Справа № 825/2589/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/2589/14
1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
Кожемяка Ю.М.

представників відповідача
Снітко Н.Г.

Райхіль І.В.

Дробот Я.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Чернігівської
гідрогеолого-меліоративної експедиції
на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області до
Чернігівської
гідрогеолого-меліоративної експедиції
про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Чернігівської
гідрогеолого-меліоративної експедиції
про зобов'язання Чернігівської
гідрогеолого-меліоративної експедиції
виконати п. 2 в частині вжиття заходів
щодо відшкодування до бюджету з
працівників установи коштів у сумі 4913,09
грн. та провести перерахунок,
відповідні взаємозвірки щодо
страхових внесків у розмірі 1783,44 грн., п.
6 повністю вимог про усунення порушень
законодавства Держфінінспекції в
Чернігівській області від 13.02.2014 №
25-07-18-14/1231.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

В судове засідання з'явилися
представники відповідача, апеляційну
скаргу підтримали та просили її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник позивача до суду з'явився,
проти апеляційної скарги заперечував
та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представників
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду - без змін з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачем було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Чернігівської
гідрогеолого-меліоративної експедиції
за період з 01.07.2010 по 01.10.2013, в ході якої
було встановлено ряд порушень
фінансово-господарської діяльності
відповідача.

Так, вибірковою ревізією дотримання
законодавства при нарахуванні та
виплаті працівникам допомог, премій,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат за
серпень-жовтень 2011, жовтень-грудень 2012
року встановлено, що в порушення ст. 151
Кодексу законів про працю України від
10.12.1971 № 332 протягом строку дії
дисциплінарного стягнення деяким
працівникам Чернігівської ГГМЕ було
нараховано та виплачено премію на
загальну суму 7324,29 грн., в тому числі: в
жовтні 2011 року водію ОСОБА_6 - 460,57 грн., в
грудні 2012 на загальну суму 4913,09 грн.
(начальнику ОСОБА_7 - 815,0 грн., заступнику
начальника ОСОБА_8 - 1244,98 грн., головному
бухгалтеру ОСОБА_9 - 1455,28 грн.,
завідувачу майстерні ОСОБА_10 - 1397,83 грн.)
та відповідно зайво перераховано
внесків до державних цільових фондів
та єдиного соціального внеску в сумі
1950,63 грн. (в т.ч. в жовтні 2011 - 167,18 грн, в
грудні 2012 року - 1783,45 гривень).

Позивач посилається на те, що в наказах
про накладення дисциплінарного
стягнення № 83 від 12.12.2012 та № 285-а від
17.12.2012 не вказано конкретний місяць, за
який працівників Чернігівської ГГМЕ
позбавляють премії. Однак, у грудні 2012
року працівникам, до яких вже було
застосоване дисциплінарне стягнення,
нараховано та виплачено премію (накази
від 24.12.2012 № 83/2 та 21.12.2012 № 125/1-0
відповідно).

Суцільною ревізією дотримання
законодавства при визначенні розміру
орендних ставок встановлено, що по
договору оренди від 08.10.2012 № 191-12, на
надання в оренду ОСОБА_11 нежитлового
приміщення на 2- му поверсі
службово-побутових приміщень
механічної майстерні площею 84,6 кв. (для
розміщення лазні) розмір орендної
плати було визначено відповідно до
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №
786 (далі - Методика), як для розміщення
суб'єктів, що здійснюють побутове
обслуговування населення - 5 відсотків.
Відповідно до п. 4 додатку 2 до Методики
розмір орендної ставки за використання
нерухомого державного майна за
цільовим призначенням "розміщення
салонів краси, саун, турецьких лазень,
соляріїв, кабінетів масажу,
тренажерних залів" становить 30
відсотків.

Тобто, згідно з позицією позивача, при
укладанні договору оренди від 08.10.2012
№191-12 на надання в оренду ОСОБА_12
нежитлового приміщення (для розміщення
лазні) було застосовано орендну ставку
в розмірі 5 % замість 30%. Пунктом 3.6
договору оренди від 08.10.2012 №191-12
визначено, що 50% орендної плати
спрямовується до державного бюджету, 50
% - установі.

Таким чином, позивач дійшов висновку,
що за період з 08.10.2012 по 30.09.2013 від
надання в оренду нежитлового
приміщення недоотримано плати на
загальну суму 66001,0 грн., в тому числі:
Чернігівською ГГМЕ - 33000,50 грн. та
державним бюджетом 33000,50 грн. Таким
чином, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_7
у період дії дисциплінарного стягнення
незаконно виплачено премію.

У зв'язку із виявленими порушеннями, на
адресу Чернігівської
гідрогеолого-меліоративної експедиції
направлено вимоги по усуненню
виявлених порушень від 13.02.2014 №
25-07-18-14/1231 із встановленням терміну
зворотного інформування - 07.04.2014.

