Справа № 804/11856/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 р. Справа № 804/11856/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши у скороченому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Відкритого акціонерного товариства
«Нікопольське автотранспортне
підприємство» про стягнення 1135,25грн.,-

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2014 року Управління Пенсійного
фонду в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області
звернулося з адміністративним позовом
до Відкритого акціонерного товариства
"Нікопольське автотранспортне
підприємство" та просить стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених за Cписком
№ 2 за липень 2014 року в сумі 1135,23 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що Відкрите
акціонерне товариство «Нікопольське
автотранспортне підприємство» в
порушення ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" має заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах по Списку №2 у сумі
1135,25грн. за липень 2014р. Згідно до
Інструкції про порядок обчислення та
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до ПФУ від 19.12.2003р.
затвердженої Постановою Правління ПФУ
№21-1, підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
суму пенсійних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У зв'язку з несплатою
відповідачем заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за Списком №2 за липень
2014р., позивач просить стягнути
зазначену суму боргу із Відкритого
акціонерного товариства «Нікопольське
автотранспортне підприємство» у
судовому порядку.

Ухвалою суду від 08.08.2014р. було
відкрито скорочене провадження та
зобов'язано відповідача у 10-денний
строк після отримання ухвали про
відкриття провадження надати до суду
письмові заперечення на позов або
заяву про визнання позову (а.с. 1).

Відповідач у встановлений судом
строк не надав до суду ні заперечень на
позов, ні заяви про визнання позову, про
наявність даної справи та розгляд її
судом у скороченому провадженні
повідомлений належним чином у
відповідності до вимог ч.11 ст.35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами (а.с.9).

У відповідності до вимог ч. 11 ст.35
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані під час провадження
у справі повідомляти суд про зміну
місця проживання (перебування,
знаходження), роботи, служби. У разі
неповідомлення про зміну адресу
повістки надсилається їм за останньою
адресою і вважається врученою.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо стягнення грошових сум,
які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Згідно до п. 2 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши їх у сукупності, суд находить
підстави достатніми для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Відкрите
акціонерне товариство «Нікопольське
автотранспортне підприємство» 07.03.1991р.
зареєстровано як юридична особа за
адресою: 53207, Дніпропетровська область,
м.Нікополь, вул.К.Лібкнехта, буд. 165 та з
04.01.2000р. знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області як платник
внесків до Пенсійного фонду, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Обов'язок відповідача щодо
покриття витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за Списком № 1 та за
Списком №2 визначений ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІУ.

Так, відповідно до ч.2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІУ
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди: 1)
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому,
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, ради та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно цього Закону.

Порядок відшкодування витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах визначено в
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004р.
за № 64/8663. Визначення сум до
відшкодування, формування розрахунків
фактичних витрат здійснюється
органами Фонду. Встановлено єдиний
порядок як для відшкодування пенсій,
призначених відповідно до пункту "а",
"б-з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", так і інших
видів пільгових пенсій. При цьому, не
відбувається щомісячного узгодження
сум до відшкодування. Розрахунок
надсилається раз на рік, до 20-го січня
поточного року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій.

Згідно п.п.6.4, 6.5, 6.8, 6.9 та 6.10 п.6
вищезгаданої Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Розрахунки складаються на
підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Пенсійного
фонду України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.
Підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць. У разі призначення
пенсій на пільгових умовах особам, які
мають необхідний стаж роботи не за
місцем призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає "Повідомлення"для
зазначених підприємств через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунок
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Так, на виконання вищенаведеної
Інструкції на адресу відповідача було
направлено розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій по Списку №2, що
підтверджується доказами, наявними в
матеріалах справи (а.с.6, 13).

Відповідач у встановлені строки
не сплатив кошти, призначені на
покриття витрат на виплату і доставку
пенсій застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком №2.

Згідно наданого позивачем
розрахунку заборгованості по
пільгових пенсіях станом на 25.07.2014р.
відповідач має заборгованість до
Пенсійного фонду України по Списку №2
в розмірі - 1135,25грн. (а.с. 5).

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно до
ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідач у встановлений судом
строк письмових заперечень не надав, а
також не надав і доказів сплати
заборгованості, не надав і жодних
доказів правомірності не
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій по Списку 2
за липень 2014р. в сумі 1135,25грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги позивача ґрунтуються на нормах
чинного законодавства України, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

При цьому, судом також
враховується і те, що розрахунки
органів Управління Пенсійного фонду
України фактичних витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій є
узгодженими з моменту їх отримання
відповідачем і обов'язковими для
виконання. Розрахунок є актом
індивідуальної дії суб'єкта владних
повноважень, відповідач не оскаржив
отримані ним розрахунки, а тому такі
розрахунки є обов'язковими для
виконання, тобто підлягають сплаті.

Зазначеної правової позиції
дотримується Вищий адміністративний
Суд України у своїй ухвалі від 25.11.2010р. у
справі № 26993/09, у постанові від 22.03.2012р.
№ К-27305/10, у постанові від 06.09.2012р. №
К/9991/63551/11.

Правомірність та законність
компенсації підприємствами витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до п.
"а-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" підтверджено також і
постановами Верховного Суду України
від 23.03.2010р., від 13.02.2012р.

Вирішуючи питання про розподіл
судових витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159 - 163, 183-2, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Управління Пенсійного
фонду України в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Відкритого акціонерного товариства
«Нікопольське автотранспортне
підприємство»про стягнення 1135,25грн. -
задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Нікопольське
автотранспортне підприємство» (53207,
Дніпропетровська область, м.Нікополь,
вул.К.Лібкнехта, буд. 165, )
на користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області (53210,
Дніпропетровська область, м.Нікополь,
пр.Трубників, буд.11Б, р/р 3740 ВОБ 7898,
МФО 306287) - заборгованість з
відшкодування фактичних витрат по
виплаті та доставці пенсій,
призначених на пільгових умовах за
липень 2014 року по Списку №2 у сумі
1135грн. 25коп. (одна тисяча сто тридцять
п'ять гривень 25коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги у порядку та у
строки, встановлені ст.183-2, ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова набирає законної сили у
порядку та у строки, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя С.О. Конєва