Справа № 1570/7256/2012
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
1570/7256/2012

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Андрухів В. В.

04 листопада 2014 року
Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та
Ступакової І.Г.,

при секретарі - Тропанець О.В.,

за участю: представника ФОП ОСОБА_1 -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за
апеляційними скаргами фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та Державної
податкової інспекції у Приморському
районі міста Одеси Одеської області
Державної податкової служби на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року по справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Приморському районі міста
Одеси Одеської області Державної
податкової служби про визнання дій
протиправними, скасування акту та
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року фізична
особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби (далі - ДПІ у
Приморському районі м. Одеси), і
уточнюючи позовні вимоги просив суд
визнати протиправними дії посадових
осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси
щодо складення акту за № 7073/17-1/НОМЕР_1
"Про результати документальної
планової виїзної перевірки дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_1,
ідентифікаційний номері НОМЕР_1 за
період з 01.01.2010 по 31.12.2011 роки" від 21.11.2012
року, та щодо винесення податкових
повідомлень-рішень від 11.12.2012 року: №
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем: податок на
доходи фізичних осіб, у розмірі 510 грн.;
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем: податок з
доходів громадян, отриманих від
здійснення підприємницької діяльності
у розмірі 16719,41 грн., в тому числі за
основним платежем 13375,53 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 3343,88 грн.; № про
застосування суми штрафних
(фінансових) санкцій (штрафу) 12541,00 грн.,
з вказівкою у таблиці - 85,00 грн.; №
від 11.12.2012р., про збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем:
податок з доходи фізичних осіб у
розмірі 1694,46 грн., в тому числі за
основним платежем - 1129,64 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 564,82 грн. Також, позивач
просив скасувати зазначені податкові
повідомлення-рішення та акт перевірки.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що висновки акту не
відповідають фактичним обставинам, а
винесені на його підставі податкові
повідомлення-рішення є протиправними.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково. Суд визнав протиправним та
скасував податкове
повідомлення-рішення № від 11.12.2012
року в частині застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
(штраф) у сумі 12456 грн., в задоволенні
іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ФОП
ОСОБА_1 та представником ДПІ у
Приморському районі м. Одеси подані
апеляційні скарги, в яких зазначається,
що вказана постанова ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. В апеляційній
скарзі ДПІ у Приморському районі м.
Одеси, також йдеться про те, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, тому просили відмовити ФОП
ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному
обсязі. Позивач, просив постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 25 жовтня 2012 року по 07
листопада 2012 року посадовими особами
ДПІ Приморському районі м. Одеси
проведено документальну планову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 1
січня 2010 року по з 1 грудня 2011 року.

В ході перевірки були встановлені
порушення:

- п.п."а" п. 19.1. ст. 19 Закону України від
22.05.2003 № 889-ІV "Про податок з доходів
фізичних осіб", пп. "а" п. 176.1. ст. 176
Податкового кодексу України, а саме не
належне ведення обліку доходів та
витрат;

- ст.ст. 13, 14 ДКМУ від 26.12.1992 № 13-92 "Про
прибутковий податок з громадян" з
урахуванням пп. 9.12.1 п.9.12. ст.9 Закону
України від 22.05.2003 № 889-ІУ "Про податок з
доходів фізичних осіб", п.п.177.2, 177.4 ст. 177
Податкового кодексу України в
результаті чого донараховано податок з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності на
загальну суму 13375.53 грн. в тому числі: 2010
року в сумі 5445,25 грн.; 2011 року в сумі 7930,28
грн.

- пп. 14.1.195, пп. 14,1.180. пп. 14.1.222 п.14.1 ст. 14. пп.
162.1.3. п. 162.1, ст. 162, п. 164.2 ст. 164, пп.168.1.1,
пп.168.1.2, пп.168.1.4 п. 168.1, п. 168.3, п.п.168.4.8 п. 168.4
ст. 168 Податкового кодексу України, а
саме у періоді з 01 лютого 2011 року по 24
березня 2011 року платником податків
було нараховано та не було
перераховано до бюджету податок на
доходи фізичних осіб у сумі 1129,64 грн.;

- наказу ДПА України від 24.12.2010 № 1020 "Про
Порядок заповнення та подання
податковими агентами Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку"
(форма №1-ДФ), ст. 14, 15, 16, 46. 47. 51. ст. 162, абз.
"б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу
України, а саме у 1 кв. 2011 року у
податковій звітності про суми доходів
нарахованих (сплачених) на користь
платників податків не було відображено
у повному обсязі виплати фізичним
особам (найманим працівникам);

- п.п. 183.1 ст. 183. п.п. 183.2 ст. 183 Податкового
кодексу України, а саме не надано до ДПІ
у Приморському районі м. Одеси заяву
про реєстрацію платником ПДВ та в
зв'язку з ненаданням заяви у строки
визначені законодавством ФОП ОСОБА_1
вважається платником податку без права
на віднесення сум податку до
податкового кредиту та отримання
бюджетного відшкодування до моменту
реєстрації платником податку па додану
вартість;

- п.п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №
265/95-ВР "Про застосування

реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" (із змінами та
доповненнями).

