Справа № 821/512/14
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/512/14

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Яковлева Ю.В.,

Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Худик
С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом публічного акціонерного
товариства «Херсонський завод
карданних валів» до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

17.02.2014р. публічне акціонерне товариство
«Херсонський завод карданних валів»
звернулось з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- ДПІ), в якому з урахуванням зменшення
позовних вимог просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 09.01.2014р. №
, - у повному обсязі, №
- частково на суму 4 248 830,67 грн., № -
частково на суму 958 047,33 грн. (т.5 а.с.30).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при
проведенні планової перевірки
використано протиправні висновки щодо
безтоварності господарських операцій
ПАТ "Херсонський завод карданних валів"
з ТОВ "Техінструменткомплект", ТОВ
"Хімцентр", ПП "Транспортна компанія
"Експорт-Імпорт Груп", ТОВ "Південна
Хімічна компанія "Союз-Реагент", ТОВ
"ДІАБАЗ-Д", ПП НПКО "ТАТА", ТОВ НВКФ "Вест
Пром" та ТОВ "Черкаський хімічний завод
"Синтез", оскільки відносини з цими
контрагентами підтверджено належними
бухгалтерськими та податковими
документами, які дозволяють формувати
витрати та податковий кредит по цих
операціях.

Необґрунтованими, на думку позивача є
висновки податкового органу про
заниження доходу від операційної
діяльності, в результаті реалізації
товарів за заниженими цінами,
невключення відповідачем до складу
доходів 2012 року доходу від операцій з
акціями, заниження витрат через
нездійснення коригування податкового
зобов'язання з ПДВ в зв'язку із
повернення товару та інше. Не
погоджуючись із нарахуванням штрафних
санкцій з податку на доходи фізичних
осіб, позивач вказує на те, що нормами
ПК України передбачено застосування
штрафних санкцій за несплату цього
податку, а не за несвоєчасне його
перерахування. Також не погоджується
із застосуванням штрафної санкції у
розмірі 50 %. Враховуючи вищевикладене,
позивач вважає складені відповідачем
податкові повідомлення-рішення
протиправними та просить їх скасувати
в межах заявлених позовних вимог.

Відповідач заперечував проти позову,
вказуючи, що податковим органом не
допущено порушень вимог чинного
законодавства при проведенні
перевірки, складанні акту та прийнятті
оспорюваних податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково. Визнані протиправними та
скасовані податкові
повідомлення-рішення від 09.01.2014 р. №
- повністю, від 09.01.2014 р. № -
частково на суму 3383760 грн., від 09.01.2014 р.
№ - частково на суму 819498 грн. В
решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДПІ просить
скасувати судове рішення в частині
задоволення позовних вимог в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду першої інстанції
не відповідають обставинам справи, та
прийняти нову постанову про відмову у
позові в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в ході проведення планової виїзної
документальної перевірки ПАТ
«Херсонський завод карданних валів» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2012р. по 31.12.2012р., за
результатами 20.12.2013р. якої складений
акт № 1836/21-03-22-01/05743013, встановлено
порушення позивачем:

- пп.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.22.1 ст.22, ст.102, пп.138.1.1
п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.5 ст.138, пп.139.1.9,
пп.139.1.11п.139.1 ст.139, пп.159.1.2, пп.159.1.3 п.159.1
ст.159 ПК України, в результаті чого
занижено податок на прибуток за 2012 рік
на загальну суму 561 334,57 грн., а також
завищено розмір від'ємного значення
об'єкта оподаткування за 2012 рік на
загальну суму 4 369 164 грн.,

- пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, ст.22, п.44.1, п.44.2 ст.44,
п.188.1 ст.188, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2 ст.201 ПК
України, в результаті чого завищено
залишок від'ємного значення ПДВ (ряд.24
Декларації) всього у сумі 989 614 грн.,

- пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, ст.22, п.44.1, п.44.2 ст.44,
п.188.1 ст.188, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2 ст.201 ПК
України, в результаті чого занижено
залишок від'ємного значення ПДВ (ряд.24
Декларації) всього у сумі 7500 грн., у тому
числі: липень 2012 року - 7500 грн.

- пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, в
результаті чого допущено порушення
вимог податкового законодавства під
час перевірки питання щодо
своєчасності перерахування податку на
доходи фізичних осіб до бюджету за
перевіряємий період у сумі 906 780,78 грн.

