Справа № К/9991/35581/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/35581/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
про визнання неправомірними дій по
обчисленню пенсій, зобов'язання
здійснити перерахунок і стягнення
недоторканої та невиплаченої пенсії,
за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
на додаткову постанову Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від 11
листопада 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 7 квітня 2011
року, -

встановив:

Додатковою постановою Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від 11
листопада 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 7 квітня 2011 року, доповнено
постанову Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 23 березня 2010
року, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
провести перерахунок та виплату ОСОБА_4
пенсії по ІІ групі інвалідності
відповідно до статті 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон №
796-XII), встановивши її на рівні 8
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законодавством, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до статті 50 Закону
№ 796-XII, встановивши її на рівні 75%
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законодавством, за період
з 9 червня 2008 року і в подальшому до змін
в законодавстві, з урахуванням раніше
проведених виплат.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати додаткову постанову
Комунарського районного суду міста
Запоріжжя від 11 листопада 2010 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 7 квітня 2011 року і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
заяви позивача.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

За перевіркою матеріалів справи
вбачається, що у червні 2009 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом, у якому
просив визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
неправомірними, зобов'язати
відповідача перерахувати та виплатити
йому основну державну пенсію і
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до статей 50, 54
Закону № 796-XII з 1 жовтня 2006 року по
теперішній час та постійно здійснювати
таку виплату, виходячи з мінімальної
пенсії за віком, яка встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Постановою Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 23 березня 2010
року позов задоволено частково.
Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
щодо перерахунку пенсій позивачеві
відповідно до статей 50, 54 Закону № 796-XII
за період з 9 червня 2008 року по 23 березня
2010 року. Зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату ОСОБА_4
пенсії по ІІ групі інвалідності
відповідно до статті 54 Закону № 796-XII,
встановивши її на рівні 8 мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до статті 50 Закону № 796-XII,
встановивши її на рівні 75% мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, за період з 9 червня 2008
року по 23 березня 2010 року. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 8 вересня 2010
року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
задоволено частково, постанову
Комунарського районного суду міста
Запоріжжя від 23 березня 2010 року змінено
в частині кінцевого періоду здійснення
перерахунку ОСОБА_4 у встановленому
розмірі пенсії як інваліду Чорнобиля
ІІ групи, тобто до 31 грудня 2009 року. В
іншій частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

25 жовтня 2010 року позивач звернувся до
суду першої інстанції із заявою,
просить постановити додаткове судове
рішення, у якому зазначити, що виплату
пенсій у відповідності до статей 50, 54
Закону № 796-XII йому слід проводити у
подальшому та безстроково.

Додатковою постановою Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від 11
листопада 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 7 квітня 2011 року, доповнено
постанову Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 23 березня 2010
року, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
провести перерахунок та виплату ОСОБА_4
пенсії по ІІ групі інвалідності
відповідно до статті 54 Закону № 796-XII,
встановивши її на рівні 8 мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до статті 50 Закону № 796-XII,
встановивши її на рівні 75% мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, за період з 9 червня 2008
року і в подальшому до змін в
законодавстві, з урахуванням раніше
проведених виплат.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 168
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, що ухвалив судове рішення,
може за заявою особи, яка брала участь у
справі, чи з власної ініціативи
прийняти додаткову постанову чи
постановити додаткову ухвалу у
випадках, якщо: 1) щодо однієї із
позовних вимог, з приводу якої
досліджувалися докази, чи одного з
клопотань не ухвалено рішення; 2) суд,
вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення; 3) судом не вирішено питання
про судові витрати. Питання про
ухвалення додаткового судового
рішення може бути заявлено до
закінчення строку на виконання
судового рішення.

Задовольняючи 11 листопада 2010 року
заяву позивача про винесення
додаткового судового рішення, суд
першої інстанції дійшов висновку про
зобов'язання відповідача здійснювати
ОСОБА_4 виплату основної державної та
додаткової пенсій відповідно до статей
50, 54 Закону № 796-XII з 9 червня 2008 року і в
подальшому до змін в законодавстві. При
цьому Комунарський районний суд міста
Запоріжжя виходив з того, що виплата
пенсії носить постійний характер і
визначення кінцевого періоду виплати
пенсії є недоцільним. Однак приймаючи
таке додаткове судове рішення суд
першої інстанції залишив поза увагою,
що постанова Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 23 березня 2010
року рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 8 вересня 2010
року, яке є остаточним і касаційному
оскарженню не підлягає, була змінена в
частині кінцевого періоду здійснення
позивачеві перерахунку пенсії,
апеляційний суд виплату ОСОБА_4 пенсії
у встановленому розмірі обмежив 31
грудня 2009 року.

Таким чином, задовольняючи заяву
позивача про винесення по даній справі
додаткового судового рішення щодо
виплати пенсії в подальшому, суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
апеляційний суд, не встановив належним
чином, чи були законні підстави,
визначені статтею 168 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для постановлення додаткового
судового рішення.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя -
задовольнити частково.

Додаткову постанову Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від 11
листопада 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 7 квітня 2011
року - скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі міста
Запоріжжя про визнання неправомірними
дій по обчисленню пенсій, зобов'язання
здійснити перерахунок і стягнення
недоторканої та невиплаченої пенсії -
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.