Справа № 2а-9543/11/2670
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/54557/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.08.2012р. у
справі № 2-а-9543/11/2670 за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Київської міської ради,
треті особи Акціонерне товариство
Холдингова компанія «Київміськбуд»,
Дочірнє підприємство по експлуатації
та ремонту житлового фонду та об'єктів
соціально-побутового призначення
«ЕКОС», Акціонерна компанія
«Київенерго» про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись до Київської
міської ради з позовом про визнання
безпідставною та протиправною відмову
органу приватизації (власника житла) -
Київської міської ради у приватизації
позивачам житлового приміщення, а саме:
квартири АДРЕСА_1 та зобов'язання
органу приватизації - Київську міську
раду прийняти рішення про надання
позивачам дозволу на здійснення
приватизації квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачі зареєстровані та є мешканцями
квартири АДРЕСА_1 з 1979 та з 1980 року. Але,
на неодноразові звернення до
відповідача та третіх осіб з проханням
прийняти рішення про безоплатну
передачу позивачам у власність
зазначену квартиру в порядку
приватизації отримували відмову з
посиланням на проведення
реконструкції жилого будинку, яка на їх
думку є протиправною.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.01.2012р. позов задоволено. Визнано
протиправною відмову Київської
міської ради у приватизації житлового
приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1.
Зобов'язано Київську міську раду
прийняти рішення про надання дозволу
на здійснення приватизації квартири
АДРЕСА_1 у встановлений строк.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.08.2012р.
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.01.2012р. скасовано.
Прийнято нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.08.2012р.
позивачі звернулись з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення норм матеріального права,
просять скасувати судове рішення
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідно до ордеру № 565,
виданого виконавчим комітетом
Московської районної ради депутатів
трудящих 20 березня 1979 року згідно
рішення Московської райради від 26
лютого 1979 року № 113, ОСОБА_4 надано право
зайняття службового жилого приміщення,
а саме, квартири АДРЕСА_1. Також
позивачами зазначено та не спростовано
сторонами, що в квартирі АДРЕСА_1
проживають та зареєстровані ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 (довідка від 5 лютого 2011 року №
734).

Позивачі неодноразово впродовж 2006-2011
років звертались до Київської міської
ради, Акціонерного товариства
Холдингової компанії «Київміськбуд»,
Дочірнього підприємства по
експлуатації та ремонту житлового
фонду та об'єктів соціально-побутового
призначення «ЕКОС», Київської міської
районної у місті Києві державної
адміністрації із заявою про надання
права на приватизацію квартири
АДРЕСА_1.

У відповідь позивачам неодноразово
повідомлялось, що відповідно до
Розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 26 червня
1998 року № 1341 «Про
реконструкцію окремих будинків» та
змінами внесеними розпорядженням КМДА
від 11 червня 2004 року № 1038, будинок
готельного типу в АДРЕСА_1 підлягав
реконструкції, яка повинна була бути
проведена протягом 1998 по 2010 роки, з
попереднім переселенням мешканців, які
постійно проживають та зареєстровані
до моменту виходу вищезгаданих
Розпоряджень. На даний час ДП «ЕКОС» та
АТ ХК «Київміськбуд» проводить роботу
по реконструкції об'єктів, визначених
Розпорядженнями Київської міської
державної адміністрації (листи від 15
вересня 2006 року № 1521, № 168 від 09 лютого
2007 року, № 2462/0/2-08 від 26 травня 2008 року, №
6-П-184 від 05 січня 2011 року, № 622 від 24
лютого 2011 року, № 1749/0/2-11
від 10 березня 2011 року).

Також повідомлялось, що розглядається
питання внесення змін в частині
подовження терміну щодо проведення
робіт по реконструкції, на визначених
об'єктах, зокрема в будинку по АДРЕСА_1
тому питання про надання дозволу на
приватизацію квартири АДРЕСА_1 може
бути вирішено після закінчення
реконструкції.

На думку позивачів така відмова
Київської міської ради у приватизації
квартири АДРЕСА_1 є протиправною
та необґрунтованою.

Розглядаючи справу та задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції
виходив з того, що представником
відповідача не доведена та не надано
підтвердження включення будинку
АДРЕСА_1 в план реконструкції поточного
року.

Натомість суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог вмотивував свої
висновки безпідставністю позовних
вимог, оскільки Дочірнє підприємство
по експлуатації та ремонту житлового
фонду та об'єктів соціально-побутового
призначення «ЕКОС» Акціонерне
товариство Холдингова компанія
«Київміськбуд», що є
балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1
проводить роботу по реконструкції
об'єктів, визначених Розпорядженням
Київської міської державної
адміністрації від 26 червня 1998 року
№ 1341 «Про реконструкцію окремих
будинків».

