Справа № 818/1960/14
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 р.
Справа №818/1960/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.

за участю секретаря судового засідання
- Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
"Аккад" до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом, який підтримав в судовому
засіданні та мотивує тим, що
відповідачем проведено планову виїзну
перевірку, за наслідками якої 17 березня
2014 року прийнято податкові
повідомлення-рішення про збільшення
зобов'язань позивача з податку на
прибуток та податку на додану вартість.
Застосовано штрафні санкції. Рішення
вважає протиправними.

В ході перевірки позивачем
зроблено висновок про порушення
позивачем вимог закону: не
декларування безнадійної
кредиторської заборгованості ТОВ
"Мегастіл", визнаного банкрутом, як
доходу. Вважає, що відповідач
безпідставно посилається при цьому на
норми Податкового кодексу, оскільки
його статтею 14 безнадійною
визначається заборгованість суб'єкта,
визнаного банкрутом, а не
заборгованість перед банкрутом. Крім
того, ні на момент визнання ТОВ
"Магастіл" банкрутом, ні на момент
проведення перевірки позивач та ТОВ
"Мегастіл" не мали ніякої
заборгованості один перед одним. В 2010
році позивач провів з ТОВ "Мегастіл"
розрахунок за поставлений товар
простими векселями. Факт отримання ТОВ
"Мегастіл" векселів в рахунок оплати
товару підтверджується актом передачі
цінних паперів та звітністю цього
товариства, яке відображало в своєму
балансі векселі, отримані від позивача.
При цьому у позивача виникли
зобов'язання по погашенню векселів, а
не заборгованість перед контрагентом.
Доказом виникнення безнадійної
заборгованості не є ні факт не
пред'явлення ТОВ "Мегастіл" векселів до
оплати ні відповідь арбітражного
керуючого про відсутність векселів на
підприємстві. Фактична відсутність
векселів у ТОВ "Мегастіл" свідчить про
те, що він не був векселедержателем і
цінні папери до настання строку
пред'явлення їх до погашення ( 2020 рік)
перебувають в обігу.

Безпідставним також є висновок
відповідача про порушення позивачем
вимог закону при декларуванні
податкового кредиту по відносинах з
ТОВ "В.І.П. -Транс". В обґрунтування своїх
висновків відповідач вказує на те, що
контрагентом позивача не було
задекларовано зобов'язання, які
відповідають податковому кредиту ТОВ
"ВКП "Аккад", а також робиться висновок
про пряму залежність права позивача на
податковий кредит від декларування
зобов'язань контрагентом. Такі
висновки суперечать вимогам
Податкового кодексу, яким виникнення
права на податковий кредит пов'язане з
першою з подій: отримання товару
(послуги) або сплатою коштів за товар
(послугу). Крім того, за висновками
відповідача податкова накладна не може
бути видана до моменту декларування
зобов'язань, законом же встановлено, що
податкова накладна видається в момент
виникнення зобов'язання, а не в день
подання звітності. Кожен суб'єкт
господарювання несе особисту
відповідальність за повноту та
достовірність своєї звітності.
Відповідач безпідставно перекладає
відповідальність за порушення, що
могли бути допущені контрагентом, на
позивача. Просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення.

Представник відповідача позов не
визнав. Пояснив, що в ході перевірки
позивача було встановлено не
декларування як доходу безнадійної
заборгованості перед ТОВ "Мегастіл",
яке визнано банкрутом. На запит
арбітражним керуючим надано відповідь,
що векселі, отримані підприємством від
ТОВ "ВКП "Аккад" при ліквідації на
підприємстві були відсутні. Також
встановлено, що ТОВ "Мегастіл" не
відображено в деклараціях факту
реалізації векселів. За таких обставин,
заборгованість є безнадійною і мала
включатися до складу доходу позивача.

В ході перевірки встановлено
також розбіжності між податковим
кредитом позивача та податковими
зобов'язаннями ТОВ "В.І.П.-Транс", яким
зобов'язання по відносинах з позивачем
не задекларовано. Законодавством
ставиться в пряму залежність
виникнення права податкового кредиту з
декларуванням контрагентом
відповідних зобов'язань. Позивач не мав
права на податковий кредит без
декларування зобов'язань ТОВ
"В.І.П.-Транс". Вважає, що податкові
повідомлення-рішення винесено
правомірно. Просить в задоволенні
позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідачем
проведено планову виїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 року по
31.12.2012 року. За наслідками перевірки 31
березня 2014 року винесено податкові
повідомлення-рішення, якими збільшено
зобов'язання позивача: № з
податку на прибуток на 920000 грн. та №
з податку на додану вартість на
50440 грн., застосовано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 25220 грн. (т.1,а.
с.79-80). З акту перевірки вбачається, що
відповідачем зроблено висновок про
заниження позивачем доходів, які
підлягають оподаткуванню податком на
прибуток за період з 01.04.2011 по 31.12.2012
року на 4000000 грн. за рахунок не
врахування в складі доходів
заборгованості по векселях, виданих
позивачем в оплату товарів ТОВ
"Мегастіл". Також відповідач вважає, що
позивачем завищено податковий кредит
по відносинах з надання транспортних
послуг ТОВ "В.І.П.-Транс" в зв'язку з не
декларуванням останнім податкових
зобов'язань. Такі висновки суд вважає
безпідставними.

