Справа № 569/13250/14-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" листопада 2014 р.
Справа № 569/13250/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від "18" вересня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Центру по нарахуванню та здійснення
соціальних виплат Департаменту
соціального захисту населення
Рівненської обласної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Рівненського міського суду
Рівненської області з позовом до
Центру по нарахуванню та здійснення
соціальних виплат Департаменту
соціального захисту населення
Рівненської обласної державної
адміністрації про визнання дій щодо
нарахування та виплату йому щорічної
до 5 травня разової грошової допомоги,
як учаснику війни в розмірі, меншому
ніж три мінімальних пенсій за віком
відповідно до ст.14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" - протиправними

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 18 вересня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 відмовлено.

ОСОБА_3, не погодившись із зазначеним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову та
прийняти нову якою в позові відмовити.

Відповідач у письмових заперечень на
апеляційну скаргу зазначає, що грошова
допомога до 5 травня за 2014 рік була
виплачена позивачу відповідно до
чинного законодавства та в розмірах
встановлених Кабінетом Міністрів
України, тому позовні вимоги про
виплату спірної допомоги до 5 травня у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком не підлягають задоволенню.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 має статус учасника війни, що
підтверджується посвідченням
(дублікат) серії НОМЕР_1 виданим 10
лютого 2011 року Управлінням праці та
соціального захисту населення
Лубенської міської Ради Рівненської
області (а.с.4) та перебуває на обліку в
Єдиному державному автоматизованому
реєстрі осіб, які мають право на пільги,
як учасник війни.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", щорічно до 5
травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни та іншим учасникам
війни, виплачується разова грошова
допомога у розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України.

У 2014 році розміри щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України від 16 квітня 2014 року
№102 "Деякі питання виплати у 2014 році
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань". Для
учасників війни розмір зазначеної
допомоги складає 145 грн.

Відповідно до листа Департаменту
соціального захисту населення
Рівненської обласної державної
адміністрації від 01.07.2014 №гл-106 щорічна
допомога до 5 травня за 2014 рік
нарахована і виплачена в розмірі 145 грн.
позивачу 25 квітня 2014 року (а.с.6).

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що при нарахуванні та виплаті
позивачу в 2014 році щорічної разової
допомоги відповідно до постанови КМУ
від 16 квітня 2014 року №102 відповідач
діяв правомірно.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5
травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, та іншим учасникам
війни виплачується разова грошова
допомога у розмірі чотирьох
мінімальних пенсій за віком, іншим
учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом "б" підпункту 3 пункту 20
розділу IІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" була змінена вище
зазначена стаття Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а саме зазначено,
що щорічно до 5 травня учасникам війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірі, який визначається Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом
України про Державний бюджет.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими,
що не відповідають Конституції України
положення п. 20 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" стосовно
виплати щорічної разової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

У 2014 році зміни до ст.14 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" станом на час
виплати позивачу разової грошової
допомоги до 5 травня не вносилося.

Таким чином, відповідач у 2014 році
повинен був застосовувати
законодавство, яке діяло на час
проведення відповідних щорічних
виплати грошової допомоги до 5 травня,
а саме, ст.14 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції від
09.07.2007 року, зокрема, щорічно до 5 травня
учасникам війни, нагородженим орденами
і медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, та іншим учасникам
війни виплачується разова грошова
допомога у розмірі чотирьох
мінімальних пенсій за віком, іншим
учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Право на встановлення у 2014 році розміру
разової грошової допомоги до 5 травня
надано Кабінету Міністрів України
законодавцем не було. А тому при
виплаті позивачу даної допомоги,
відповідач повинен був керуватися
положеннями Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Посилання відповідача, як на
правомірність своїх дій, щодо
проведення виплати щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення
позивачу відповідно до постанови КМУ
від 16.04.2014 р. №102 "Деякі питання виплати
у 2014 році разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань" колегія
суддів вважає безпідставними, виходячи
з наступного.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.92 Конституції
України, виключно законами
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а ст.75 Конституції
України встановлено, що єдиним органом
законодавчої влади в Україні є
парламент - Верховна Рада. Конституція
не надавала права парламенту
делегувати свої повноваження іншим
державним органам, а останнім - своїми
нормативно-правовими актами змінювати
положення законів.

Відповідно до частини четвертої статті
9 КАС України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду
України, яке міститься в постанові від
01 листопада 1996 року № 9 (пункт 5)
зазначено, що судам необхідно виходити
з того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу
(акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

Отже, за конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при здійсненні позивачу нарахування
або перерахунку пенсії застосуванню
підлягають положення Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не постанов
КМУ, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Таким чином, відповідач, провівши
виплату щорічної допомоги до 5 травня у
2014 році в розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України,
діяв всупереч вимогам чинного
законодавства.

Доводи відповідача про те, що Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" установлено, що норми і
положення ст.ст.12,13,14,15,16 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" застосовуються
у порядку та розмірах встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік не є
переконливими, оскільки зазначені
зміни до Закону були внесені лише 31
липня 2014 року (набрали чинності з 03
серпня 2014 року), тобто після проведених
позивачу виплат.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої
інстанції норм права, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції та прийняття нової
постанови, якою адміністративний позов
необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити, постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"18" вересня 2014 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити

Визнати протиправною бездіяльність
Центру по нарахуванню та здійснення
соціальних виплат Департаменту
соціального захисту населення
Рівненської обласної державної
адміністрації щодо недорахування та
невиплати ОСОБА_3 щорічної грошової
допомоги до 5 травня в 2011 році у розмірі,
визначеному Законом України "Про
статус ветеранів війни та гарантії
соціального захисту".

Зобов'язати Центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Департаменту соціального захисту
населення Рівненської обласної
державної адміністрації нарахувати і
виплатити ОСОБА_3 щорічну грошову
допомогу до 5 травня в 2011 році у розмірі,
визначеному Законом України "Про
статус ветеранів війни та гарантії
соціального захисту", з урахуванням
раніше виплачених сум.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Рівненський Центр по нарахуванню та
здійснення соціальних виплат вул. 16
Липня,79,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,