Справа № 2а-2833/11
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/60764/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012р. у
справі № 2а-2833/11 за позовом
ОСОБА_5 до Ясногородської сільської
ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
визнання неправомірними та скасування
рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до Ясногородської
сільської ради Вишгородського району
Київської області з позовом, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив:

- визнати неправомірним та скасувати
рішення 18 сесії 5 скликання
Ясногородської сільської ради
Вишгородського району Київської
області «Про впорядкування земельних
ділянок в с. Ясногородка» № 205-18-У від
23.01.2009 року,

- визнати неправомірним та скасувати
рішення 20 сесії 5 скликання
Ясногородської сільської ради
Вишгородського району Київської
області «Про надання земельних ділянок
у приватну власність» № 210 від 28.07.2009
року в частині передачі у приватну
власність ОСОБА_4 земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1, площею 0, 125 га.

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 09 грудня 2011
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012р.
постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 09 грудня 2011
року скасовано. Прийнято нове рішення,
яким позов задоволено. Визнано
неправомірним та скасовано рішення 18
сесії 5 скликання Ясногородської
сільської ради Вишгородського району
Київської області «Про впорядкування
земельних ділянок в с. Ясногородка»
№ 205-18-У від 23.01.2009 року. Визнано
неправомірним та скасовано рішення 20
сесії 5 скликання Ясногородської
сільської ради Вишгородського району
Київської області «Про надання
земельних ділянок у приватну
власність» № 210 від 28.07.2009 року в
частині передачі у приватну власність
ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1, площею 0, 125 га.

На постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012р.
надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про її скасування та
залишення в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_5 є власником
будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 15.12.2009 року, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 02.03.2010 року.

Рішенням 18 сесії 5 скликання
Ясногородської сільської ради від
23.01.2009 року № 205, вилучено із
земель запасу сільської ради земельну
ділянку ОСОБА_7, що по АДРЕСА_2, площею 0,08
га для ведення особистого селянського
господарства та ОСОБА_8 по АДРЕСА_2,
площею 0,25 га.

Рішенням Ясногородської сільської
ради 20 сесії 5 скликання № 210 від 28.07.2009
року земельна ділянка площею 0,125 га для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1 передана
безкоштовно у приватну власність
ОСОБА_4

На підставі даного рішення ОСОБА_4
отримав державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 299762 від 10.12.2010 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1285 га, яка
розташована по АДРЕСА_1 від 14.10.2011 року
за реєстровим номером № 1246 право
власності на цю земельну ділянку
переходить до ОСОБА_6, що
підтверджується штампом приватного
нотаріуса Вишгородського районного
нотаріального округу на державному
акті про право власності на земельну
ділянку, виданого на ім'я ОСОБА_4

Не погодившись з вказаним рішенням
позивач і звернувся до суду з даним
позовом.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до рішення 18 сесії 5 скликання
Ясногородської сільської ради від
23.01.2009 року № 205, вилучено у землі запасу
сільської ради земельну ділянку
ОСОБА_7, що по АДРЕСА_2, площею 0,08 га для
ведення особистого селянського
господарства та ОСОБА_8 по АДРЕСА_2,
площею 0,25 га для обслуговування
житлового будинку у зв'язку з тим, що
ОСОБА_5 вказаною земельною ділянкою не
користувався, до сільської ради із
заявою про приватизацію останньої не
звертався, рішенням Ясногородської
сільської ради 20 сесії 5 скликання
№ 210 від 28.07.2009 року земельна
ділянка площею 0,125 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1 передана безкоштовно у
приватну власність ОСОБА_4, так як земля
перебувала у розпорядженні сільської
ради і нікому не належала.

Натомість суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги вмотивував свої висновки тим, що
земельна ділянка, передана ОСОБА_4
вилучена з порушенням норм чинного
законодавства, а тому не може бути
об'єктом земельних правовідносин.

