Справа № 2а-3996/11/2770
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/54061/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу заступника
військового прокурора
Військово-Морських Сил України в
інтересах держави в особі центрального
органу державної влади - Міністерство
оборони України на постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 14 березня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 31 липня 2012
року у справі за позовом військового
прокурора Військово-Морських Сил
України в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України до
Кримського територіального
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України, треті
особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування
розпорядження,

в с т а н о в и л а:

Військовий прокурор звернувся до
Кримського територіального
квартирно-експлуатаційне управління
Міністерства оборони України з позовом
про визнання незаконним та скасування
розпорядження органу приватизації № 79
від 17 квітня 2007 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 14 березня 2012 року, залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 31 липня 2012 року, відмовлено у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі Військовий
прокурор, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить оскаржувані рішення
скасувати, та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

На дану касаційну скаргу заперечень не
надходило.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у листопаді 2010 року
військовою прокуратурою проведена
планова перевірка законності дій
службових осіб Кримського
територіального
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України щодо
розподілу та приватизації квартир у м.
Севастополі, якою встановлено, що
Кримське територіальне КЕУ Міноборони,
яке діяло як орган приватизації, 17.04.2007
року видало розпорядження № 79 про
приватизацію громадянином ОСОБА_2
квартири АДРЕСА_1.

Крім того судами було встановлено, що
ОСОБА_2 наказом № 1163 від 22.12.2004 року
Міністра оборони України був
звільнений в запас, у зв'язку зі
скороченням штатів. Наказом № 518 від
27.12.2004 року ОСОБА_2 був виключений із
списків особового складу, із
залишенням на квартирному обліку для
позачергового отримання житла за
рахунок Міністерства оборони України.

Не заперечуючи наявність у третьої
особи права на отримання житла,
прокурор послався на перевищення
відповідачем повноважень щодо
прийняття оскаржуваного
розпорядження.

Відмовивши у задоволенні позову, суд
першої інстанції, а апеляційний суд,
погодившись з ним, виходили з того, що
ОСОБА_2 мав право на отримання
позачергового житла за рахунок
Міністерства оборони України, тоді як
відповідно до ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», положення про Кримське
територіальне квартирно-експлуатаціне
управління та Інструкції про
організацію забезпечення і надання,
затв. наказом Міністра оборони України
від 6 жовтня 2006 р. N 577, Кримське
територіальне КЕУ Міноборони мало
право приймати оскаржуване
розпорядження.

Суди попередніх інстанцій правомірно
дійшли висновку про відмову у позові та
при цьому врахували рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Стретч проти Сполученого
Королівства», за змістом якого особа,
звертаючись до органу влади, має право
обґрунтовано розраховувати, що рішення
органу влади, прийнято ним на підставі
закону та у межах повноважень, наданих
йому для виконання своїх обов'язків.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій допущені
порушення норм матеріального і
процесуального права, що можуть мати
наслідком їх скасування.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтею 220, 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника
військового прокурора
Військово-Морських Сил України в
інтересах держави в особі центрального
органу державної влади - Міністерство
оборони України - відхилити, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 14 березня 2012
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 31 липня 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

А.О. Логвиненко