Справа № 127/7543/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/7543/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Романчук Р.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

12 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Залімського І. Г. Полотнянка
Ю.П.

за участю секретаря судового
засідання: Муса Т.Н.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Плахотнюк
Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 29 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до начальника відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Сускова А.О. про
визнання вчинених дій бездіяльністю та
зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

14.04.2014 року позивач - ОСОБА_2 звернувся
до Вінницького міського суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до начальника відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Сускова А.О. про
визнання вчинених дій бездіяльністю та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 29.05.2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від
29.05.2014 року та прийняти нове рішення,
яким задоволити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач підтримав
доводи апеляційної скарги, представник
відповідача, в свою чергу, заперечив
проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідно до постанови
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 07.04.2011 року позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Вінницькому районі Вінницької області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання до вчинення дій
задоволено. Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Вінницькому районі Вінницької області
щодо відмови у перерахунку ОСОБА_2
пенсії відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Вінницькому районі
Вінницької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно
до ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 14 грудня 2010 року та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Вінницькому районі Вінницької області
виплатити заборгованість по
недоплаченій пенсії з різницею
отриманих сум з 14 грудня 2010 року.
Постанову суду в частині проведення
перерахунку та виплати компенсації
допущено до негайного виконання.

Відповідно до ухвали Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.04.2013 року, постанову
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 07.04.2011 року залишено без
змін.

На виконання вищевказаного рішення
суду, 08.04.2011 року Замостянським
районним судом м. Вінниці виданий
виконавчий лист №2-а-1485/2011.

16.04.2011 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Дану постанову було направлено
сторонам виконавчого провадження.

Управління Пенсійного фонду України у
Вінницькому районі Вінницької області
листом від 19.05.2011 року №1610/06-30/09
повідомило відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про те, що постанова суду
№2-а-1485/2011 в частині зобов'язання
здійснити перерахунок та виплатити
пенсію ОСОБА_2 починаючи з 14.12.2010 року та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Вінницькому районі
Вінницької області виплатити
заборгованість по недоплаченій пенсії
з різницею отриманих сум з 14.12.2010 року
виконана в добровільному порядку.
Загальна сума складає 20 170 грн. 59 коп.

02.06.2011 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області Плахотнюк Н.Ю. було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП№26306941 з примусового
виконання виконавчого листа №2-а-1485/2011
виданого 08.04.2011 року Замостянським
районним судом м. Вінниці на підставі п.
8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» в зв'язку з тим,
що рішення суду боржником виконано в
повному обсязі та в добровільний
термін.

23.01.2012 року позивачем до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області було подано заяву з
проханням направлення йому поштою
копій постанови про закінчення
виконавчого провадження від 08.04.2011 року
у справі №2-а-1485/11. На даній заяві
міститься запис позивача про отримання
копії постанови та копії виконавчого
листа 20.02.2012 року, що підтверджується
його особистим підписом.

17.03.2014 року позивач звернувся із заявою
до начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області Сускова А.О. з проханням
винести постанову про скасування
процесуального документа, а саме
постанови про закінчення виконавчого
провадження ВП № 26306941 від 02.06.2011 року,
що видана Плахотнюк Н.Ю. при
примусовому виконанні.

Листом Головного управління юстиції у
Вінницькій області від 02.04.2014 року
№2902/2.1-28/9 за підписом начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Сускова А.О.,
позивачу повідомлено, що підстави для
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження від 02.06.2011 року
відсутні.

На думку позивача такі дії начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Сускова А.О. є
протиправними та порушують його
законні права та охоронювані інтереси,
що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями Закону України "Про
виконавче провадження", Закону України
"Про державну виконавчу службу", Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", прийшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про державну виконавчу службу"
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом.

Згідно ч. 4 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який
видав виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою, зокрема,
виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із статтею
47 цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із статтею 48 цього Закону.

При цьому, згідно з матеріалами справи,
рішення суду на підставі якого було
відкрито виконавче провадження
боржником виконано в повному обсязі та
в добровільному порядку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження підлягає закінченню,
зокрема, у разі фактичного виконання в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Частиною 2 ст. 14 КАС України
передбачено, що постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

На підставі викладеного суд прийшов до
висновку, що державний виконавець діяв
відповідно до вимог Закону України
"Про виконавче провадження" з
дотриманням вимог Закону України "Про
виконавче провадження" при винесенні
постанови від 02.06.2011 року, зазначені в
постанові підстави для закінчення
виконавчого провадження відповідають
вимогам п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону
України "Про виконавче провадження".

При цьому, колегія суддів не бере до
уваги доводи апелянта про те, що його
право було порушено надалі та
державний виконавець передчасно
закрив виконавче провадження, оскільки
на законодавчому рівні було змінено
порядок нарахування пенсії громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи .

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
безпідставність заявлених позивачем
вимог, які обгрунтовано залишені судом
першої інстанції без задоволення.

Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 29
травня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Залімський І. Г.

Полотнянко Ю.П.