За результатом перевірки складено акт
від 21.11.2012 року № 7073/17-1/НОМЕР_1, на
підставі якого винесені оскаржувані у
даній справі податкові
повідомлення-рішення.

Вирішуючи справу та частково
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
контролюючий орган встановивши
порушення п.11 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" помилково нарахував суму
штрафних санкцій у розмірі 12541 грн.,
оскільки до порушника застосовуються
фінансові санкції у розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 85 грн. У зв'язку з чим
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси №
від 11.12.2012 року в частині застосування
до позивача штрафних (фінансових)
санкцій (штрафу) у сумі 12456 грн., судом
визнано протиправним та скасовано.
Решту позовних вимог суд вважав
необґрунтованими та відмовив у їх
задоволені.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних обставин.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
згідно даним податкового обліку, книги
обліку доходів та витрат за 2011 рік,
наданої позивачем до податкового
органу, декларації про майновий стан та
доходи за 2011 рік сума валового доходу
складала 299303 грн. За даними звітів
використання РРО, наданих до перевірки
касових стрічок, Z-звітів, загальна сума
розрахунків за 2011 рік складала 301303 грн.
(в т.ч. сума розрахунків за кожний
звітний місяць 2011 року відображена у п.
2.6.7. "Застосування реєстраторів
розрахункових операцій" акту
перевірки.

Таким чином було встановлено, що
позивачем занижено суму валового
доходу, отриманого в готівковій формі
(через використання РРО) за 2011 рік в
сумі 2000 грн., що є порушенням п.п. 177.1, 177.2
ст.177 Податкового кодексу України.

Перевіркою правильності визначення
витрат, відображених у деклараціях про
доходи, про майновий стан та доходи,
безпосередньо пов'язаних з одержанням
доходу та документально підтверджених,
з даними про суми витрат, визначеними в
ході перевірки за період 01 січня 2010
року - 31 грудня 2011 року встановлено, що
ФОП ОСОБА_1 завищено валові витрати на
загальну суму 58315,61 грн., що є порушенням
ст.ст.13, 14 Декрету КМ України від 26.12.1992
№ 13-92 "Про прибутковий податок з
громадян".

Також, за вказаний період підприємцем
завищено валові витрати у зв'язку з
невірним визначенням показників, що
впливають на формування витрат, що
враховуються при визначенні доходів,
які не відповідають даним податкового
обліку та не підтверджені первинними
фінансовими (розрахунковими)
документами за 2011 рік на загальну суму
102736,46 грн., що є порушенням п.п. 138.1.1 п.
138.1, п. 138.2., п. 138.4, п. 138.11 ст. 138, п.п. 139.1.9. п.
139.1 ст. 139, п. 177.2., 177.4. ст.177 Податкового
кодексу України.

Перевіркою повноти визначення чистого
(оподатковуванного) доходу встановлено
заниження чистого (оподатковуванного)
доходу всього на 163052,07 грн. в результаті
допущених порушень податкового
законодавства, які відображено в п.2.2.1.
"Результати перевірки правильності
визначення валового доходу", п.2.2.2.
"Визначення витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходу
(документально підтверджених)" розділу
2 акта перевірки.

За самостійним перерахунком податку з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за 2010 рік
згідно наданої річної декларації про
отримані доходи, самостійно
розрахована позивачем сума чистого
доходу від здійснення підприємницької
діяльності за 2010 рік склала 20119 грн.
(нараховано за даними декларації 3017,85
грн., сплачено за торговий патент 6320
грн., підлягає до сплати 0 грн.).

За самостійним перерахунком податку на
доходи фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за 2011 рік,
розрахованого позивачем згідно
наданої декларації про майновий стан
та доходи за 2011 рік, сума
оподаткованого доходу від здійснення
підприємницької діяльності за 2011 рік
складає 8119 грн. (нараховано за даними
декларації 1217,85 грн., сплата збору за
провадження торгівельної діяльності
8998 грн., підлягає до сплати 0 грн.).

Згідно фіскальних звітних чеків
реєстраторів розрахункових операцій
фіскальний номер , та
сума розрахунків за 2011 рік складає 301303
грн.