До висновку про заниження податку
на прибуток та завищення розміру
від'ємного значення з ПДВ податковий
орган прийшов внаслідок
неправомірного формування податкового
кредиту та валових витрат по
господарським операціям позивача з ТОВ
"Техінструменткомплект", ТОВ "Хімцентр",
ПП "Транспортна компанія
"Експорт-Імпорт Груп", ТОВ "Південна
Хімічна компанія "Союз-Реагент", ТОВ
"ДІАБАЗ-Д", ПП НПКО "ТАТА", ТОВ НВКФ "Вест
Пром" та ТОВ "Черкаський хімічний завод
"Синтез", які ДПІ вважає нереальними.

На завищення розміру від'ємного
значення з податку на прибуток, на
думку ДПІ вплинула продаж товарів по
заниженим цінам, тобто нижче
собівартості, заниження доходу від
продажу акцій ПАТ «ОКМА», завищення
валових витрат у IV кварталі 2012р. в
зв'язку із не зменшенням витрат на суму
раніше сплачених авансових платежів,
по поверненню яких сплинув строк
давності, а також в зв'язку із
включенням до них витрат на сплату
пені, штрафів, неустойки.

На нарахування штрафних санкцій
по ПДФО вплинули обставини
несвоєчасної сплати до бюджету
утриманого податку з доходів фізичних
осіб при затримці у виплаті
нарахованих доходів на користь
фізичних осіб.

09.01.2014р. ДПІ прийняла податкові
повідомлення-рішення:

- № про нарахування штрафних
санкцій по ПДФО в розмірі 453 390,39 грн.,

- № про зменшення розміру
від'ємного значення з ПДВ за грудень
2012р. на 982 114 грн.,

- № про зменшення розміру
від'ємного значення з податку на
прибуток за грудень 2012р. на 4 369 164 грн.,

- № про нарахування грошового
зобов'язання з податку на прибуток на 842
002 грн., в т.ч. за основним платежем на 561
335 грн. та штрафними санкціями - на 280 667
грн.

Задовольняючи позовні вимоги про
скасування ППР № повністю та №
на суму 737 131 грн. та частково №
, суд першої інстанції виходив з
недоведеності обставин продажу
товарів по заниженим цінам.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

За даними акту перевірки у
періоді з квітня по грудень 2012р.
позивач здійснював операції по
реалізації вузлів та агрегатів для
автомобільної та
сільськогосподарської техніки
власного виробництва. Оскільки в ціну
товару не включались витрати на
реалізацію товару, доходи підприємства
були занижені на 5 795 634 грн., що призвело
до збитковості діяльності ПАТ
«Херсонський завод карданних
валів»(стор.48-51).

Згідно ст.153 ПК України (в редакції, яка
була чинною на час виникнення спірних
правовідносин) для визначення доходів
від продажу товарів (робіт, послуг) із
застосуванням звичайних цін для
обчислення податку на прибуток
передбачено виключно у разі здійснення
продажу пов'язаним особам та при
здійснені товарообмінних (бартерних)
операцій. При здійсненні іншого
продажу для обчислення доходів
застосування звичайних цін не
передбачено.

У той же час відповідно до
п.188.1 ст.188 ПК України (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин) для визначення
податкових зобов'язань з ПДВ база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

Аналіз наведених норм права
дає підстав для висновку, що
застосування звичайних цін є
обов'язком при визначені податкових
зобов'язань з ПДВ незалежно від
напрямків продажу товарів (робіт,
послуг) платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Відповідно до п.1.20 ст.1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» № 334, якщо цим пунктом не
встановлено інше, звичайною вважається
ціна товарів (робіт, послуг), визначена
сторонами договору. Якщо не доведене
зворотне, вважається, що така звичайна
ціна відповідає рівню справедливих
ринкових цін. Справедлива ринкова ціна
- це ціна, за якою товари (роботи,
послуги) передаються іншому власнику
за умови, що продавець бажає передати
такі товари (роботи, послуги), а
покупець бажає їх отримати за
відсутності будь-якого примусу, обидві
сторони є взаємно незалежними юридично
та фактично, володіють достатньою
інформацією про такі товари (роботи,
послуги), а також ціни, які склалися на
ринку ідентичних (а за їх відсутності -
однорідних) товарів (робіт, послуг).