Судом встановлено, що 24 квітня 2009
року позивачем укладено з ТОВ
"Мегастіл" договір поставки (т.1 а.с. 81).
Факт виконання сторонами умов договору
відповідачем не оспорюється. Оплата
поставлених товарів здійснена
позивачем шляхом випуску та передачі
ТОВ "Мегастіл" дев'ять простих векселів
загальною номінальною сумою 4000000 грн.
зі строком погашення 03.03.2020 року, що
оформлено актом прийому-передачі (т.1
а.с. 82). З копій балансу ТОВ "Мегастіл"
станом на 31 березня 2010 року, 30 червня 2010
року та 30 вересня 2010 року вбачається, що
в 1 та 2 кварталах 2010 року відображало в
складі своїх оборотних активів
одержані векселі на суму 4000 тис. грн. В 3
кварталі 2010 року таких активів в
балансі підприємства не відображено
(т.1 а.с. 205-209а).

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що
працювала в ТОВ "Мегастіл" головним
бухгалтером. В 2010 році підприємством
від ТОВ "Аккад" в оплату товарів
передано векселі, які були відображені
в обліку ТОВ "Мегастіл". Місце
знаходження цих векселів їй невідоме,
не пам'ятає чи використовувались вони
підприємством в якості засобу платежу.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що
працював в ТОВ "Мегастіл" заступником
директора, а потім директором.
Підтверджує, що товариство укладало
договори та мало господарські
відносини з ТОВ "ВКП "Аккад". Також не
пам'ятає, що проводились розрахунки
векселями, які мали зберігатися в
бухгалтерії підприємства. Чи
передавались кому-небудь в подальшому
ці папери він не пам'ятає.

Постановою Господарського суду
Сумської області від 22.12.2011 року ТОВ
"Мегастіл" визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру. В акті
перевірки відповідач посилається на
акт перевірки ТОВ "Мегастіл" за період з
01.10.2008 року по 31.12.2009 року, вказуючи на
те, що у вказаному періоді структура
кредиторської заборгованості не
змінилась (т. 2 а.с. 2-23). На переконання
суду, акт перевірки не може
засвідчувати неможливість отримання
підприємством векселів від позивача,
оскільки перевіркою охоплено період по
31.12.2009 року, а векселі, як було зазначено
вище, отримані в березні 2010 року.

Відповідно до ст. 135 п. 135.5 п.п. 135.5.4
ПК України суми безнадійної
кредиторської заборгованості
включаються до складу інших доходів
підприємства. Відповідно до ст. 14 п. 14.1
п.п. 14.1.11 "в" ПК України безнадійною
заборгованістю визнається
заборгованість суб'єктів
господарювання, визнаних банкрутами у
встановленому законом порядку або
припинених як юридичні особи у зв'язку
з їх ліквідацією.