ФОП ОСОБА_1, помилково, посилався на те,
що фактична сума одержаного доходу за
2011 рік складає 286442,5 грн., так як 07
вересня 2011 року на реєстраторі
розрахункових операцій фіскальний
номер помилково реалізовано
пачку цигарок на суму 4893 грн., та 09
лютого 2011 року на реєстраторі
розрахункових операцій фіскальний
номер помилково реалізовано
алкоголь на суму 9910 грн. У зв'язку з чим
він звертався до Податкового органу з
листом від 04.09.2012 року №1.

Однак, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
зазначене не заслуговує на увагу,
оскільки платником податків в
порушення п.4.7, п.4.8 наказу ДПА України
від 01.12.2000 року № 614, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.02.2001
року за №108/5299, при помилково
проведеній розрахунковій операції не
зареєстровано скасування помилкових
сум за допомогою операцій "службова
видача" на РРО фіскальний номер
та РРО фіскальний номер , та не
складено актів скасування помилково
проведених сум через РРО (фіскальні
касові чеки та чеки службових видач
відсутні).

Також, ФОП ОСОБА_1 не виконано вимоги п.5
Інструкції із заповнення "Звіту про
використання реєстраторів
розрахункових операцій та книг обліку
розрахункових операцій (розрахункових
книжок) за формою №ЗВР-1" введеною
наказом ДПА України від 01.12.2000 року № 614,
а саме до податкового органу надано
звіти про використання реєстраторів
розрахункових операцій та
розрахункових книжок за 2011 рік на суму
301303,0 грн.

Таким чином, колегія суддів
погоджується, що вищезазначені
розрахункові операції не є
помилковими, а тому сума розрахунків по
РРО за 2011 рік у ФОП ОСОБА_1 складає 301303
грн.

Щодо заниження податку з доходів
фізичних осіб від підприємницької
діяльності, що підлягає сплаті до
бюджету, всього на суму 13375,53 грн. в
результаті допущених порушень
податкового законодавства, які
відображено в пп.2.2.1. "Результати
перевірки правильності визначення
валового доходу (обсягу виручки", пп.2.2.2.
"Визначення витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходу
(документально підтверджених)", п.п.2.23.
"Визначення оподатковуваного доходу
(чистого доходу)".

За результатами перевірки було
встановлено заниження оподаткованого
доходу від здійснення підприємницької
діяльності: за 2010 рік в сумі 58315,61 грн.
(нараховано за даними перевірки 8747,4
грн., сплата торгового патенту (залишок)
3302,15 грн., підлягає перерахуванню до
бюджету податок з доходів фізичних
осіб від здійснення підприєницької
діяльності в сумі 5445,25 грн.; за 2011 рік в
сумі 104736,46 грн. (нараховано за даними
перевірки 15710,43 грн., сплата збору за
провадження торгівельної діяльності
(залишок) 7780,15грн., підлягає
перерахуванню до бюджету податок на
доходи фізичних осіб від здійснення
підприєницької діяльності в сумі 7930,28
грн.

Таким чином, загальна сума що підлягає
перерахуванню до бюджету за платежем
"податок на доходи фізичних осіб від
здійснення підприємницької
діяльності" за 2010-2011 роки складає 13375,53
грн.

Відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового
кодексу України контролюючим органом
правомірно було накладено на платника
податків штраф у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання 3343,88 грн. ( 13375,53 грн. х 0,25 ).

Таким чином, загальна сума податкових
зобов'язань позивача за платежем
"податок з доходів громадян, отриманих
від здійснення підприємницької
діяльності" згідно прийнятого
відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 11.12.2012 року
№ складає 16719,41 грн.

Статтею 13 Декрету КМ України від 26.12.1992
№ 13-92 "Про прибутковий податок з
громадян" (у редакції на час виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
оподаткуванню підлягають доходи
громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші
доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету. Оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий доход,
тобто різниця між валовим доходом
(виручки у грошовій та натуральній
формі) і документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу.

Відповідно до ч.1 ст. 14 зазначеного
Декрету з доходів, зазначених у цьому
розділі Декрету, податок обчислюється:
підприємствами, установами,
організаціями, фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності
при виплаті ними протягом року доходів
громадянам, зазначеним у цьому розділі
Декрету, про що не пізніш як через 30
днів після виплати повідомляється
податковим органам за місцем
проживання громадян. Утримані у
джерела виплати суми податку
враховуються податковим органом при
проведенні податкових розрахунків за
доходами, одержаними за
оподатковуваний період.