Згідно пп.1.20.2 п.1.20 ст.1 Закону
№ 334 для визначення звичайної ціни
товару (робіт, послуг) використовується
інформація про укладені на момент
продажу такого товару (роботи, послуги)
договори з ідентичними (однорідними)
товарами (роботами, послугами) у
співставних умовах. Якщо товари
(роботи, послуги), ідентичні (за їх
відсутності - однорідні) товарам
(роботам, послугам), стосовно яких
визначається звичайна ціна, прилюдно
пропонуються до продажу, або мають
ціни, встановлені на організованому
ринку цінних паперів, або мають біржову
ціну (біржове котирування), визначення
звичайної ціни у встановленому в
абзаці першому цього підпункту порядку
здійснюється із врахуванням пп.1.20.3 -
1.20.5 п.1.20 цієї ж статті Закону.

Суд першої інстанції
правильно зазначає зазначає, що для
визначення рівня звичайних цін
відповідач має послідовно
застосовувати всі методи її
визначення, передбачені п.1.20 ст.1 Закону
№ 334, при цьому застосування кожного
наступного методу можливе лише у разі
неможливості застосувати попередній
метод визначення рівня звичайних цін.

З акту перевірки № 1836
вбачається, що для визначення розміру
звичайних цін для обчислення доходів
та податкових зобов'язань відповідач
використав приписи пп.1.20.51 п.1.20 ст.1
Закону № 334 повністю ігноруючи приписи
попередніх положень цього пункту
Закону. ДПІ у м.Херсоні не досліджено,
які саме товари, роботи, послуги було
продано позивачем протягом 2012 року,
який продаж позивача був "збитковим",
який рівень цін діяв в Україні на
аналогічні товари, роботи, послуги
протягом 2012 року, не приведено доказів
того, що позивач міг здійснити продаж
своєї продукції за цінами, які
перевищують ціни, визначені у його
бухгалтерських та податкових
документах.

Таким чином, ДПІ визначила
рівень звичайних цін з порушенням
податкового законодавства України, що
унеможливлює їх застосування для
визначення доходу та податкових
зобов'язань за наслідками цієї
перевірки.

Тому висновки відповідача про
заниження ПАТ "Херсонський завод
карданних валів" доходів на 5795634 грн. та
податкових зобов'язань з ПДВ на 737131
грн., що вплинули на нарахування
грошових зобов'язань з податку на
прибуток, зменшення розміру об'єкта
оподаткування податком на прибуток,
зменшено розмір від'ємного значення
суми ПДВ згідно податкових
повідомлень-рішень від 09.01.2014 р. №
, № та № , є
протиправними.

Завищення валових витрат та
заниження податкового кредиту за
рахунок господарських операцій
позивача з ТОВ "Техінструменткомплект",
ТОВ "Хімцентр", ПП "Транспортна компанія
"Експорт-Імпорт Груп", ТОВ "Південна
Хімічна компанія "Союз-Реагент", ТОВ
"ДІАБАЗ-Д", ПП НПКО "ТАТА", ТОВ НВКФ "Вест
Пром" та ТОВ "Черкаський хімічний завод
"Синтез", реальність яких податковий
орган вважав непідтвердженою, стало
підставою для зменшення ДПІ від'ємного
значення з податку на прибуток на 134 892,52
грн. та від'ємного значення з ПДВ на 25
004,68 грн.

Судова колегія погоджується з доводами
суду першої інстанції про задоволення
позову в частині скасування ППР №
на суму 134 892,52 грн., та № на
суму 25 004,68 грн., оскільки вони є
законними та обґрунтованими.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу
України (далі - ПК України) передбачено,
що витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України (в
редакції, чинній на час спірних
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз наведених правових норм дає
підстав для висновку, що будь-які
документи (у тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Судом першої інстанції вірно
зроблений висновок про реальність
операцій ПАТ «Херсонський завод
карданних валів» з ТОВ
"Техінструменткомплект", ТОВ "Хімцентр",
ПП "Транспортна компанія
"Експорт-Імпорт Груп", ТОВ "Південна
Хімічна компанія "Союз-Реагент", ТОВ
"ДІАБАЗ-Д", ПП НПКО "ТАТА", ТОВ НВКФ "Вест
Пром" та ТОВ "Черкаський хімічний завод
"Синтез" по поставці товару та послуг,
яка підтверджується, як видатковими та
податковими накладними, актами
виконаних робіт, так і фактом
оприбуткування товару, його постачання
сторонніми перевізниками - ПП «Ночной
експресс», ТОВ «Транспортна компанія
«САТ», ТОВ «Євроекспрес пошта»,
специфікаціями до договорів поставки
та транспортними заявками,
використання придбаного товару та
послуг у власній господарській
діяльності позивача, оплатою за
отриманий товар (послуги) в
безготівковій формі.