Однак колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду апеляційної
інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
(далі - Закон) місцеве самоврядування в
Україні - це гарантоване державою право
та реальна здатність територіальної
громади - жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Пунктом 30 статті 26 цього Закону
встановлено, що до компетенції
сільських, селищних, міських рад
відноситься, зокрема, прийняття рішень
щодо відчуження відповідно до закону
комунального майна; затвердження
місцевих програм приватизації, а також
переліку об'єктів комунальної
власності, які не підлягають
приватизації; визначення доцільності,
порядку та умов приватизації об'єктів
права комунальної власності; вирішення
питань про придбання в установленому
законом порядку приватизованого майна,
про включення до об'єктів комунальної
власності майна, відчуженого у процесі
приватизації, договір купівлі-продажу
якого в установленому порядку
розірвано або визнано недійсним, про
надання у концесію об'єктів права
комунальної власності, про створення,
ліквідацію, реорганізацію та
перепрофілювання підприємств, установ
та організацій комунальної власності
відповідної територіальної громади.

Відповідно до статті 122 Житлового
кодексу України на підставі рішення
про надання службового жилого
приміщення виконавчий комітет
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів видає
громадянинові спеціальний ордер, який
є єдиною підставою для вселення у
надане жиле приміщення.

Положення про порядок передачі квартир
(будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян,
затверджене наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 16 грудня 2009
року № 396, зареєстроване в Міністерстві
юстиції України 29 січня 2010 року за №
109/17404 (далі - Положення № 396)
визначає порядок передачі квартир
багатоквартирних будинків,
одноквартирних будинків (далі -
квартири (будинки)), жилих приміщень у
гуртожитках, кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів (далі - кімнати у
комунальних квартирах), які
використовуються громадянами на
умовах найму, у власність громадян.

Відповідно до пунктів 13 та 14 цього
Положення приватизація квартир
(будинків), жилих приміщень в
гуртожитках, кімнат у комунальних
квартирах здійснюється уповноваженими
на це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд (далі - орган приватизації).

Передача квартир (будинків), жилих
приміщень в гуртожитках, які на момент
набрання чинності Законом України "Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків" перебували у
комунальній власності, кімнат у
комунальних квартирах у власність
громадян здійснюється на підставі
рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина.

Передача жилих приміщень в
гуртожитках, які на момент набрання
чинності Законом України "Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків" перебували у
державній власності, у власність
громадян здійснюється на підставі
рішень органів місцевого
самоврядування, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина (після передачі/прийняття
гуртожитку у власність відповідної
територіальної громади). При цьому
орган місцевого самоврядування
відповідно до статті 5 Закону України
"Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків" має
прийняти рішення щодо залишення
цілісного майнового комплексу
(будівлі, будинку) у статусі
"гуртожиток" та дозволити приватизацію
його жилих та нежилих приміщень.

Громадяни, які проживають у
гуртожитках, що перебувають у
власності підприємств, установ,
організацій, утворених у процесі
корпоратизації чи приватизації,
набувають право на приватизацію
займаних жилих приміщень після
передачі таких гуртожитків у
комунальну власність та за умови, що
вони фактично проживають у таких
гуртожитках правомірно і тривалий час
(не менше п'яти років).

Як встановлено судом першої інстанції,
01.11.2011р. на адресу Головного управління
комунальної власності міста Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київська міська державна
адміністрація) направлено судовий
запит із проханням надати інформацію
щодо особи, на балансі якої знаходиться
будинок АДРЕСА_1.

У відповідь на судовий запит від 01
листопада 2011 року, направлено лист від
15 листопада 2011 року № 042/4/90-13055, яким
повідомлено що за даними бази даних
обліку нежитлового та житлового фонду
міста Києва який ведеться Головним
управління комунальної власності
АДРЕСА_1 не перебуває, а обліковується
на балансі Дочірнього підприємства по
експлуатації та ремонту житлового
фонду та об'єктів соціально-побутового
призначення «ЕКОС» та Акціонерного
товариства Холдингова компанія
«Київміськбуд».