Відповідно до пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону
України від 22.05.2003 № 889-ІV "Про податок з
доходів фізичних осіб" (у редакції на
час виникнення спірних правовідносин),
оподаткування доходів, отриманих
фізичною особою від продажу нею
товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Відповідно до п.177.2, ст.177 Податкового
Кодексу України, об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та не грошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
особи-підприємця.

Відповідно до п.177.4 ст.177 Податкового
Кодексу України, до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу.

Також, підпунктом 123.1 ст.123 Податкового
Кодексу України передбачено, що у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - це тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування, - це
тягне за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Щодо посилання в апеляційній скарзі
про те, що висновки Податкового органу
щодо завищення валових витрат на 161052,07
грн. спростовуються наявними
документами, то судом першої інстанції
правильно встановлено, що платіжні
документи, які надані позивачем не
підтверджують оплату грошових коштів
юридичним особам, що є постачальникам
товару згідно видаткових накладних.
Зокрема, отримувачами грошових коштів
за наданими платіжними документами
зазначені або інші підприємства, ніж
постачальники товару згідно накладних,
або сума платежів не збігається з
вартістю товарів, вказаній у накладних.
Крім того, надані позивачем на
підтвердження валових витрат
документи у деяких випадках містять
дати, що майже на рік відрізняються від
дати постачання товару з розбіжностями
у сумі платежів та вартістю товару, при
цьому на самих накладних міститься
рукописний текст про повну оплату
товару набагато раніше дат, зазначених
у платіжних документах.

Тому, враховуючи встановлені
обставини, колегія суддів погоджується
з судом першої інстанції, що висновки
Податкового органу щодо
непідтвердження валових витрат ФОП
ОСОБА_1 за 2010 - 2011 роки у загальній сумі
161052,07 грн. є обґрунтованими, а тому
позивачу було правомірно нараховано
податкові зобов'язання з податку з
доходів громадян, отриманих від
здійснення підприємницької діяльності
згідно податкового
повідомлення-рішення від 11.12.2012 року №
у сумі 16719,41грн.

Також, щодо податкового
повідомлення-рішення № від 11.12.2012
року про застосування до ФОП ОСОБА_1
штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у
сумі 12541 грн., судом першої інстанції
встановлено, що при проведенні
перевірки встановлено порушення п. 11
ст. 3 від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (у редакції на час виникнення
спірних правовідносин, далі Закон
№265/95-ВР), а саме проведення
розрахункових операції через
реєстратори розрахункових операцій
без використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів та обліку їх кількості.

Відповідно п. 11 ст.3 Закону №265/95-ВР
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Однак, платником податків, замість
повного найменування товару у
фіскальних чеках зазначено тільки вид
товару - "сигарети" чи "алкоголь", без
зазначення самого найменування та
кількості одиниць реалізованого
товару.

Відповідно до п.6 ст.17 Закону №265/95-ВР за
порушення вимог Закону до суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

З наданого Податковим органом
розрахунку фінансових санкцій (додаток
№ 5 до Акту перевірки) вбачається, що
сума застосованих до позивача штрафних
(фінансових) санкцій за вказане
порушення склала 85 грн. (17,00 грн. х 5).
Однак, з оскарженого
повідомлення-рішення вбачається, що в
ньому одночасно вказується дві суми
штрафних санкцій: грошова сума у
розмірі - 12541,00 грн. прописом та грошова
сума у розмірі 85,00грн.- цифрами.

Оскільки судом першої інстанції було
встановлено, що до позивача правомірно
застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) у розмірі 85,00 грн. за
порушення п. 11 ст.3 Закону, а решта суми
штрафних санкцій (12541 грн. - 85 грн.=12456
грн.) вказана у повідомленні-рішенні №
від 11.12.2012 року визначена
протиправно, суд обґрунтовано скасував
зазначене податкове
повідомлення-рішення в частині
штрафних санкцій 12456 грн.

Доводи помилковості такого висновку
суду першої інстанції в апеляційній
скарзі Державної податкової інспекції
у Приморському районі міста Одеси
Одеської області не містяться.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що на момент проведення
перевірки у ФОП ОСОБА_1 працювали 4
особи без належного оформлення з ними
трудових відносин. Відповідно
розрахунково-платіжних відомостей по
заробітній платі за лютий, березень 2011
року у період з 01 лютого 2011 року по 24
березня 2011 року вони отримали
заробітну плату в готівковій формі у
загальній сумі 7530,95 грн. без утримання
та перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб.

Обставини щодо використання позивачем
праці найманих працівників ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від суду від 15
травня 2012 року (набула законної сили
22.11.2012 року) за позовом ФОП ОСОБА_1 до ДПІ
у Приморському районі м. Одеси.

