Справа № 1512/12766/2012
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
1512/12766/2012

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Васильків О.В. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м.Одеси на
постанову Київського районного суду
м.Одеси від 05 червня 2014 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі м.Одеси про
скасування розпорядження та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м.Одеси (далі УПФУ) та
з урахуванням зміни позовних вимог
просив скасувати як протиправне і
незаконне розпорядження від 09 серпня
2012 року №842703, зобов'язати УПФУ
одноразово виплатити позивачу 30892,49
грн. заборгованості з виплати пенсії з
урахуванням інфляційних втрат та 3%
річних, а також зобов'язати відповідача
надалі, після постановлення рішення по
даній адміністративній справі,
виплачувати позивачу пенсію згідно з
розпорядженням від 02 листопада 2011 року
№842703.

Постановою Київського районного суду
м.Одеси від 05 червня 2014 року позовні
вимоги задоволено. Суд скасував
розпорядження УПФУ №842703 від 09 серпня
2012 року. Крім того, судом зобов'язано
УПФУ одноразово виплатити позивачу
заборгованість з виплати пенсії з
урахуванням інфляційних втрат та 3%
річних в розмірі 30892,40 грн. та
виплачувати пенсію згідно з
розпорядженням №842703 від 02 листопада 2011
року.

Не погоджуючись з постановою суду, УПФУ
подало апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Вирішуючи справу та задовольняючи
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, оскільки є
доведеними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Київського районного суду
м.Одеси від 17 червня 2010 року позов
ОСОБА_2 було задоволено, суд визнав
незаконними рішення УПФУ № 1891 від 17
жовтня 2008 року та № 3121 від 06 березня 2009
року, та зобов'язав УПФУ призначити
пенсію позивачу на пільгових умовах за
списком №1, як водолазу зі стажем
перебування під водою з початку
водолазної практики більше 2750 год. і
виплатити її з липня 2008 року - з моменту
звернення позивача за призначенням
пенсії.

Постановою Апеляційного суду Одеської
області від 02 квітня 2011 року постанова
Київського районного суду м.Одеси від 17
червня 2010 року була скасована, а у
задоволенні позову відмовлено.

У червні 2011 року позивач звернувся до
ГУПФУ в Одеської області з заявою про
призначення пенсії на пільгових
умовах. Розпорядженням №842703 від 02
листопада 2011 року відповідач призначив
пенсію на пільгових умовах з 29 липня 2011
року у розмірі 1503,46 грн..

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 19 червня 2012 року скасовано
вищевказану постанову суду
апеляційної інстанції та залишено в
силі постанову Київського районною
суду м.Одеси від 17 червня 2010 року.

02 серпня 2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про стягнення
заборгованості по пенсії за 37 місяців
відповідно до рішення Київського
районного суду м.Одеси від 17 червня 2010
року.

Розпорядженням від 09 серпня 2012 року
УПФУ скасував розпорядження від 02
листопада 2011 року про призначення
пільгової пенсії, призначивши пенсію з
червня 2008 року, з урахуванням
показників 2007 року, як року,
попередньому призначенню пенсії та на
підставі ч.4 ст.42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Разом з тим, положення ст.42 вказаного
Закону регламентують порядок
проведення індексації та перерахунку
пенсії в зв'язку із збільшенням
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, прожиткового
мінімуму та страхового стажу

Так, ч.4 ст.42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що у разі
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, перерахунок пенсії
проводиться з урахуванням не менш як 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої
обчислена пенсія.

Крім того, згідно ч.1 ст.44 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

В той же час, з матеріалів справи
вбачається, що позивач не звертався до
УПФУ з заявою про проведення
перерахунку пенсії в зв'язку із
збільшенням його страхового стажу, а
тому застосування УПФУ положень ч.4 ст.42
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є необґрунтованим,
розпорядження від 09 серпня 2012 року
протиправним, а відповідач повинен
виплачувати пенсію на підставі
розпорядження №842703 від 02 листопада 2011
року.

Стосовно стягнення одноразової
виплати позивачу 30892,49 грн.
заборгованості з виплати пенсії з
урахуванням інфляційних втрат та 3%
річних колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ч.1 Закону України "Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати" підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Згідно до положень ст.2 вказаного
Закону компенсація громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід
розуміти грошові доходи громадян, які
вони одержують на території України і
які не мають разового характеру,
зокрема, пенсії.

Тотожні положення передбачені і ч.3
Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати, затвердженого Постановою
КМУ від 21 лютого 2001 року за № 159, згідно
яких компенсації підлягають такі
грошові доходи разом із сумою
індексації, які одержують громадяни в
гривнях на території України і не мають
разового характеру, зокрема, пенсії (з
урахуванням надбавок, доплат,
підвищень до пенсії, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги на
прожиття, щомісячної державної
грошової допомоги та компенсаційних
виплат).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, враховуючи наявні в матеріалах
справи: розрахунок пенсії позивача з 01
липня 2008 року по 28 липня 2011 року
(а.с.116-123), наданий УПФУ, і розрахунок
заборгованості УПФУ перед позивачем,
наданий позивачем, та приймаючи до
уваги їх узгодженість, а також
наявність факту втрати частини доходу
позивачем у зв'язку з порушенням
строків його виплати, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 про стягнення
одноразової виплати позивачу 30892,49 грн.
заборгованості з виплати пенсії з
урахуванням інфляційних втрат та 3%
річних є обґрунтованими та таким, що
підлягають задоволенню.

Отже, постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству.

Також, колегія суддів не може
погодитися з посиланням апелянта на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
тому що всі процесуальні норми,
передбачені адміністративним
судочинством були виконані без
порушень прав кожної сторони при
розгляді справи.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м.Одеси - залишити без
задоволення, а постанову Київського
районного суду м.Одеси від 05 червня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: О.А. Шевчук О.В. Яковлєв