Справа № 2а-1068/12/0970
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/800/62491/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Блажівської Н.Є.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алтваінвест»

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року

та постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
червня 2012 року

по справі № 2а-1068/12/0970

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алтваінвест»

до Державної податкової інспекції в м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алтваінвест»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 05.03.2012
року про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 1913901,00 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 478475,00 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
червня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року у даній справі відмовлено у
задоволенні позовних вимог з огляду на
їх безпідставність.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у м.
Івано-Франківську проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Алтваінвест» з питань
підтвердження формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту
згідно податкових декларацій за
червень-вересень 2011 року, за
результатами якої встановлено
порушення позивачем вимог п.185.1 ст.185,
ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.п.198.1, 198.2,
198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, п.2 ст.3, ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», ч.ч.1, 5 ст.203, ст.207,
ч.ч.1, 2 ст.215, ст.216 Цивільного кодексу
України.

На підставі висновків перевірки та
процедури адміністративного
оскарження податковим органом
прийнято податкове спірне
повідомлення-рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

У п.198.6 наведеної норми визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Як було вірно встановлено судами, факт
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентами
належними первинними документами не
підтверджено. У тому числі не надано на
вимогу судів документи, які б
засвідчували якість придбаного товару
та джерело його походження, факт
транспортування товару, будь-які
відомості які б вказували на місця
завантаження та розвантаження
продукції тощо.

Окрім цього, згідно інформації
податкової міліції, ТОВ «Колокол
України» (контрагент позивача)
перебуває на податковому обліку ДПІ в
Печерському районі м. Києва, разом з
тим, засновником, керівником та
головним бухгалтером товариства
значиться ОСОБА_1., яка зареєстрована в
Російській Федерації.

Київським міським центром зайнятості
підтверджено, що по вказаній особі не
подавалось заяв та документів від
роботодавців щодо оформлення дозволу
на її працевлаштування, через що
остання не отримувала відповідного
дозволу на роботу в Україні.

Додатково працівниками ГВПМ ДПІ в м.
Івано-Франківську під час службового
відрядження в м. Київ було здійснено
виїзд за адресою реєстрації ТОВ
«Колокол України» і встановлено, що
дане підприємство за вказаною адресою
фактично не знаходиться. Відсутність
вказаного підприємства за адресою
реєстрації підтверджується також
актом від 01.11.2011 року, складеним
працівниками ГВПМ ДПІ в Печерському
районі м. Києва.

Також, працівниками ГВПМ ДПІ в м.
Івано-Франківську було отримано
інформацію про те, що ОСОБА_1.
перетинала кордон України лише двічі -
03.08.2011 року під час в'їзду в Україну і
26.08.2011 року при виїзді з України.

Наведені обставини свідчать про
неможливість проведення будь-яких
операцій у липні 2011 року, оскільки
директор ОСОБА_1. протягом вказаного
періоду перебувала за межами України.

Згідно системи автоматизованого
співставлення в розрізі контрагентів
на рівні ДПА України встановлено, що
податкова звітність ТОВ «Колокол
України» по ПДВ за липень 2011 року
подавалась з порушенням вимог
заповнення.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців основним видом
діяльності ТОВ «Колокол України» є
діяльність, пов'язана з банками даних
та інша діяльність у сфері
програмування.

Також, за фактом фіктивного
підприємництва шляхом створення ТОВ
«Колокол Україна» порушено
кримінальну справу № 56-2981.

Оцінюючи в сукупності вищенаведені
обставини, колегія суддів погоджується
з висновками судів стосовно
відсутності факту здійснення
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Колокол України».

Крім того, вірним є висновок судів
стосовно безпідставності формування
податкового кредиту по операціях
позивача з ТОВ «Укрстандартінсвест» у
вересні 2011 року, оскільки вказане
товариство здійснювало діяльність,
спрямовану на проведення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам, що
підтверджується, серед іншого,
результатами позапланової перевірки з
питань підтвердження формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту згідно поданих податкових
декларацій за березень - вересень 2011
року (Акт перевірки № 12361/23-3/37408620 від
02.12.2011 року).

Оцінюючи в сукупності вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновком судів про те, що реальність
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентами
необхідними доказами не
підтверджується.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Алтваінвест» залишити без
задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року та постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 22 червня 2012
року по справі № 2а-1068/12/0970 залишити без
змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБлажівська Н.Є. підписРибченко
А.О.

Ухвала складена у повному обсязі 07.11.2014
р.