Справа № 808/4621/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Справа № 808/4621/14
м.ЗапоріжжяСуддя Запорізького
окружного адміністративного суду
Нечипуренко О.М., при секретарі Петрусь
Д.К., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали адміністративної
справи

за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Чисте
місто"

до Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 04.07.2014 №
,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суд надійшла
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чисте місто" до
Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
04.07.2014 № , яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість - штрафні
санкції в розмірі 20% на суму 26227,80 грн. В
обґрунтування позовних вимог, позивач
вказував, що вважає неправомірним
висування відповідачем вимог зі сплати
суми штрафу у 26227,80 грн., які містить
податкове повідомлення-рішення,
оскільки у ТОВ "Чисте місто" взагалі
відсутня заборгованість перед
бюджетом, та для винесення даного
податкового повідомлення-рішення не
було ніяких підстав.

Ухвалою суду від 21.08.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№808/4621/14, закінчено підготовче
провадження та призначений судовий
розгляд справи на 06.08.2014. Розгляд справи
було відкладено на 20.08.2014. За
клопотанням сторін провадження у
справі було зупинено до 09.10.2014.

В судове засідання представник
позивача не прибув. Направив на адресу
суду клопотання про відкладення
розгляду справи, яке суд визнав
необґрунтованим та відмовив у його
задоволенні.

Відповідач,в судове засіданні не
прибув. Направив на адресу суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, зазначив, що позов не
визнає, з підстав, викладених у
запереченнях, наданих до суду 07.08.2014.

Відповідно до п.4 ст. 122 КАС України,
особа, яка бере участь в справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь в справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41
КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми законодавства,
оцінивши надані докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що задоволенню
не підлягають, з огляду на наступне.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у т.ч.
на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України".

Підставами для визнання незаконними
(нечинними) актів в судовому порядку та
їх скасування є невідповідність їх
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним (його
скасування) є також порушення у зв'язку
з прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
фізичної особи, підприємства чи
організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
фахівцями ДПІ в Орджонікідзевському
районі м.Запоріжжя проведено
камеральну перевірку з питань
своєчасності сплати узгодженого
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість, про що було складено
акт перевірки про результати
камеральної перевірки про несвоєчасну
сплату узгоджених податкових
зобов'язань до бюджету від 06.06.2014р. №
257/15-03/31255598.

Перевіркою встановлено порушення п.57.1
ст.57 Податкового кодексу України від
02.12.2010р. №2755-УІ (далі ПКУ) платником ТОВ
"Чисте місто", а саме - несвоєчасно
сплачено узгоджену суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість.

До акту перевірки додавався розрахунок
штрафних санкцій, у якому визначені
номера декларацій, граничний термін
сплати, дата погашення боргу, сума
сплаченого боргу, кількість днів
затримки та нарахована сума штрафних
санкцій.

На підставі акту перевірки винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 04.07.2014р., яким визначено суму
грошового зобов'язання за штрафними
санкціями з податку на додану вартість
у сумі 26 227,80 грн.

Вважаючи вказане повідомлення-рішення
протиправним, позивач звернувся до
суду.

Приймаючи рішення у справі, суд виходив
з наступного:

Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПКУ,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПКУ,
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п.14.1 ст.14 ПКУ,
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПКУ, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчисляє суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючого розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені ПКУ. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПКУ, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого ПКУ для подання
податкової декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.126 ПКУ, у разі, якщо
платник податків не сплачує узгоджену
суму грошового зобов'язання протягом
строків, визначених цим Кодексом, такий
платник податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

У даному випадку позивач в порушення
п.57.3 ст.57 ПКУ несвоєчасно сплатив
узгоджену суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у сумі 131
139,00 грн.

Відповідно до статті 56 ПКУ, у разі, коли
платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення. Скарга подається до
контролюючого органу вищого рівня у
письмовій формі (за потреби - з належним
чином засвідченими копіями документів,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати з
урахуванням вимог п.44.6 ст.44 ПКУ)
протягом десяти календарних днів, що
настають за днем отримання платником
податків податкового повідомлення -
рішення або іншого рішення
контролюючого органу, що оскаржується.
Контролюючий орган, який розглядає
скаргу платника податків, зобов'язаний
прийняти вмотивоване рішення та
надіслати його протягом двадцяти
календарних днів, наступних за днем
отримання скарги, на адресу платника
податків поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.
У разі коли контролюючий орган приймає
рішення про повне або часткове
незадоволення скарги платника
податків, такий платник податків має
право звернутися протягом десяти
календарних днів, наступних за днем
отримання рішення про результати
розгляду скарги, зі скаргою до
контролюючого органу вищого рівня.

Не підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

З урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 ІІКУ, платник
податків має право оскаржити в суді
податкове повідомлення - рішення або
інше рішення контролюючого органу у
будь-який момент після отримання
такого рішення. Рішення контролюючого
органу, оскаржене в судовому порядку,
не підлягає адміністративному
оскарженню.

Днем узгодження грошового зобов'язання
платника податків є день закінчення
процедури адміністративного
оскарження.

У свою чергу, процедура
адміністративного оскарження
закінчується:

днем, наступним за останнім днем
строку, передбаченого для подання
скарги на податкове
повідомлення-рішення або будь-яке інше
рішення відповідного контролюючого
органу у разі, коли така скарга не була
подана у зазначений строк; днем
отримання платником податків рішення
відповідного контролюючого органу про
повне задоволення скарги;

днем отримання платником податків
рішення центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику; днем
звернення платника податків до
контролюючого органу із заявою про
розстрочення, відстрочення грошових
зобов'язань що оскаржувались.

Відповідно до п.п. 100.1 ст. 100 ПКУ,
розстроченням, відстроченням грошових
зобов'язань або податкового боргу є
перенесення строків сплати платником
податків його грошових зобов'язань або
податкового боргу під проценти, розмір
яких дорівнює розміру пені,
визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього
Кодексу.

Якщо до складу розстроченої
(відстроченої) суми входять пеня, то для
розрахунку процентів береться сума за
вирахуванням суми пені.

Також, згідно п.п. 100.2 ст. 100 ПКУ, платник
податків має право звернутися до
контролюючого органу із заявою про
розстрочення та відстрочення грошових
зобов'язань або податкового боргу.
Платник податків, який звертається до
контролюючого органу із заявою про
розстрочення, відстрочення грошових
зобов'язань, вважається таким, що
узгодив суму такого грошового
зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи, позивач
не звертався до контролюючого органу
із заявою про розстрочення,
відстрочення податкового боргу в сумі
131139,00грн., то на таку суму
застосовуються штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) за несвоєчасну сплату
узгодженого зобов'язання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх
сукупності приходить до висновку, що
відповідачем доведені обставини
встановлені в акті перевірки і
посилання позивача спростовані.

Таким чином, суд вважає що оспорюване
податкове повідомлення-рішення
прийнято відповідачем обґрунтовано, з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чисте місто" є
безпідставними та задоволенн6ю не
підлягають.

Судовій збір, сплачений позивачем, до
відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 122, 158, 160, 162, 163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у
відповідності до вимог ст. 160 КАС
України оформлена і підписана 14.11.2014.

Суддя О.М.
Нечипуренко