Справа № 623/3410/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 р. Справа №
623/3410/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 02.10.2014р. по справі №
623/3410/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області

про зобов'язання здійснити перерахунок
та нарахування недоплаченої державної
та додаткової пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області (далі по тексту -
відповідач), в якому просив стягнути з
відповідача заборгованість по пенсії
в розмірі 41186, 6 грн. за період з 01.01.2014 по
31.07.2014 року та перерахувати з 01.07.2014 року
виплати по державної пенсії та
додаткової пенсії згідно норм ст.50 та
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі законодавчо
встановленої мінімальної пенсії за
віком.

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 2 жовтня
2014 року відмовлено в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про зобов'язання здійснити перерахунок
та нарахування недоплаченої державної
та додаткової пенсії.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказану постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову,
якою повністю задовольнити позовні
вимоги. Скаржник зазначає, що приймаючи
зазначену постанову суд першої
інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ст. ст. 49, 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Постанови Кабінетом
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року
та ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач відповідно до ст.14 Закону № 796,
належить до першої категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, як інвалід ІІ групи з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЄС, щодо якого
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, що підтверджено
посвідченням серії НОМЕР_1 від 20 грудня
2002 року(а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу основна та щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виплачується в розмірі,
визначеному з урахуванням постанови
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року.

Позивач звернувся з письмовою заявою
до відповідача з вимогою щодо
здійснення йому з 01 січня 2014 року
перерахунку та виплати щомісячних
державних пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» .

Відповідно до листа відповідача від
15.05.2014 року за вих. №132/Б-14 позивачу
відмовлено в задоволенні заяви щодо
перерахунку пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що, дії та прийняті за їх
наслідками рішення відповідача є
правомірними, оскільки позивачу
основна та щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
виплачується в розмірі, визначеному з
урахуванням постанови Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року .

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,

Пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію ( ст. 49 ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Частиною 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визначено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, віднесеним до
першої категорії призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах:
інвалідам 2 групи - 75% мінімальної
пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», (у редакції Закону
України від 05.10.06 р. N 231-V) встановлено,
що у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в
розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом про Державний бюджет України.
Іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

14.06.2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19.06.2011 року
Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», статей
14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» визнані такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39,
48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2. 1,
6 статті 116 Конституції України
треба розуміти так, що повноваження
Кабінету Міністрів України щодо
розробки проекту закону про Державний
бюджет України та забезпечення
виконання відповідного закону
пов'язані з його функціями, в тому числі
щодо реалізації політики у сфері
соціального захисту та в інших сферах.
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції
та законів України. Суди під час
вирішення справ про соціальний захист
громадян керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного кодексу
України, закону про Державний бюджет
України на відповідний рік та інших
законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог,
постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.11 року та № 1210 від
23.11.11 року були визначені мінімальні
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013
року розмір основної державної пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначався
відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
не було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тому з
01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до яких
розміри пенсій для інвалідів ІІ групи,
щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами ІІ
групи і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Крім того, щодо періоду для перерахунку
пенсії, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Виходячи з визначення поняття "пенсія"
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу, а тому цей
вид виплат не є строковим і не може бути
призначений на певний строк. У цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії. Тому виплату пенсії не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право особи на отримання
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка має виплачуватись
постійно, один раз на місяць протягом
невизначеного часу та без встановлення
будь-якого терміну або строку виплати
пенсії.

Порядок та строки нарахування пенсій
можуть бути змінені за умов іншого
законодавчого регулювання.

Так, ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про
внесення змін до ЗУ «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014
року, який набрав чинності 03.08.2014 року,
доповнено Розділ «Прикінцеві
положення» ЗУ «Про державний бюджет
України на 2014 рік» пунктом 6-7, яким
установлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

На підставі наведеного, колегія суддів
звертає увагу, що з урахуванням
внесених змін у Закон України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
які набрали чинності 3 серпня 2014 року,
починаючи з цієї дати до спірних
правовідносин повинні застосовуватись
положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення».

З огляду на наведене, колегія суддів
прийшла до висновку, що позивач має
право на перерахунок та виплату
недоплаченої основної державної
пенсії по інвалідності та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі, який встановлено положеннями
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Між тим, щодо строку звернення до
адміністративного суду з позовом
колегія суддів зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
15.09.2014 року із вимогами щодо захисту
його порушених прав, що мали місце з
01.01.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період, за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
прийшла до висновку, що права позивача
підлягають захисту з 15.03.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви
та доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Доказів поважності пропуску строку на
звернення до суду з позовом позивачем
не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги належить залишити без
розгляду з 01.01.2014 по 14.03.2014 відповідно до
ст.ст.99, 100 КАС України.

Крім того, колегія суддів щодо позовних
вимог про стягнення з відповідача
заборгованості по пенсії в розмірі 41186,
6 грн. за період з 01.01.2014 по 31.07.2014 року
зазначає наступне.

Пенсійний фонд України діє відповідно
до Положення "Про Пенсійний фонд
України" і здійснює свої повноваження
на підставі п.15 зазначеного положення
через створені в установленому порядку
територіальні управління. Відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів. Отже, обов'язок
призначення та виплати пенсій,
компенсацій та інших соціальних
виплат, встановлених законодавством,
покладено на управління Пенсійного
фонду України.

За таких умов, колегія суддів вважає, що
суд не може перебирати на себе
повноваження інших державних органів,
а тому позовні вимогу в цій частині
задоволенню не підлягають.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що позивач
з 15.03.2014 року має право на отримання
основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

З огляду на викладене, судове рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню на підставі п.4 ст. 202 КАС
України, з прийняттям нової постанови
про часткове задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 02.10.2014р. по
справі № 623/3410/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
у здійсненні перерахунку та виплати
ОСОБА_1 пенсії (основної та додаткової)
у розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 15.03.2014р. до
змін в законодавчому регулюванні щодо
порядку та строків нарахування пенсій,
з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі
Харківської області відповідно до
вимог ст.ст. 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
щомісячної основної державної пенсії
як інваліду ІІ групи в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, виходячи і
з розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 15.03.2014р. до
змін в законодавчому регулюванні щодо
порядку та строків нарахування пенсій,
з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі
Харківської області відповідно до
вимог ст.ст. 50, 67 Закону України «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
встановленого ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 15.03.2014р. до
змін в законодавчому регулюванні щодо
порядку та строків нарахування пенсій,
з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в
частині позовних вимог з 01.01.2014 року по
14.03.2014 року - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст постанови
виготовлений 17.11.2014 р.