Відповідно до пунктів 2 та 6 вимоги від
13.02.2014 № 25-07-18-14/1231 позивач вимагав:

вжити заходів щодо відшкодування до
бюджету з працівників Чернігівської
ГГМЕ коштів в сумі 5373,66 грн., як зайво
нараховану та виплачену премію; вжити
заходів щодо відшкодування з ОСОБА_13
коштів у сумі 1331,0 грн., як зайво
нараховану та виплачену доплату;
провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сплачених сум до
державних цільових фондів та єдиного
соціального внеску по незаконно
виплаченій заробітній платі та
повернути зайво сплачені кошти у сумі
2433,63 грн. (1950,63 грн. + 483,0 грн.), або
зарахувати їх в рахунок майбутніх
платежів (п. 2);

звернутись до Регіонального
відділення фонду Державного майна
України по Чернігівській області щодо
зміни розміру орендної плати по
договору оренди від 08.10.2012 №191-12;
відобразити дебіторську
заборгованість за ФОП ОСОБА_12 та вжити
заходів щодо відшкодування
недоотриманої орендної плати в сумі
33000,50 гривень (п. 6).

Відповідач, листами від 14.03.2014 № 01-05/95;
від 04.04.2014 № 01-05/126; від 28.05.2014 № 01-05/186
повідомив позивача про часткове
виконання вимоги. Зокрема зазначено, що
на виконання п.2 вимог відшкодовано з
працівника Чернігівської ГГМЕ кошти в
сумі 656.50 грн., як зайво нараховану та
виплачену доплату; на виконання п. 6
вимог звернулись до Регіонального
відділення фонду Державного Майна
України по Чернігівської області щодо
зміни розміру орендної плати по
договору оренди від 08.10.2012р.№ 191-12.

Позивач, посилаючись на те, що вимоги
про усунення виявлених порушень та
недоліків від 13.02.2014 № 25-07-18-14/1231 не
виконані, а зокрема: п. 2 в частині
вжиття заходів щодо відшкодування до
бюджету з працівників установи коштів
у сумі 4913,09 грн. та провести
перерахунок, відповідні взаємозвірки
щодо страхових внесків у розмірі 1783,44
грн.; п. 6 повністю, а саме: звернутись до
Регіонального відділення фонду
Державного майна України по
Чернігівській області щодо зміни
розміру орендної плати по договору
оренди від 08.10.2012 № 191-12, відобразити
дебіторську заборгованість зо ФОП
ОСОБА_11 та вжити заходи щодо
відшкодування недоотриманої орендної
плати в сумі 33000,50 грн., звернувся до
суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, з яким погоджується
апеляційний суд, про наявність
правових підстав для задоволення вимог
позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2
Закону України від 26.01.1993 № 2939-XII «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» (зі
змінами і доповненнями) головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 10
Закону № 2939-XII органу державного
фінансового контролю надається право,
зокрема пред'являти керівникам та
іншим службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Судом вірно встановлено, що
Чернігівська ГГМЕ звернулася до суду
про визнання незаконним та скасування
пункт 2 вимоги Державної фінансової в
Чернігівській області від 13.02.2014 року
№25-07-18-14/1231 в частині щодо
відшкодування до бюджету з працівників
Чернігівської ГГМЕ коштів в сумі 4913,09
грн. виплачених в грудні 2012 року як
премію, та відповідно перераховані
внески до державних цільових фондів та
єдиного соціального внеску в грудні 2012
року в сумі 1783,45 грн.; визнання
незаконним та скасувати пункт 6 вимоги
щодо зміни розміру орендної плати по
договору оренди від 08.10.2012 року №191-12,
відображення дебіторської
заборгованості за ФОП ОСОБА_12 та
відшкодування орендної плати в сумі
33000,50 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року у справі 825/1143/14 в задоволенні
вимог позивача відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 3 липня 2014
року вказане судове рішення залишено
без змін, при цьому ухвала суду
апеляційної інстанції набрала
законної сили з моменту проголошення.

Отже, у судовому порядку підтверджена
законність вказаних пунктів вимоги від
13.02.2014 № 25-07-18-14/1231.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону
№ 2939-XII законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

На момент прийняття рішення судом
першої інстанції, судом встановлено, що
вимоги про усунення виявлених порушень
та недоліків від 13.02.2014 № 25-07-18-14/1231 не
виконані, а саме: п. 2 в частині вжиття
заходів щодо відшкодування до бюджету
з працівників установи коштів у сумі
4913,09 грн. та провести перерахунок,
відповідні взаємозвірки щодо
страхових внесків у розмірі 1783,44 грн.; п.
6 повністю, а саме: звернутись до
Регіонального відділення фонду
Державного майна України по
Чернігівській області щодо зміни
розміру орендної плати по договору
оренди від 08.10.2012 № 191-12, відобразити
дебіторську заборгованість зо ФОП
ОСОБА_11 та вжити заходи щодо
відшкодування недоотриманої орендної
плати в сумі 33000,50 грн.

За таких обставин, колегія суддів
вважає юридично правильним висновок
суду першої інстанції про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог, оскільки позивач довів
правомірність та обґрунтованість
пунктів вимог про усунення виявлених
порушень та недоліків від 13.02.2014 №
25-07-18-14/1231.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чернігівської
гідрогеолого-меліоративної експедиції
на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області до
Чернігівської
гідрогеолого-меліоративної експедиції
про зобов'язання вчинити дії - залишити
без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 13
листопада 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.