В матеріалах справи міститься довідка
від 22 листопада 2011 року № 4877 про те, що
балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 з
1998 року є Житлове управління
«Південне» Дочірнього підприємства по
експлуатації та ремонту житлового
фонду та об'єктів соціально-побутового
призначення «ЕКОС» Акціонерного
товариства Холдингова компанія
«Київміськбуд», яке є структурним
підрозділом Дочірнього підприємства
по експлуатації та ремонту житлового
фонду та об'єктів соціально-побутового
призначення «ЕКОС» Акціонерного
товариства Холдингова компанія
«Київміськбуд» без права юридичної
особи.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено, що Дочірнє
підприємство по експлуатації та
ремонту житлового фонду та об'єктів
соціально-побутового призначення
«ЕКОС» Акціонерного товариства
Холдингова компанія «Київміськбуд» є
юридичною особо, яка за договором з
власником утримує на балансі будинок
АДРЕСА_1, а також веде бухгалтерську,
статистичну та іншу передбачену
законодавством звітність, здійснює
розрахунки коштів, необхідних для
своєчасного проведення капітального і
поточного ремонтів та утримання, а
також забезпечує управління цим майном
і несе відповідальність за його
експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до Розпорядження Київської
міської державної адміністрації від 26
червня 1998 року № 1341 «Про реконструкцію
окремих будинків» та змінами внесеними
розпорядженням КМДА від 11 червня 2004
року № 1038, будинок готельного типу в
АДРЕСА_1 підлягає реконструкції яка
повинна була бути проведена протягом
1998 по 2010 роки, з попереднім
переселенням мешканців, які постійно
проживають та зареєстровані до моменту
виходу вищезгаданих Розпоряджень.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції неодноразово
витребовував у відповідача докази на
підтвердження здійснення
реконструкції у будинку готельного
типу АДРЕСА_1, а саме: розпорядження
Київської міської державної
адміністрації про внесення змін до
Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 26 червня
1998 року № 1341 «Про реконструкцію
окремих будинків» шляхом продовження
строку проведення реконструкційних
робіт, оскільки реконструкція
підлягала проведенню у 2008-2010 роках, але
представниками відповідача та третіх
осіб зазначено, що таке розпорядження
про продовження строку проведення
реконструкції відсутне, а отже і на
думку суду підтвердження проведення
реконструкції у будинку АДРЕСА_1 у 2011
році відсутнє.

Відповідно до пункту 5 статті 5 Закону
України «Про забезпечення реалізації
житлових прав мешканців гуртожитків»
від 04 вересня 2008 року № 500-VI після
прийняття гуртожитку у власність
територіальної громади згідно з цим
Законом місцева рада приймає на сесії в
межах своєї компетенції відповідне
рішення щодо подальшого його
використання, а саме: а) залишити
цілісний майновий комплекс у статусі
"гуртожиток" та дозволити приватизацію
його житлових і нежитлових приміщень. У
цьому випадку здійснюється
приватизація приміщень гуртожитку
його законними мешканцями згідно з цим
Законом; надати цілісному майновому
комплексу статус "соціальне житло" та
не дозволяти приватизацію його жилих
приміщень. У цьому випадку
приватизація житлових приміщень
гуртожитку не здійснюється (у тому
числі й у випадках, передбачених цим
Законом), а колишнім законним мешканцям
гуртожитку, за їх згодою, надається
відповідне соціальне або інше житло; в)
перепрофілювати гуртожиток та
використовувати цілісний майновий
комплекс колишнього гуртожитку за
іншим призначенням. У цьому випадку
рада одночасно приймає рішення щодо
забезпечення законних мешканців
такого гуртожитку іншим житлом згідно
із законодавством; г) знести цілісний
майновий комплекс колишнього
гуртожитку та вжити заходів щодо
будівництва на звільненій земельній
ділянці соціального житла або продажу
земельної ділянки на аукціоні згідно
із земельним законодавством. У цьому
випадку рада одночасно приймає рішення
щодо забезпечення законних мешканців
такого гуртожитку іншим житлом згідно
із законодавством; ґ) знести колишній
гуртожиток (відповідний цілісний
майновий комплекс) та вивільнити
земельну ділянку з наступним її
продажем на аукціоні. У цьому випадку
особи, на яких поширюється дія цього
Закону, підлягають переселенню в інше
придатне для проживання людей житло, що
належить на праві власності або на
праві користування відповідній
місцевій раді. Таким особам, за їх
згодою, виконавчим органом місцевої
ради може бути видана грошова
компенсація за взяття ними (їх сім'ями)
житла в оренду на певний строк (але не
більше одного року). Розмір і порядок
видачі зазначеної компенсації
визначає кожна місцева рада самостійно
відповідно до вимог чинного
законодавства та виходячи із власних
можливостей.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, з аналізу вищезазначеного
вбачається, що Київська міська рада, як
власник будинку АДРЕСА_1, повинна була
прийняти на сесії в межах своєї
компетенції відповідне рішення щодо
подальшого його використання.
Зазначеного рішення відповідачем
прийнято не було.

Колегія суддів не погоджується із
посиланням відповідача та суду
апеляційної інстанції на статтю 2
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», якою
встановлено, що приватизація квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, включених до плану
реконструкції поточного року,
здійснюється після її проведення
власником (володільцем) будинку
(гуртожитку) як на підставу для відмови
у наданні дозволу на приватизацію
квартири АДРЕСА_1 оскільки,
представником відповідача не доведена
та не надано підтвердження включення
будинку АДРЕСА_1 в план реконструкції
поточного року.

Згідно ст. 226 КАС України суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.08.2012р.
скасувати.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.01.2012р. залишити в
силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: