Справа № 524/5684/14-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р. Справа №
524/5684/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 16.09.2014р. по
справі № 524/5684/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому,
просила:

- визнати протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України в
м. Кременчук Полтавської області в
перерахунку та виплаті щомісячної
компенсації за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до вимог ст..52 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виходячи з
50 % розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат;

- зобов'язати відповідача здійснити,
перерахунок та виплату щомісячної
компенсації за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до стст.52,67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за період дії
його права з 01.01.2014р.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16.09.2014 року , з урахування ухвали
Автозаводського районного суду від
16.09.2014р. про виправлення описки
адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України в
м. Кременчук Полтавської області у
здійсненні перерахунку та виплаті
ОСОБА_1 щомісячної компенсації за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до ст.ст.52,67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" урахуванням ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в м. Кременчук
Полтавської області відповідно до
вимог ст..ст..52,67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
щомісячної компенсації за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи , у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком, встановленої законом
на час виплат , з урахуванням ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за період з 01.01.2014р. по
02.08.2014р. з урахування фактично
виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на помилкове застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права в частині
обмеження кінцевою датою перерахунку
компенсації, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
16.09.2014 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, також подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
16.09.2014 року скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції ст.52,67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", постанови
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" № 1210 від
23.11.2011 року, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином, в
зв'язку з чим справа розглянута в
письмовому провадженні відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційних скарг, рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційних скарг,
дослідивши докази по справі, вважає, що
апеляційна скарга позивача підлягає
задоволенню, апеляційна скарга
відповідача задоволенню не підлягає,
враховуючи наступне.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з наявності у
позивача права на отримання щомісячної
компенсації за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи у
розмірі 50 % мінімальної пенсії за
віком, встановленої законом на час
виплат, відповідно до вимог ст. 52, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
період з 01 січня 2014 року по 02.08.2014р.

Колегія суддів частково погоджується з
даним висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач - ОСОБА_1 є дружиною померлого
громадянина з числа ліквідаторів
категорії 1, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в м. Кременчук
Полтавської області та з 31.08.2009р.
отримує щомісячну компенсацію за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

На звернення позивача щодо перерахунку
пенсії, Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Кременчук Полтавської
області , листом від 23.06.2014 року надано
відповідь про відсутність підстав для
проведення перерахунку пенсії,
починаючи з 01.01.2014 року в розмірах
встановлених ст.52 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
правомірність визначення розміру
компенсації , згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210 (а.с.9)

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ст. 52 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сімї , який був
на його утриманні в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, незалежно
від пенсії, передбаченої
законодавством.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Доводи апеляційної скарги щодо не
врахування судом Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
колегія суддів вважає помилковими.

Колегія суддів зазначає, що
положеннями Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" не
було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 52 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позивач з 01.01.2014 року має
право на отримання щомісячної
компенсації за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи, у
розмірі встановленому ст. 52 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Посилання відповідача на той факт, що
компенсація позивачу у спірний період
була проведена та виплачена у розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки
застосування зазначеної постанови
було розраховано на бюджетний період
2012, 2013 бюджетних роках, а тому у період з
01.01.2014 року вказана постанова
застосуванню не підлягала.

Крім того, слід вказати, що відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру щомісячної
компенсації позивачеві в період з
01.01.2014 року застосуванню підлягають ст.
52 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вищевказана постанова Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

При цьому, вихідним критерієм
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої статтею 52 Закону № 796-ХІІ,
є мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" вираховується, виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" щодо
застосування розміру мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною 1 цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги відповідач,
з наведених вище підстав, висновків
суду першої інстанції у цій частині не
спростовують.

Також колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги позивача
щодо помилкового визначення судом
першої інстанції кінцевої дати
здійснення перерахунку щомісячної
компенсації.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, пенсія - що
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Положення статей 52 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", згідно з
якими позивач має право на отримання
щомісячну компенсацію за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи, не містять обмежень щодо
строку, протягом якого пенсіонер має
право на їх виплату.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що зазначені
щомісячні компенсаційній виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу, а тому у разі виникнення
підстав для перерахунку розмірів таких
виплат визначається лише дата, з якої
особа має право на її перерахунок чи
отримання компенсації у певному
розмірі.

Такий висновок суду апеляційної
інстанції узгоджується із правовою
позицією Верховного Суду України,
викладеною, зокрема, у постановах від 23
квітня 2012 року № 21-239а11, від 19 березня 2013
року № 21-53а13, від 01 жовтня 2013 року по
справі № 21-338а13 та постанові від 05
листопада 2013 року по справі 21-293а13.

Відповідно до вимог частини 1 статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Частиною 2 статті 161 КАС України
встановлено, що при виборі правової
норми, що підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Отже, враховуючи, що позивачем у
позовній заяві заявлено вимогу про
здійснення перерахунку щомісячної
компенсації за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи з
01.01.2014 року, колегія суддів зазначає, що
судом першої інстанції помилково
встановлено кінцеву дату періоду, а
тому постанова суду першої інстанції
підлягає зміні шляхом виключення з
резолютивної частини судового рішення
зазначення кінцевої дати здійснення
перерахунку.

У відповідності до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинне бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п.1 ч.1 ст.201, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Кременчук
Полтавської області залишити без
задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16.09.2014р. по справі № 524/5684/14-а
змінити, виклавши абзац другий
постанови в наступній редакції:

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м. Кременчук
Полтавської області відповідно до
вимог ст..ст..52,67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
щомісячної компенсації за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи , у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком, встановленої законом
на час виплат , з урахуванням ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за період з 01.01.2014р. з
урахування фактично виплачених сум.

В іншій частині постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
16.09.2014р. по справі № 524/5684/14-а залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.Судді
Присяжнюк О.В. Курило Л.В.