Тому, враховуючи вимоги ст.72 КАС
України, а також пояснення вказаних
працівників щодо графіку їх роботи та
умов оплати праці, податковий орган
обрахував отриману фізичними особами
заробітну плату, зокрема, ОСОБА_4 за
відпрацьовані 17 днів березня 2011 року
отримала заробітну плату у сумі 695,47
грн., ОСОБА_5 за лютий 2011 року та
відпрацьовані 11 днів березня 2011 року
отримала заробітну плату у сумі 1320 грн.,
ОСОБА_3 за лютий 2011 року та
відпрацьовані 17 днів березня 2011 року
отримала заробітну плату у сумі 4265,47
грн., ОСОБА_6 за лютий 2011 року та
відпрацьовані 11 днів березня 2011 року
отримала заробітну плату у сумі 1250,01
грн.

Згідно додатку № 4 до Акту перевірки
недоотриманий податок з доходів
вказаних фізичних осіб всього складає
1129,64 грн., а згідно додатку № 5 до Акту
перевірки на підставі п.127.1 ст.127 ПК
України розраховано фінансові санкції
по податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 50 відсотків від суми
заниженого податку, що складає 564,82 грн.

Згідно з п. 127.1 ст. 127 Податкового
кодексу України ненарахування,
неутримання та/або несплата
(неперерахування) податків платником
податків, у тому числі податковим
агентом, до або під час виплати доходу
на користь іншого платника податків, -
тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 25 відсотків суми податку, що
підлягає нарахуванню та/або сплаті до
бюджету.

Таким чином, наведений у додатку № 5 до
Акту перевірки розрахунок фінансових
санкцій, застосованих до позивача,
також відповідає вимогам наведеної
норми податкового законодавства.

З викладених обставин, висновок суду
першої інстанції про законність
винесеного податкового
повідомлення-рішення від 11.12.2012 року №
є обґрунтованим.

Крім того, на підставі Акту перевірки
№7073/17-1/НОМЕР_1 від 21.11.2012 року ДПІ у
Приморському районі м. Одеси було
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 510 грн., за
порушення ст.ст.14, 15, 16, 46, 47, 51, ст.162,
абзацу б п.176.1 ст.176 Податкового кодексу
України, пункту п.119.2. ст.119 Податкового
кодексу України.

Пунктом 46.1 ст.46 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до п.51.1. ст.51 Податкового
кодексу України, податковий агент
зобов'язаний подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку органу
державної податкової служби за місцем
свого обліку.

Згідно абз. "б" п.176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України особи, які мають статус
податкових агентів зобов'язані
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Також, відповідно до п.п. 47.1.2 п. 47.1 ст.47
Податкового кодексу України фізичні
особи - платники податків та їх законні
чи уповноважені представники у
випадках, передбачених законом несуть
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органам, недостовірність
інформації.

Згідно з п.119.2 ст.119 Податкового Кодексу
України, неподання, подання з
порушенням встановлених строків,
подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку, тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
грн.

Враховуючи висновки суду стосовно
правомірності нарахування позивачу
податкових зобов'язань за податковим
повідомленням-рішенням від 11.12.2012 року
№, колегія суддів також вважає, що
відповідач дійшов правильного
висновку про подання позивачем
податкової звітності з недостовірними
відомостями про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку, оскільки податок з доходів
фізичних осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_6 у лютому-березні 2011 року не
утримувався та до бюджету не
перераховувався.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції зроблено обґрунтований
висновок про правомірність винесеного
податкового повідомлення-рішення від
11.12.2012 року №.

Крім того, судом правильно відмовлено у
задоволені позовних вимог про
скасування акту перевірки, оскільки
акт перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, а лише фіксує ті
обставини та порушення, які були
виявлені податковим органом під час
проведення перевірки, а також визнання
протиправними дії посадових осіб щодо
його складенню.

Тому, враховуючи все вищенаведене,
колегія суддів приходить до висновку,
що при розгляді справи судом першої
інстанції правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з
посиланням апелянтів на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
тому що всі процесуальні норми,
передбачені адміністративним
судочинством були виконані без
порушень прав кожної сторони при
розгляді справи.

Інші доводи апеляційних скарг
висновків суду не спростовують,
оскільки ґрунтуються на невірному
трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційних
скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та Державної
податкової інспекції у Приморському
районі міста Одеси Одеської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 21
травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяті днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 10 листопада 2014 року.

Головуючий:
М.М.Милосердний

Судді:
А.І.Бітов

І.Г.Ступакова