Справа № 810/5864/14
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року 810/5864/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Комунального житлово-експлуатаційного
підприємства Глевахівської селищної
ради до Відділу державної виконавчої
служби Васильківського міськрайонного
управління юстиції про зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Комунальне житлово - експлуатаційне
підприємство Глевахівської селищної
ради з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції, в
якому просить зобов'язати відповідача
зняти арешт з коштів, що містяться на
рахунках Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
Глевахівської селищної ради,
накладений 19.08.2014 року постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Лазарєвої А.І.

Позов обґрунтований тим, що при
виконанні виконавчого провадження по
стягненню з Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
Глевахівської селищної ради
адміністративно-господарських санкцій
на користь відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, згідно
постанови Київського окружного
адміністративного суду від 06.09.2013 року
у справі № 810/4578/13а, на банківські
рахунки позивача постановою
державного виконавця від 19.08.2014 року
накладено арешт. Проте відповідач
відмовився зняти арешт з вказаних
рахунків, незважаючи на те, що ухвалою
Київського окружного
адміністративного суду від 04.08.2014 року
розстрочене виконання постанови суду
№ 810/4578/13а.

Позивач в судове засідання не прибув,
надав заяву про розгляд справи без
участі його представника, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на
позов не надав, в судове засідання не
прибув, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до приписів частини
четвертої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні в разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає
за можливе розглядати справу в порядку
письмового провадження

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що постановою
Київського окружного
адміністративного суду від 06.09.2013 року
у справі № 810/4578/13а стягнуто з
Комунального житлово-експлуатаційного
підприємства Глевахівської селищної
ради на користь відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
у загальній сумі 104 849,80 грн.

08 жовтня 2013 року судом виданий
виконавчий лист, на підставі якого
відділом державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції 11 липня 2014 року
відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції від 19.08.2014 року по
вищевказаному виконавчому провадженню
накладено арешт на рахунки, що належать
Комунальному житлово-експлуатаційному
підприємству Глевахівської селищної
ради.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 04.08.2014 року
розстрочене виконання постанови
Київського окружного
адміністративного суду від 6 вересня 2013
року №810/4578/13-а шляхом сплати
заборгованості у сумі 104849 грн. 80 коп.
упродовж дванадцяти місяців по 8737 грн.
48 коп. щомісячно з дня набрання даною
ухвалою законної сили.

Вказана ухвала суду не була оскаржена в
апеляційному порядку, набрала законної
сили і відповідно до ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для виконання.

09 жовтня 2014 року позивач звернувся до
відділу державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції щодо зняття арешту
із рахунків, посилаючись на ухвалу суду
про розстрочення виконання рішення
суду та неможливість її виконання в
зв'язку з накладеним арештом.

Листом від 10 жовтня 2014 року за вих. №
1108/6, відповідач повідомив про те, що
оскільки борг по виконавчому листу не
погашено в повному обсязі, тому
відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» до закінчення
виконавчого провадження арешт з коштів
може бути знятий лише за рішенням суду.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Нормативно-правовим актом, що регулює
порядок примусового виконання
виконавчих документів, відзначення
порядку та підстав стягнення
виконавчого збору є Закон України «Про
виконавче провадження» № 606-ХІУ від
21.04.1999р. (зі змінами та доповненнями) у
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 Закону передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право накладати арешт
на кошти та інші цінності боржника,
зокрема на кошти, які перебувають на
рахунках і вкладах у банках, інших
фінансових установах, на рахунки в
цінних паперах, а також опечатувати
каси, приміщення і місця зберігання
грошей.

Положеннями частин 1 та 2 ст. 57 Закону №
606-ХІV передбачено, що арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
зокрема, шляхом винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання. Рішення
про розстрочку виконується в частині
та у строки, встановлені цим рішенням.

Можливість розстрочення рішення суду в
адміністративній справі у
вищевказаному порядку та з аналогічних
підстав передбачено нормою ст. 263
Кодексу адміністративного судочинства
України. Згідно даної норми, суд в разі
розстрочення судового рішення
постановляє ухвалу, яка згідно ч. 1 ст.
255 цього Кодексу, в разі набрання нею
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

В рішенні Конституційного суду України
у справі за конституційним зверненням
акціонерної компанії
„Харківобленерго" щодо офіційного
тлумачення положень пункту 2 частини
другої статті 17, пункту 8 частини
першої статті 26, частини першої статті
50 Закону України „Про виконавче
провадження" від 26.06.2013 року № 5-рп/2013, в
розрізі положень ст.ст. 116, 121
Господарського процесуального кодексу
України та статті 36 Закону України
«Про виконавче провадження»,
конституційний суд зазначив, що ухвала
господарського суду про розстрочку
виконання рішення спрямована на
забезпечення повного виконання
рішення суду і відповідного судового
наказу та є допоміжним процесуальним
актом (документом) реагування суду на
перешкоди, які унеможливлюють або
ускладнюють виконання його рішення.
Така ухвала має похідний характер від
рішення суду, яким справу вирішено по
суті, і є обов'язковою для державної
виконавчої служби при виконанні
відповідного судового наказу у межах
відкритого виконавчого провадження.

Таким чином, з аналізу вище наведених
норм Закону № 606, рішення
Конституційного суду України у справі
№ 1-7/2013, можна дійти висновку, що з
моменту набрання законної сили ухвали
Київського окружного
адміністративного суду від 04.08.2014 року
про розстрочення виконання постанови
цього суду від 06.09.2014 року у справі №
810/4578/13-а, примусове виконання якої
здійснюється Відділом державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
згідно виконавчого листа від 08.10.2013
року, відповідачем у вказаному
виконавчому провадженні мала бути
взята до обов'язкового виконання
вказана ухвалу суду, оскільки нею
змінено строки виконання постанови
суду та розмір разової суми, що
підлягає примусовому стягненню шляхом
розстрочення виконання помісячно
рівними частинами по 8737,48 грн. на 12
місяців.

Таким чином, на момент накладання
арешту на кошти позивача, примусовому
стягненню у вищевказаному виконавчому
провадженню згідно ухвали суду від
04.08.2014 року підлягала лише сума
одноразового місячного платежу і у
позивача не існувало обов'язку сплати
всієї суми боргу на виконання судового
рішення, а в державної виконавчої
служби права на примусове стягнення в
більшому розмірі, ніж визначено
ухвалою суду про розстрочення
виконання постанови суду.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" вбачається, що в
разі незакінченого виконавчого
провадження за відсутності факту
накладення арешту на майно, що не
належить боржнику, чи порушення
порядку накладення арешту на майно,
арешт з майна чи коштів може бути
знятий лише за рішенням суду, на
підставі якого державний виконавець
зобов'язаний не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини, прийняти постанову про
зняття арешту з майна чи грошових
коштів.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області зняти арешт з коштів,
що містяться на рахунках Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
Глевахівської селищної ради,
накладений 19 серпня 2014 року постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції в рамках
виконавчого провадження ВП № 43992215.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
Глевахівської селищної ради () сплачений судовий збір у
сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.