Справа № 2517/8790/12
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2517/8790/12 Головуючий у 1-й
інстанції: Бездідько В.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 17 грудня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Даньківської
сільської ради Прилуцького району
Чернігівської області, третя особа:
ОСОБА_3 про визнання недійсним
рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з
позовом до Даньківської сільської
ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання
нечинним рішення сьомої сесії шостого
скликання Даньківської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області від 02.06.2011 року «Щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельні ділянки» у частині
затвердження технічної документації
із землеустрою документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку гр. ОСОБА_3, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 та видачі гр.
ОСОБА_3 державного акту на право
власності на вказану земельну ділянку;
визнання нечинним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
виданого гр. ОСОБА_3 на земельну ділянку
в АДРЕСА_1

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 17
грудня 2012 року в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного адміністративного
суду від 28 березня 2013 року постанову
суду першої інстанції скасовано та
провадження у справі закрито на
підставі пункту 1 частини 1 статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України, оскільки справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09 жовтня 2014 року
вищезазначену ухвалою Київського
апеляційного адміністративного
адміністративного суду скасовано, а
справу направлено для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції.

В порядку ст.41 КАС України в зв'язку з
неявкою у судове засідання осіб, які
беруть участю у справі фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанову суду
слід залишити без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням Даньківської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області сьомої (позачергової) сесії від
02 червня 2011 року затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
гр.ОСОБА_3, які знаходяться в АДРЕСА_1 та
с. Даньківка загальною площею - 0,5334 га, в
тому числі: АДРЕСА_1 - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд - 0.2413
га; та с. Даньківка - для ведення
особистого селянського господарства -
0.2921 га. Видати гр. ОСОБА_4 державні акті
на право власності на земельні ділянки.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
в частині затвердження технічноїу
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку гр.
ОСОБА_3, які знаходяться в АДРЕСА_1 - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд - 0.2413 га та видачу державного
акту на право власності на земельну
ділянку позивач звернулась до суду з
позовом про його скасування.

Єдиним доводом позивача, на підставі
якого слід скасувати оскаржуване
рішення позивач зазначає ту обставину,
що зазначеною ділянкою користувався
батько позивача, а на даний час позивач
користується нею.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 25 Закону України
"Про місцеве самоврядування" сільські,
селищні, міські ради правомочні
розглядати і вирішувати питання,
віднесені Конституцією України, цим та
іншими законами до їх відання.

Пунктом 10 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування" передбачено,
що акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним
в судовому порядку є невідповідність
його вимогам чинного законодавства
та/або визначеній законом компетенції
органу, який видав цей акт.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване рішення прийнято
відповідачем на підставі ст. 118 та ст.121
Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного
кодексу України (в редакції чинній на
час винесення рішення) громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
висновки конкурсної комісії (у разі
надання земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Судом апеляційної інстанції з наданих
документів встановлено, що ОСОБА_4
14.08.2008 р. звернувся до відповідача з
заявою про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.10).

Рішенням Даньківської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області від 20.08.2008 року надано дозвіл
ОСОБА_3 на оформлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку за
адресою АДРЕСА_1 на підставі ст. 116, 118, 121,
126 Земельного кодексу України.

Крім того, 13.07.2009 року комісією у складі
трьох членів, в присутності сільського
голови ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, було
проведено обмір земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_2 і встановлено межі
відносно суміжної ділянки за адресою
АДРЕСА_1

В результатів обміру земельної
ділянки, порушення меж ділянок не
виявлено, про що складено акт від 13.07.2009
р. (а.с.13).

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, підставою для прийняття
оскаржуваного рішення, стало подання
третьою особою наступних документів:

- технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку гр. ОСОБА_3 в АДРЕСА_1

- копія рішення 11 сесії 5 скликання
Даньківської сільської ради від 20.08.2008
року;

- довідку Даньківської сільської
ради №69 від 23.03.2009 року;

- схеми розташування земельної
ділянки;

- акту встановлення земельної межі
від 06.03.2010 року.

- висновку Управління держкомзему
Прилуцькому районі;

- позначки про визначення
кадастрового номера земельної ділянки

- технічного паспорту на об'єкт
нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1
виготовлений КП «Прилуцьким МЕТІ»
03.06.09р.

- угоди з ПП «Азімут» на розробку
технічної документації від 17.03.09р.

- план зйомки земельної ділянки в
АДРЕСА_1

- акт встановлення земельної межі
від 13.07.09р.

Частиною 9 ст. 118 Земельного кодексу
України ( в редкції чинній на час
винесення оскаржуваного рішення)
передбачено, що Районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що відповідач, при винесенні
оскаржуваного рішення, діяла в межах
повноважень та у спосіб, встановлений
чинним законодавством України, а тому
відсутні підстави для скасування
оскаржуваного рішення.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
під час надання оцінки оскаржуваному
акту суб'єкта владних повноважень
судам необхідно оцінювати такий акт на
предмет відповідності його законам та
порушення прав позивача на момент його
прийняття.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством,
встановлюється при розгляді справи по
суті, і є підставою для прийняття судом
рішення про відмову в позові.

Посилання позивача на ту обставину, що
її права як користувача земельної
ділянки було порушено, колегія суддів
не приймає до уваги, так як будь-яких
доказів на підтвердження тих обставин,
що позивач дійсно являється
користувачем землі по АДРЕСА_2 в
розмірі 1,5 га суду не надано.

Між тим, всупереч наведеним вище
приписам на підтвердження порушеного
права, на захист якого позивач
звернувся до суду, остання зазначила,
що рішенням порушуються її права як
власника земельної ділянки по АДРЕСА_2
в розмірі 0,15 га, тоді як відповідно до
копії свідоцтва про право власності на
нерухому майно № 23250032 від 20.06.2014 року на
праві приватної власності їй належить
земельна ділянка по АДРЕСА_2 в розмірі
0,1 га, крім того дане свідоцтво видане
значно пізніше прийнятого
оскаржуваного рішення.

Посилання позивача на ту обставину, що
її батько та вона є законними
користувачами вказаної земельної
ділянки в зазначених позивачем
розмірах, колегія суддів не може
прийняти до уваги, так як жодного
документу на підтвердження передачі
цієї земельної ділянки в розмірі 0.15 га
у власність чи користування батькам
позивача суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість та
безпідставність позовних вимог, а
відтак, відсутність підстав для їх
задоволення.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією і
законами України.

З огляду на вищезазначене, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить
інших посилання на обставини,
передбачені статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції -без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 17
грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 18 листопада
2014 року

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.