постійний сторонній
догляд, до того ж, позивачка
зобов'язана утримувати свою матір,
ОСОБА_5, відповідно до ст. 202 СК України.
Вказали, згідно висновку
Територіального центру соціального
обслуговування від 05.09.2014 року №368,
ОСОБА_5 частково втратила здатність до
самообслуговування, і тому не потребує
постійної сторонньої допомоги.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до Закону України «Про
соціальні послуги» та постанови
Кабінету Міністрів України від 29
квітня 2004 р. N 558, фізичним особам, які
надають соціальні послуги,
призначається компенсація.

У частині першій статті 1 Закону
України "Про соціальні послуги"
зазначено, що соціальні послуги - це
комплекс правових, економічних,
психологічних, освітніх, медичних,
реабілітаційних та інших заходів,
спрямованих на окремі соціальні групи
чи окремих громадян, які перебувають у
складних життєвих обставинах та
потребують сторонньої допомоги, з
метою поліпшення або відтворення їх
життєдіяльності, соціальної адаптації
та повернення до повноцінного життя.

Відповідно до «Порядку призначення і
виплати компенсації фізичним

особам, які надають соціальні послуги»
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 квітня 2004 р. N 558,
компенсації фізичним особам, які
надають соціальні послуги,
призначаються працездатним особам, які
не працюють та непрацюючим
пенсіонерам, котрі постійно надають
соціальні послуги. Мають право на
отримання соціальних послуг інваліди,
діти-інваліди, пенсіонери та хворі, які
не здатні до самообслуговування й
потребують постійного стороннього
догляду за умови, що вони не
обслуговуються соціальними службами.

Згідно п. 4 вищевказаного Порядку,
компенсація не призначається 1)
фізичним особам, які надають соціальні
послуги громадянам, яким призначено:
державну соціальну допомогу на догляд
відповідно до Закону України "Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам" або надбавку на догляд до
державної соціальної допомоги згідно
із Законом України "Про державну
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам"; надбавку
на догляд або державну соціальну
допомогу на догляд відповідно до
Законів України "Про пенсійне
забезпечення" і "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб"; відшкодування витрат на надання
послуг по догляду відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності";

2) фізичним особам, які надають
соціальні послуги і отримують допомогу
на догляд відповідно до Закону України
"Про психіатричну допомогу"; 3) фізичним
особам, які надають соціальні послуги
на платній основі; 4) самозайнятим
особам; 5) фізичним особам, які
проходять альтернативну (невійськову)
службу; 6) фізичним особам, які надають
соціальні послуги громадянам похилого
віку, інвалідам, хворим, які за
висновком лікарсько-консультаційної
комісії потребують постійного
стороннього догляду і не здатні до
самообслуговування та перебувають у
трудових відносинах, у тому числі на
умовах неповного робочого дня (крім
роботи вдома).

Судом встановлено, що 02 вересня 2014 року
ОСОБА_1 звернулася до відповідача із
заявою про призначення компенсації
фізичним особам, які надають соціальну
допомогу по догляду за хворою, яка не
здатна до самообслуговування і
потребує постійної сторонньої
допомоги.

Як вбачається з повідомлення
Управління праці та соціального
захисту населення Любомльської
райдержадміністрації Волинської
області від 09 вересня 2014 року №2177/2-14, їй
було відмовлено у призначенні
вищезазначеної допомоги на підставі
акту обстеження матеріально-побутових
умов проживання пенсіонера та висновку
Територіального центру соціального
обслуговування від 05.09.2014 року, в якому
зазначено, що ОСОБА_5 частково втратила
здатність до самообслуговування і
потребує лише часткової сторонньої
допомоги (а.с.5).

Проте, згідно виписки з постанови
лікарсько-консультаційної комісії ТМО
Любомльського та Шацького районів від
12 серпня 2014 року №1453, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, нездатна до
самообслуговування і потребує
постійного стороннього догляду (а.с.6).

В ч. 2 п. 6 Порядку зазначено, що
підставою визнання особи такою, що
потребує постійного стороннього
догляду є зокрема висновок
лікарсько-консультаційної комісії про
необхідність постійного стороннього
догляду та нездатність особи до
самообслуговування.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що
компенсація призначається: на час
встановлення групи інвалідності -
інвалідам I групи, інвалідність яких
встановлена безстроково та які згідно
з довідкою до акта огляду
медико-соціальною експертною комісією
потребують постійного стороннього
догляду; на час, протягом якого
особа, що подала заяву про
необхідність отримання соціальних
послуг, потребуватиме постійного
стороннього догляду.

Водночас, з копій трудової книжки
колгоспника НОМЕР_1, судом вбачається,
що ОСОБА_1 є непрацюючою особою (а.с.7-8).

Відповідно до п. 1 Порядку, щомісячна
компенсаційна виплата призначається
непрацюючим фізичним особам, які
постійно надають соціальні послуги
громадянам похилого віку,
інвалідам, дітям-інвалідам, хворим,
які не здатні до самообслуговування і
потребують постійної сторонньої
допомоги (крім осіб, що
обслуговуються соціальними службами).

При цьому, відповідно до листа
Міністерства праці та соціальної
політики України від 15.11.2005 року
№9278/0/14-05/014-4 родинні зв'язки між
отримувачем компенсації та
отримувачем соціальних послуг
значення не мають.

Згідно п. 6 Порядку, компенсація
призначається і виплачується
структурним підрозділом з питань
соціального захисту населення
районної, районної у м. Києві
державної адміністрації, виконавчого
органу міської ради за місцем
проживання, перебування особи, якій
надаються соціальні послуги, з дня
подання фізичною особою, яка надає
соціальні послуги, та особою, яка їх
потребує, заяв разом з документами.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 слід призначити
компенсацію, як фізичній особі, що
надає соціальні послуги по догляду за
ОСОБА_5, яка не здатна до
самообслуговування і потребує
сторонньої допомоги, з дня подання
заяви про призначення такої
компенсації, тобто з 02.09.2014 року.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 158-163, 167, 255 КАС
України, Закону України "Про соціальні
послуги" суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Любомльської
райдержадміністрації Волинської
області щодо призначення виплати
компенсації фізичним особам, які
надають соціальні послуги.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Любомльської райдержадміністрації
Волинської області призначити ОСОБА_1
компенсацію, як фізичній особі, що
надає соціальні послуги по догляду за
хворою, яка не здатна до
самообслуговування і потребує
сторонньої допомоги, з дня подання
заяви про призначення такої
компенсації, тобто з 02.09.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
в користь ОСОБА_1 73 (сімдесят
три) гривні 08 копійок судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Любомльського районного
суду
Павлусь О.С.