Справа № 460/149/14а,6а-/460/20/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
Справа № 876/5345/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Клюби В.В., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Яворівському районі
Львівської області на ухвалу
Яворівського районного суду
Львівської області від 14 квітня 2014 року
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду за заявою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішення управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області про стягнення виплат "дитині
війни",-

в с т а н о в и в :

14.01.2014 р. начальник відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області звернувся в суд із заявою про
встановлення (зміну) способу виконання
рішення в порядку ст.36 Закону України
«Про виконавче провадження» шляхом
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Яворівському районі
Львівської області (далі - УПФУ в
Яворівському районі Львівської
області) на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії, як дитині війни за період з
03.08.2009 р. по 15.06.2011 р. включно, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та з врахуванням
виплачених сум за цей період.

Ухвалою Яворівського районного суду
Львівської області від 14.04.2014 р. заяву
про встановлення (зміну) способу
виконання рішення задоволено, змінено
спосіб виконання постанови
Яворівського районного суду
Львівської області від 15.06.2011 р. та
стягнуто на користь ОСОБА_1 з УПФУ в
Яворівському районі Львівської
області підвищення до пенсії
відповідно до розрахунку.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції її оскаржило УПФУ в
Яворівському районі Львівської
області. Апеляційну скаргу мотивує тим,
що вона винесена з порушенням норм
процесуального права, неповністю
досліджені обставини справи. Тому
просить зазначену ухвалу скасувати та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до п.2
ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає можливим здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що 10.09.2013 р.
відкрито виконавче провадження ВП
№39613231 з виконанням виконавчого листа
№2а-38/2011, виданого Яворівським районним
судом Львівської області23.08.2013 р.,
відповідно до якого зобов'язано УПФУ в
Яворівському районі Львівської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії як дитині вій1ни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 03.08.2009 р. по 15.06.2011 р.

УПФУ в Яворівському районі Львівської
області проведено перерахунок
належного ОСОБА_2 підвищення до пенсії
на суму 3171, 12 грн., що стверджується
листом № 5738/06 від 21.11.2013 р.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Яворівського районного суду
Львівської обл. від 15.06.2011 р. та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив
частково.

За таких обставин орган державної
виконавчої служби фактично просить
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. При цьому, в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст.198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Окрім цього, ч.1 ст.263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи убачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене,
колегія суддів приходить до
переконання про те, що судом першої
інстанції помилково прийнято рішення
про задоволення заяви державного
виконавця відділу примусового
виконання рішення управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про зміну способу і порядку
виконання рішення суду в розглядуваній
справі, через що оскаржувана ухвала не
відповідає вимогам ст.263 КАС України.

Окрім цього, 18.08.2014 р. ОСОБА_3 подав
заяву, в якій просить залучити його як
правонаступником у зв'язку зі смертю
позивача ОСОБА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
виданого 25.07.2014 р. виконавчим комітетом
Немирівської селищної ради
Яворівського району Львівської
області.

Згідно п.5 ч.1 ст.157 КАС України суд
закриває провадження у справі, зокрема,
у разі смерті або оголошення в
установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини не
допускають правонаступництва, або
ліквідації підприємства, установи,
організації, які були стороною у
справі.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми
заробітної плати, пенсії, стипендії,
аліментів, допомог у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності - входять до
складу спадщини.

Вказана норма стосується нарахованих
сум соціальних виплат, які належали
спадкодавцю, однак не були одержані ним
за життя. У разі нарахування вказаних
сум спадкоємець, який претендує на їх
отримання, вправі вирішити спір про їх
спадкування в порядку цивільного
судочинства шляхом пред'явлення
відповідного позову.

У розглядуваному випадку в матеріалах
справи наявні докази проведення
спірних нарахувань підвищення до
пенсії ОСОБА_2 до часу смерті
останнього.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про те, що розглядувані спірні
правовідносини допускають
правонаступництво, а відтак правових
підстав для закриття провадження у
справі не вбачає.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання про зміну способу виконання
судового рішення, а відтак вона
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви державного виконавця відділу
примусового виконання рішення
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.6 ч.1 ст.199, п.4 ч.1
ст.202, п.3 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС
України, колегія суддів

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області задоволити.

Ухвалу Яворівського районного суду
Львівської області від 14 квітня 2014 року
по справі №460/149/14-а - скасувати та
постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні державного виконавця
відділу примусового виконання рішення
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про зміну способу і
порядку виконання рішення суду у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Яворівському районі
Львівської області про стягнення
виплат "дитині війни", - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.В. Клюба

І.О. Яворський