Суд вважає безпідставним та
таким, що суперечить вимогам законів
України твердження відповідача про те,
що векселі, емітовані позивачем,
засвідчують відносини позики і
підтверджують зобов'язання сплатити у
визначений строк кошти відповідно до
зобов'язання, оформленого договором
поставки між позивачем та ТОВ
"Мегастіл" від 24 квітня 2009 року.
Відповідно до ст. 21 закону України "Про
цінні папери і фондову біржу" вексель -
цінний папір, який засвідчує безумовне
грошове зобов'язання векселедавця
сплатити після настання строку
визначену суму грошей власнику векселя
(векселедержателю). Відповідно ж до
вимог ст. 14 п. 14.1 п.п. 14.1.267 ПК України
позика - грошові кошти, що надаються
резидентами, які є фінансовими
установами, або нерезидентами, крім
нерезидентів, які мають офшорний
статус, позичальнику на визначений
строк із зобов'язанням їх повернення та
сплатою процентів за користування
сумою позики. Відповідно до ст. 4 ч. 3
закону України "Про обіг векселів в
Україні" у разі видачі (передачі)
векселя відповідно до договору
припиняються грошові зобов'язання щодо
платежу за цим договором та виникають
грошові зобов'язання щодо платежу за
векселем. На підставі викладеного,
беручи до уваги неподання відповідачем
доказів того, що ТОВ "Мегастіл" на
момент отримання векселів мало статус
фінансової установи, суд приходить до
переконання, про відсутність між
позивачем та ТОВ "Мегастіл" відносин,
пов'язаних з наданням позики, а також
про відсутність будь-якої
заборгованості сторін за договором
поставки від 24 квітня 2009 року однієї
перед одною. Як зазначено вище, з
випуском векселів в обіг у позивача
припинилось зобов'язання за договором
поставки та виникло грошове
зобов'язання по платежах по векселям. З
акту приймання-передачі векселів
вбачається, та не оспорюється
сторонами, датою погашення векселів
визначено 03.03.2020 року. Тобто цей строк
не настав. ДПІ в м. Сумах в акті
перевірки посилається на лист
арбітражного керуючого, призначеного
ліквідатором ТОВ "Мегастіл", з якого
вбачається, що на підприємстві векселі
відсутні. Суд вважає, що така
інформація не свідчить про виникнення
безнадійної заборгованості, а лише
підтверджує, що на момент ліквідації
ТОВ "Мегастіл" не було
векселедержателем. На підставі
викладеного, суд вважає, що
відповідачем не подано доказів
виникнення у позивача безнадійної
заборгованості в зв'язку з визнанням
банкрутом ТОВ "Мегастіл", а тому
висновок відповідача про заниження
позивачем доходів та збільшення
податкового зобов'язання з податку на
прибуток є безпідставним. Податкове
повідомлення-рішення від 31 березня 2014
року № є протиправним.

Судом встановлено, що 20 березня 2011
року позивачем укладено з ТОВ
"В.І.П.-Транс" договір транспортного
експедиціювання. На підтвердження
виконання сторонами умов договору
позивачем надано копії актів звірки,
рахунків, актів виконаних робіт,
міжнародних товарно-транспортних
накладних, податкових накладних,
виписок по рахунку в банку, залізничних
накладних, видаткових накладних (а.с.
83-142). За поясненням відповідача
вчинення позивачем порушень при
формуванні податкового кредиту по
відносинах з ТОВ "В.И.П.-Транс"
підтверджується відомостями з
електронної бази даних з якої
вбачається, що контрагентом позивача
задекларовано зобов'язання, які
відповідають лише частині
відображеного позивачем податкового
кредиту. При цьому будь-яких доказів
розбіжностей ДПІ в м. Сумах не надає.
Також не повідомляється виникла
розбіжність внаслідок рішень
податкового органу чи в зв'язку з
поданням декларацій самим платником.
Твердження позивача про встановлення
законодавством прямої залежності між
виникненням у позивача права на
податковий кредит та декларування
контрагентом зобов'язань суд вважає
безпідставним. Відповідно до вимог
Податкового кодексу України подання
декларацій з податку на додану
вартість здійснюється до 20 числа
наступного за звітним місяця.
Відповідно ж до ст. 198 п. п. 198.1-198.3 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.
Відповідно до ст. 201 п. 201.4 ПК України
податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. Наведеними
нормативними актами момент виникнення
права покупця товарів (послуг) на
віднесення сплаченого в ціні товару
податку на додану вартість
пов'язується з моментом виготовлення
продавцем податкової накладної та
першою подією: сплатою покупцем коштів,
або отримання ним товарів. Виконання
вимог податкового органу з урахуванням
наведених норм Податкового органу є
неможливим, оскільки декларування
здійснюється покупцем і продавцем в
одні строки та значно пізніше від
настання зазначених подій. Крім того,
платники податку не наділені ні правом
ні повноваженнями здійснювати
контроль за декларуванням
контрагентами зобов'язань.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачем не подано будь-яких
доказів для спростування відомостей,
які містяться в первинних
бухгалтерських документах позивача
щодо господарських операцій з ТОВ
"В.І.П.-Транс" та на підтвердження
правомірності прийнятого рішення про
збільшення зобов'язань позивача з
податку на додану вартість, суд вважає
протиправним податкове
повідомлення-рішення № від 31
березня 2014 року.

На підставі ст. 94 КАС України суд
вважає необхідним стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача судовий збір, сплачений при
зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
"Аккад" до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення рішення від 31
березня 2014 року № 000892203, яким збільшено
суму зобов'язання з податку на прибуток
в розмірі 920 000 грн. та № , яким
збільшено суму зобов'язання з податку
на додану вартість на 50 440 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 25 220 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
"Аккад" (ідентифікаційний код 61351454)
судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.,
сплачений при зверненні до суду.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя
О.В. Соп'яненко