Справа № 826/16097/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2014 року
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі судового засідання
Давиденко Л.В., розглянув у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомпублічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії Черкаського
обласного управління акціонерного
товариства «Ощадбанк»довідділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у місті Києвіпроскасування
постанови від 25.09.2014 ВП№44818994,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Черкаського обласного
управління акціонерного товариства
«Ощадбанк» звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у місті
Києві про скасування постанови від
25.09.2014 ВП№44818994.
Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем в порушення вимог статей
18 та 26 Закону України «Про виконавче
провадження» винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження від
25.09.2014 ВП№44818994 незважаючи на
відсутність реєстраційного номеру
платника податку або номер та серія
паспорта стягувача для фізичних
осіб-громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.
В судовому засіданні 03.11.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.
Відповідач явку свого представника в
судове засідання 03.11.2014 не забезпечив,
хоча про час і місце розгляду справи
був повідомлений належним чином. Через
відділ документообігу, контролю та
забезпечення розгляду звернень
громадян Окружного адміністративного
суду міста Києва подав заперечення на
адміністративний позов, якими проти
позову заперечив, посилаючись на те, що
відсутність ідентифікаційного коду
стягувача у виконавчому документі не
перешкоджає провадженню виконавчих
дій та є формальною підставою, яка є
недостатньою для винесення державним
виконавцем постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні 03.11.2014, але прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, а
також зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Монастирищенським районним судом
Черкаської області видано виконавчий
лист 22.08.2014 у справі № 1-139/12 за
обвинуваченням ОСОБА_1 за частиною 4
статті 190, частини 3 статті 191, частини 3
статті 358 Кримінального кодексу
України, ОСОБА_2 за частиною 5 статті 191
Кримінального кодексу України про
стягнення на користь ОСОБА_3 2284 (дві
тисячі двісті вісімдесят чотири)
гривень 63 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди з публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України".
Стягувачем за вищезазначеним
виконавчим листом визначено ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою:
ОСОБА_3 звернувся із заявою про
відкриття виконавчого провадження від
04.09.2014 до управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві.
При цьому, як вбачається зі змісту
вищезазначеної заяви, до неї в якості
додатків, додано копію паспорту, копію
реєстраційного номеру облікової
картки платника податків, виконавчий
лист по справі №1-139/12 та копію довідки
Зазначені документи долучені до
матеріалів виконавчого провадження
ВП№44818994, копії якого надано
відповідачем суду.
Так, головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у місті Києві винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 25.09.2014 ВП№44818994.
Позивач посилаючись на
невідповідність виконавчого листа
вимогам статті 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме
відсутність реєстраційного номеру
облікової картки платника податків
стягувача, як на підставу для
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25.09.2014
ВП№44818994, останній звернувся до суду з
Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.
Відповідно до пункт 1 частини першої
статті 19 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 Закону, зокрема,
за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до частини першої статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби

Статтею 26 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
перелік підстав, за наявності яких
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження.

Так, пунктом шостим частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону.

Відповідно до частини першої статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження» у виконавчому документі
зазначаються: назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

З аналізу частини першої статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження» вбачається, що вказана
норма дійсно містить вимогу про
необхідність зазначення у виконавчому
документі індивідуального
ідентифікаційного номеру стягувача та
боржника (для фізичних осіб - платників
податків) або номеру і серії паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Разом з тим, пункт 3 частини третьої
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» надає право державному
виконавцю при здійсненні виконавчого
провадження з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі й конфіденційну.

Таким чином, відсутність у виконавчому
листі ідентифікаційного номера
боржника або номеру і серії паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, не
перешкоджає відкриттю виконавчого
провадження та вчинення державним
виконавцем дій, спрямованих на
отримання такої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові
від 21.05.2014 № 6-45цс14.

Відповідно до частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що оскаржувана
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 25.09.2014 ВП№44818994
прийнята відповідачем на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та чинним
законодавством України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надане,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття такого рішення, а отже
позовні вимоги про скасування
зазначеної постанови є безпідставними,
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене та керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.