Доводи відповідача, якими він
обґрунтував апеляційну скаргу про
невідповідність окремих податкових та
видаткових накладних вимогам
законодавства, не спростовують
висновків суду.

Так, ДПІ зазначає про те, що у
податкових накладних від 27.09.2012 р. № 26,
від 19.10.2012 р. № 16, від 24.10.2012 р. № 19
невірно відображено номер свідоцтва
про реєстрацію платника податку на
додану вартість № 3215399, в той час як
Черкаською ОДПІ видано свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість від 12.05.2005 р. № 32153997 (тобто
номер свідоцтва у податковій накладній
зменшено на одну цифру). У видаткових
накладних, перелік яких наведено на
аркуші 43 акту перевірки, не зазначено
місце складання; відсутнє прізвище,
ініціали та посада особи ТОВ
"Черкаський хімічний завод "Синтез",
відповідальної за здійснення
господарської операції; відсутнє
прізвище, ініціали та посада особи, яка
отримала товар; не заповнено дані щодо
довіреності.

Проте, окремі недоліки
податкових та видаткових накладних
самі по собі не можуть бути безумовною
підставою для позбавлення видаткових
та податкових накладних сили
первинного документа, а відтак
позбавлення покупця права на
формування валових витрат та
податкового кредиту. Тим більше, що
законодавством не передбачено
визнання недійсними видаткових і
податкових накладних з таких підстав.

Судова колегія погоджується із
судом першої інстанції, що інформація,
викладена в акті Лівобережної МДПІ
м.Дніпропетровська від 14.03.2013 р. №
1077/22-5/35862898 про неможливість проведення
звірки ПП "Транспортна компанія
"Експорт-Імпорт Груп" щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків ТОВ "Ангстрем
Континенталь" за лютий-квітень 2012 року,
жовтень 2012 року, ТОВ "Феріт Д" за
лютий-квітень 2012 року, червень-листопад
2012 року; акті ДПІ у м.Черкасах ГУ
Міндоходів у Черкаській області від
22.11.2012 р. № 999/22-14/33536111 про результати
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Черкаський хімічний завод "Синтез"
щодо документального підтвердження
господарських відносин з
постачальником ПП "ЛАБ" у періоді з
01.01.2011 р. по 31.08.2011 р. та платниками
податків - покупцями, їх реальності та
повноти відображення в обліку, не може
бути належним доказом порушень
позивачем вимог податкового
законодавства, оскільки зустрічна
звірка може бути проведена податковим
органом лише з питань підтверджень
взаємовідносин з певним платником
податків та не може містити суджень про
відсутність об'єкту оподаткування,
щодо правомірності формування
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань.

Порушення позивачем податкового
законодавства по операціям з ТОВ
"Техінструменткомплект", ТОВ "Хімцентр",
ПП "Транспортна компанія
"Експорт-Імпорт Груп", ТОВ "Південна
Хімічна компанія "Союз-Реагент", ТОВ
"ДІАБАЗ-Д", ПП НПКО "ТАТА", ТОВ НВКФ "Вест
Пром" та ТОВ "Черкаський хімічний завод
"Синтез" відповідач пов'язує з
неможливістю підтвердження фактичного
здійснення операцій по ланцюгу
постачання товару з контрагентами
постачальниками.

Судова колегія зазначає, що інформація,
викладена в актах перевірки ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
від 12.04.2013р. № 2237/22-2/33114944 про результати
планової перевірки ТОВ «Діабаз Д» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2010р. по
31.12.2012р., ДПІ у Комунарському районі
м.Запоріжжя від 06.06.2013р. № 888/2211/19264196 про
результати позапланової виїзної
перевірки ПП «НПКО «ТАТА» з питань
взаємовідносин з ТОВ «Еталон» за
період з 01.01.2009р. по 30.09.2011р., ДПІ у
Дарницькому районі м.Києва від 13.05.2013р.
№ 2083/22-40/37688867 про результати
документальної виїзної перевірки ТОВ
«Хімцентр» щодо неможливості
підтвердження взаємовідносин з
контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за
листопад-грудень 2011р., січень-березень
2012р., червень-листопад 2012р.,
Дніпропетровської МДПІ від 13.03.2013р. №
226/221/24992207 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «НВКФ «Вест-пром» щодо
підтвердження операцій з ТОВ «Ферід Д»,
ПП «АТМ» та іншими з 01.01.2010 по 31.01.2013р.,
щодо не підтвердження операцій
контрагентів позивача зі своїми
контрагентами-постачальниками через
припинення їх діяльності або наявності
сумнівних контрагентів по ланцюгу
постачання, не спростовує можливість
постачання товару позивачу його
контрагентами.