Однак колегія суддів вважає такі
висновки судів передчасними,
враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою позовних вимог є те, що
позивач є власником будинку АДРЕСА_2,
який він отримав в порядку спадкування
за законом після смерті матері. За
посиланням позивача, за житловим
будинком була закріплена земельна
ділянка площею 0,33 га, яка була надана у
користування матері позивача, з яких 0,25
га для обслуговування житлового
будинку та 0,08 га для ведення особистого
селянського господарства.

Приписами ст. 120 Земельного кодексу
України встановлено, що у разі набуття
права власності на будівлю або споруду,
що перебувають у власності іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула прав власності на будівлю
або споруду, розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у власності іншої
особи, переходить право власності на
земельну ділянку або її частину, на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення. Якщо будівля
або споруда, розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то у разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. Якщо
юридична особа не може мати у власності
земельну ділянку, до неї переходить
право користування земельною ділянкою,
на якій розташовані будівля або
споруда, на умовах оренди.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу
України передбачено, що до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених, для попереднього
землевласника (землекористувача).

Згідно із статтею 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Порядок передачі в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, передбачений
статтею 124 ЗК України. Згідно із
частиною першою статті 124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Документи, що посвідчують право на
земельну ділянку, вказані в статті 126 ЗК
України, зокрема, право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, право постійного
користування земельною ділянкою -
державним актом на право постійного
користування, а право оренди земельної
ділянки - договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Таким чином, відповідно до наведених
вимог закону обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність у цієї особи на час
прийняття судом рішення таких
документів є самовільним зайняттям
вказаної земельної ділянки.

Отже, для правильного вирішення даного
спору судам необхідно було дослідити
питання, на яку фактично площу
земельної ділянки для користування
може претендувати позивач у зв'язку з
отриманням у спадщину житлового
будинку № 6.

Позивач у позовній заяві посилається
на те, що він користування земельною
ділянкою площею 0,33 га після смерті
матері, однак судами залишилося не
з'ясованим питання щодо можливого
оформлення позивачем такого права
користування.

Крім того, судами не було з'ясовано, а з
матеріалів справи не вбачається, чи є
фактично земельна ділянка що була
надана ОСОБА_4, однією і тією ж
земельною ділянкою, що була вилучена у
позивача, з огляду на те, що рішенням
від 23.01.2009 року № 205, було також вилучено
земельну ділянку ОСОБА_7 по
АДРЕСА_2, площею 0,08 га.

Без встановлення зазначених обставин
не можливо надати оцінку щодо
правомірності рішень Ясногородської
сільської ради

Порядок та умови вилучення земельних
ділянок органами державної влади, в
тому числі органами місцевого
самоврядування, передбачений ст. 149
Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 149
Земельного кодексу України, земельні
ділянки, надані у постійне
користування із земель державної та
комунальної власності, можуть
вилучатися для суспільних та інших
потреб за рішенням органів державної
влади, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування на підставі та в
порядку, передбачених цим Кодексом.
Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень. У разі
незгоди землекористувача з вилученням
земельної ділянки питання вирішується
в судовому порядку (ч.10).

Отже, судам необхідно також перевірити
порядок вилучення Ясногородською
сільською радою земельної ділянки, на
яку, за посиланням позивача, останній і
претендує.

Крім того, згідно ч. ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Підставами для визнання рішення
недійсним (нечинним) є невідповідність
його вимогам чинного законодавства
та/або визначеній законом компетенції
органу, який прийняв це рішення. При
цьому обов'язковою умовою визнання
рішення недійсним (нечинним) є також
порушення у зв'язку з його прийняттям
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Отже судам необхідно дослідити
оскаржувані рішення на предмет їх
відповідності нормам чинного
законодавства.

З огляду на викладене, судові рішення,
ухвалені у даній справі, підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справу суду
належить усунути недоліки, викладені у
мотивувальній частині ухвали і
правильно застосувати до спірних
правовідносин норми матеріального
права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 09.12.2011р. та
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012р.
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: