Справа № 1510/7430/12
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/49079/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Логвиненка А.О., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 29 травня 2014 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2014
року

у справі № 1510/7430/12

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області

про визнання рішення
протиправними та зобов'язання
призначити пенсію

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області (далі -
Управління) про визнання рішення
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 29.05.2014, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2014,
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення (без номеру і дати)
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про відмову у
призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на
пільгових умовах. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області призначити ОСОБА_2
пенсію за віком на пільгових умовах,
згідно з пунктом «д» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
26.09.2012. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області виплачувати ОСОБА_2 пенсію за
віком на пільгових умовах з 26.09.2012.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, Управління
оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
матеріального права та прийняти нове
рішення - про відмову у позові.

У своїх запереченнях на касаційну
скаргу ОСОБА_2 просила залишити рішення
судів попередніх інстанцій без змін, а
скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом
першим частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, 26.09.2012 ОСОБА_2 звернулась до
Управління із заявою про призначення
їй пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до пункту «д» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». На момент звернення з
заявою про призначення пенсії за віком
позивач досягла 50 років.

Рішенням Управління за результатами
розгляду заяви позивача було
відмовлено у призначені пенсії на
пільгових умовах у зв'язку з
відсутністю довідки про стаж роботи
свинаркою і про виконання встановлених
норм обслуговування.

Відповідно до трудової книжки позивача
з 10.05.1986 по 01.04.2006 вона працювала
свинаркою в колгоспі «Дружба», який був
реорганізований у КСП «Дружба», а в
подальшому у СК «Дружба», про що є
відповідні записи у трудовій книжці.

Також, трудовою книжкою позивача
підтверджений трудовий стаж з 02.04.2006 по
02.10.2006 свинарки в ФГ «Дінекс - Агро».

Із архівної довідки Ізмаїльської
районної ради від 28.10.2010 установлено, що
відповідно особової картки форми № Т-14
колгоспу «Дружба» позивач рахується
свинаркою з 1986 по 2006 роки.

Таким чином, загальний стаж роботи
позивача свинаркою складає більше 20
років.

З витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців від 06.05.2014 № 18624636, наданого
державним реєстратором реєстраційної
служби Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
встановлено, що СК «Дружба», перебуває
у процесі припинення з 28.02.2011 за
рішенням засновників кооперативу та
відомості щодо юридичних осіб
правонаступників кооперативу
відсутні.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на
підтвердження трудового стажу
позивача на посаді свинарки понад 20
років. Наголосив про відсутність
об'єктивної можливості у ОСОБА_2 надати
довідки про виконання встановлених
норм обслуговування за час виконання
обов'язків свинарки у КСП «Дружба» (СК
«Дружба) та ФГ «Денікс - Агро», оскільки
первині документи, в яких містяться
відомості про виконання позивачем
встановлених норм обслуговування
тварин на даних підприємствах знищено,
за строком давності.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими обґрунтованими
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на таке.

Відповідно до пункту «д» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування. Норми обслуговування
для цих цілей встановлюються в порядку,
що визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №
637 за відсутності трудової книжки, а
також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 наведеної
Постанови у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток № 5). У
довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Із архівної довідки КП «Трудовий архів
Ізмаїльської районної ради» від 24.04.2014
№ 2435/01-28, убачається, що на підставі
особистої карточки форми № Т-14 совхозу
«Дружба» с. Каланчак Ізмаїльського
району, ОСОБА_2 значиться свинаркою з 1989
по 2006 роки.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що КП «Трудовий архів
Ізмаїльської районної ради» може
надати лише довідку про стаж роботи та
нарахування заробітної плати.

КП «Трудовий архів Ізмаїльської
районної ради» листом від 09.04.2014 №
2407/01-28 повідомило, що надати довідку про
виконання свинаркою встановлених норм
обслуговування тварин неможливо,
оскільки первинні документи до архіву
на зберігання не здаються.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, на час припинення позивачем
трудових правовідносин, строк
зберігання первинних документів
підприємств, організацій, установ
визначався наказом Головного
архівного управління при Кабінеті
Міністрів України «Про затвердження
переліку типових документів» від 20.07.1998
№ 41, згідно з яким строк зберігання
первинних документів, становив 3 роки.

Довідкою, наданою ФГ «Денікс - Агро»
від 28.03.2014, підтверджено, що позивач
дійсно працювала в ФГ «Денікс - Агро»
свинаркою з 02.04.2006 по 02.10.2006, первинні
документи в господарстві не збереглися
за спливом строку давності.

Наказом директора СК «Дружба» від
27.12.2004 № 199 затверджено комісію по
знищенню документальних матеріалів,
які не мають науково - історичної
цінності та втратили практичне
значення. 27.12.2004 експертною комісією СК
«Дружба» було складено акт про
виділення до знищення документальних
матеріалів, які не підлягають
подальшому зберіганню, серед яких
виробничі звіти за 1986 - 2000 роки.

Довідкою, наданою головою комісії по
припиненню СК «Дружба» від 30.04.2014 № 68,
встановлено, що СК «Дружба» перебувала
на той час в процесі припинення.
Печатка СК «Дружба» була здана на
знищення до Ізмаїльського МВ ГУМВС
України в Одеській області. Також
повідомлено про те, що позивач дійсно
працювала в період з 10.05.1986 по 01.04.2006
свинаркою в СК «Дружба», проте,
документи про стаж роботи свинаркою та
про виконання встановлених норм
обслуговування за час виконання
обов'язків свинарки останньою не
збереглися.

З огляду на викладене колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованими
висновками судів попередніх інстанцій
відносно того, що відсутність
первинних документів на підприємстві,
які б підтвердили виконання позивачем
норм обслуговування свиней, не може
порушувати права робітника - позивача
на отримання пільгової пенсії при
наявному трудовому стажі, який дає
право на пільгову пенсію, наявність
якого, при цьому, не оспорюється
відповідачем.

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги спростовуються вище
переліченими нормами права та
установленими обставинами справи, у
зв'язку з чим відсутні підстави для її
задоволення та скасування рішень судів
попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 29 травня 2014 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2014
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.