Так, зазначеними актами не встановлена
неможливість здійснення
контрагентами-постачальниками
позивача господарської операції в
зв'язку із відсутністю умов для ведення
господарської діяльності (трудових
ресурсів, офісних та складських
приміщень та інше), або незнаходження
підприємства за місцем реєстрації на
час вчинення операції, наявність
кримінального переслідування
посадових осіб цих підприємств за
фіктивну діяльність.

Можливі порушення контрагентами
платника податків податкової
дисципліни, у тому числі не
декларування своїх зобов'язань або не
сплата податку до бюджету, не є
достатньою підставою для позбавлення
платника податків права на податковий
кредит з ПДВ по операціям з такими
контрагентами.

Податковий кодекс України
встановлює вимоги лише щодо
документального підтвердження
задекларованих господарських
операцій, а як вже зазначено вище, акт
перевірки не містить зауважень щодо
правильності складання наданих
позивачем первинних документів (крім
ТОВ "Черкаський хімічний завод
"Синтез").

Аналізуючи викладене в сукупності,
судова колегія приходить до висновку,
що за відсутності доказів проведення
позивачем фіктивних господарських
операцій з ТОВ "Техінструменткомплект",
ТОВ "Хімцентр", ПП "Транспортна компанія
"Експорт-Імпорт Груп", ТОВ "Південна
Хімічна компанія "Союз-Реагент", ТОВ
"ДІАБАЗ-Д", ПП НПКО "ТАТА", ТОВ НВКФ "Вест
Пром" та ТОВ "Черкаський хімічний завод
"Синтез" та при наявності належним
чином оформлених первинних документів
по операціях з купівлі товарів (послуг)
у цих постачальників, висновок ДПІ про
завищення позивачем податкового
кредиту та витрат за такими операціями
є протиправним.

Підставою для зменшення
податковим органом від'ємного значення
з податку на прибуток на суму 126 250 грн.
стало виявлене в ході перевірки
порушення позивачем щодо невірного
відображення у складі доходів за 2012р.
прибутку від продажу акцій.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги в частині скасування
ППР № на суму 126 250 грн., виходив з
правомірності дій позивача при
відображенні продажу акцій в
податковому обліку.

Судова колегія вважає вірним такий
висновок суду.

Оподаткування операцій з торгівлі
цінними паперами встановлено п.153.8 ст.153
ПК України, відповідно до якого
платники податку визначають
фінансовий результат за операціями з
цінними паперами відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку шляхом зменшення прибутків за
операціями з цінними паперами на суму
збитків від операцій з іншими цінними
паперами протягом такого звітного
періоду.

Прибуток за кожною окремою операцією з
цінними паперами розраховується як
позитивна різниця між доходом від
такого відчуження та сумою витрат у
зв'язку з придбанням таких цінних
паперів за винятком операцій з
торгівлі борговими цінними паперами.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідно до договору
№ 162/68 від 26.06.2007 р. позивач придбав у ВАТ
"Авторадіатор" акції в кількості 1700000
шт. по ціні 0,25 грн., всього на суму 126 250
грн. Факт купівлі акцій
підтверджується випискою про стан
рахунку в цінних паперах, виданою
зберігачем акцій ТОВ "Краз-Капітал".

ПАТ "Херсонський завод
карданних валів" у додатку КЗ до
декларації з податку на прибуток
підприємств за 2007, 2008, 2009, 2010 роки та за І
квартал 2011 року не відображало витрати
по придбанню акцій.

Частину акцій, а саме 505000 шт.
на загальну суму 670 000 грн. позивач
продав ПАТ "ОКМА" відповідно до
договору № ДД-02 від 15.06.2012 р., акту
приймання-передачі від 30.11.2012 р. Оплата
надійшла 21.06.2012 р. на загальну суму 670 000
грн. При продажу акцій позивачем
вирахувано чистий прибуток від цієї
операції, який склав 543 750 грн. (670000 - 126250),
яку і відображено у валових доходах за 4
квартал 2012 року.

