Справа № 572/4334/14-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"11" листопада 2014 р.
Справа № 572/4334/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області, ОСОБА_3 на постанову
Сарненського районного суду
Рівненської області від "08" жовтня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного
суду Рівненської області від 08 жовтня
2014 року позов задоволено частково.

Визнано противоправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_3
визначених статтями 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а
також щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
тобто прожиткового мінімуму для осіб,
що втратили працездатність, за період з
8 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року
включно.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
нарахувати та виплатити ОСОБА_3,
визначені статтями 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсію для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком а
також щомісячну додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
тобто прожиткового мінімуму для осіб,
що втратили працездатність, за період з
8 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року
включно з урахуванням проведених
виплат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити.

ОСОБА_3 також не погоджується з
прийняти рішенням та подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог та ухвалити нову постанову про
задоволення позову, зобов'язавши
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області призначити, нараховувати та
виплачувати позивачу пенсію у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком, щомісячно
і щомісячну додаткову пенсію за шкоджу,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 08.03.2014 р. та надалі, без обмеження
будь-яким строком.

Дослідивши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи та
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційних скарг виходячи з
наступного.

Встановлено, що позивач є інвалідом 3
групи і віднесена до 1-ї категорії осіб,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області та отримує додаткову пенсію, за
шкоду заподіяну здоров'ю та державну
пенсію, передбачену ст. ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак у
менших розмірах ніж передбачено
Законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-ХІІ передбачено, що
пенсії особам віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ,
яка визначає підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 3
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком. Згідно зі ст.50 цього
Закону інвалідам 3 групи віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяна
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії з віком. Виплата додаткової
пенсії відповідно до ст.53 зазначеного
Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Проте, ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" 23.11.2011 року
прийнято постанову № 1210 "Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
У відповідності до вказаної постанови
КМ України, позивачу провадиться
нарахування і виплата основної та
додаткової пенсій.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.50 та ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" і які обмежували права
інвалідів 3 групи, віднесених до
категорії 1 потерпілих від
Чорнобильської катастрофи щодо
призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком та призначення державної
пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 3 групі інвалідності в
розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій
за віком, Рішенням Конституційного
суду України у справі №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ч.4
ст.54 та ст.50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України "Про
державний бюджет України на 2011 рік",
"Про державний бюджет України на 2012 рік"
та "Про державний бюджет України на 2013
рік" втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня
2014 року є чинними і підлягають
застосуванню: ч.4 ст.54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в редакції,
відповідно до якої державна пенсія для
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по 3 групі
інвалідності не може бути нижчою 6
мінімальних пенсій за віком та ст.50
цього Закону України, в редакції,
відповідно до якої інвалідам 3 групи,
віднесеним до категорії 1 потерпілих
від Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору. Проблеми надання бюджетних
коштів Управлінню для виконання
покладених на нього обов'язків у
справах цієї категорії виходять за
межі заявлених вимог і судом не
розглядалися.

Вимога ОСОБА_3 про здійснення виплати
без обмеження будь-яким строком
задоволенню не підлягає, адже Закон
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" від 31 липня 2014 року № 1622-VII,
яким доповнено Прикінцеві положення
Закону України "Про Державний бюджет на
2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII
пунктом 6-7, який в свою чергу
встановлює, що норми і положення статей
20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" набув
чинності з 03.08.2014 року.

Таким чином, у період з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року підлягають застосуванню
норми Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" без будь-яких обмежень.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду 1-ї
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області, ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Сарненського
районного суду Рівненської області від
"08" жовтня 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області вул. Суворова,
8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34500

- ,