Таким чином, визначена
відповідачем при перевірці доходу
(прибутку) від продажу акцій сума 126 250
грн. - це частина доходу (прибутку),
отриманого платником податку від
продажу акцій ВАТ "Авторадіатор".
Загальний дохід (прибуток) від продажу
цих акцій включений до складу доходів
позивача за 4 квартал 2012 року, а тому не
може бути повторно оподаткований
відповідачем за наслідками перевірки.

За відсутності порушень відображення
доходу від продажу акцій ППР №
підлягає скасуванню на 126 250 грн.

Також на зменшення від'ємного
значення суми ПДВ згідно податкового
повідомлення-рішення від 09.01.2014 р. №
вплинули висновки ДПІ про
неправомірне здійснення позивачем
коригування податкового зобов'язання
по ПАТ "Ужгородський Турбогаз" у
вересні 2012 року на суму ПДВ 64860 грн. по
розрахунку коригування від 28.09.2012 р. № 89
до податкової накладної від 29.04.2011 р. №
134.

Суд першої інстанції,
погоджуючись з позицією позивача,
виходив з того, що коригування
здійснено у відповідності до ст.192 ПК
України.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до п.192.1 ст.192 ПК України якщо
після постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Відповідно до пп.192.1.1 п.192.1
ст.192 ПК України якщо внаслідок такого
перерахунку відбувається зменшення
суми компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно
зменшує суму податкових зобов'язань за
результатами податкового періоду,
протягом якого був проведений такий
перерахунок, та надсилає отримувачу
розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує
суму податкового кредиту за
результатами такого податкового
періоду в разі, якщо він зареєстрований
як платник податку на дату проведення
коригування, а також збільшив
податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

Приписами п.192.3 ст.192 ПК
України передбачено, що результат
перерахунку податкових зобов'язань і
податкового кредиту постачальника та
отримувача відображається у складі
податкової декларації за звітний
податковий період у порядку,
визначеному центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику.

Судом першої інстанції
встановлено, що у квітні 2011 року ПАТ
"Херсонський завод карданних валів"
поставлено ПАТ "Ужгородський Турбогаз"
товар (фільтри, хрестовини) на суму
1049901,70 грн., складено податкову накладну
від 29.04.2011 р. № 134, яку включено до
Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за квітень 2011
року, Додатку № 5 до декларації з ПДВ за
квітень 2011 року.

У вересні 2012 року ПАТ
"Ужгородський Турбогаз" частково
повернув продукцію на загальну суму
324300 грн., у тому числі ПДВ - 64860 грн., у
зв'язку з чим позивачем складено
Розрахунок коригування від 28.09.2012 р. № 89
до податкової накладної від 29.04.2011 р. №
134. Повернуту продукцію оприбутковано
на складі підприємства. Розрахунок
коригування містить і вартісні і
кількісні показники щодо яких
здійснювалося коригування, має підписи
про складання та отримання, печатку та
всі необхідні реквізити.

Враховуючи, що
законодавством не заборонено
повернення товару після спливу 365 днів,
тому і відсутні підстави для висновку
про необґрунтоване коригування
позивачем зобов'язань після спливу
зазначеного строку.

Судом першої інстанції, в зв'язку із
непідтвердженням доводів позивача про
правомірність перебування у складі
витрат авансових платежів, по яким
минув строк позовної давності,
віднесення до складу витрат сплату
пені, штрафів, неустойки, формування
податкового кредиту за рахунок
податкових накладних, в яких відсутній
підпис особи, що їх складала, а також
неправомірності накладання штрафних
санкції по ПДФО, відмовлено у
задоволенні позову в частині
скасування ППР № на суму 985 404грн.,
№ на суму 162 616 грн. та ППР №
- в повному обсязі.

Оскільки предметом апеляційного
перегляду є постанова суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог, відповідно до ст.195 КАС
України судова колегія не надає
правову оцінку постанові суду першої
інстанції в частині відмови у позові
ТОВ «Херсонський завод карданних
валів».

Підстав для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає, а доводи
апеляції вважає такими, що висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Н.В.Вербицька

Суддя:
Ю.В.Яковлев

Суддя:
К.В.Кравченко