Справа № 819/251/14-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року

Справа № 876/3280/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Клюби В.В., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання:
Корнієнко О.А.

представників позивача:
Панченка А.В.

Ткач О.Є.

представника відповідача:
Хоми І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Комунальної установи Тернопільської
обласної ради «База спеціального
медичного постачання» на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року за позовом Комунальної установи
Тернопільської обласної ради «База
спеціального медичного постачання» до
Тернопільської міжрайонної виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення
про повернення коштів, -

в с т а н
о в и в :

У лютому 2014 року Комунальна установа
Тернопільської обласної ради «База
спеціального медичного постачання»
(далі - КУ ТОР «База спеціального
медичного постачання») звернулася в
суд із зазначеним адміністративним
позовом, в якому просила визнати
протиправним та скасувати рішення
Тернопільської міжрайонної виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 14/151 від 30.01.2014 р. про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності,
яким на установу було накладено
фінансові санкції в розмірі 7 407,75 грн.
за неправомірно використані кошти та
штраф в розмірі 3703,88 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.02.2014 р. в
задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, її оскаржила КУ ТОР
«База спеціального медичного
постачання». Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що в мотивувальній
частині постанови суд першої інстанції
прийшов до висновку про незаконність
рішення Тернопільської міжрайонної
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 14/151 від 30.01.2014 р.,
проте в регулятивній частині вказав
про відмову в задоволені позову. Тому
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників апелянта Панченка А.В. та
Ткач О.Є., які просили задовольнити
апеляційну скаргу, представника
відповідача Хому І.О., яка просила
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи видно, що в період з
23.01.2014 р. по 24.01.2014 р. Тернопільською
міжрайонною виконавчою дирекцією
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності була
проведена планова перевірка КУ ТОР
«База спеціального медичного
постачання» по коштах Фонду в частині
правильності їх використання за період
з 01.01.2011 р. по 01.01.2014 р., що
підтверджується актом перевірки №
02-19/18 від 24.01.2014 р.

В ході перевірки було виявлено
порушення п.4.7 Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, затвердженого
Постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності № 12 від 25.02.2009 р.
(далі - Порядок), в частині виділення
путівки без медичної довідки форми 070/0
для дорослого.

За результатами виявлених порушень
відповідачем було прийнято рішення №
14/151 від 30.01.2014 р. про зарахування до
бюджету Фонду фінансових санкцій в
таких розмірах : 7 407,75 грн. -
«неправомірно використанні кошти» та 3
703, 88 грн. - «штраф».

З постанови суду першої інстанції
убачається, що суд першої інстанції
вважав протиправним та
необґрунтованим оскаржуване позивачем
рішення суб'єкта владних повноважень,
проте прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позову, однак
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до п. 4.1 Порядку, який
визначає умови отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей (а також особами, які навчаються у
вищому навчальному закладі)
санаторно-курортного лікування,
сплаченого за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
рішення про виділення путівки
застрахованій особі приймає комісія
(уповноважений) із соціального
страхування підприємства, установи,
організації із загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, на підставі
особистої заяви та довідки для
одержання путівки (форма № 070/о),
затверджена наказом Міністерства
охорони здоров'я України № 302 від 27.12.99
р. «Про затвердження форм облікової
статистичної документації, що
використовується в поліклініках
(амбулаторіях)».

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що
комісією (уповноваженим) із
соціального страхування приймається
рішення про виділення путівки одному
із застрахованих батьків (матері або
батькові) або застрахованій особі, яка
їх замінює (опікунові, піклувальнику),
для лікування дитини в супроводі
дорослого за наявності у дитини
медичних показань на
санаторно-курортне лікування з
частковою оплатою в розмірі 15
відсотків її вартості, а для лікування
двох дітей в супроводі дорослого - 10
відсотків її вартості на підставі
заяви застрахованої особи та медичних
довідок для дорослого та дитини.

З матеріалів справи убачається, що
07.09.2012 р. ОСОБА_4 звернувся із заявою до
голови комісії соціального
страхування, в якій просив розглянути і
вирішити питання щодо одержання ним
путівки на санаторно-курортне
лікування його малолітньої доньки
ОСОБА_5, згідно рекомендації лікаря, до
якої додав довідку форми 070.

На засіданні комісії із соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності КУ ТОР «База
спеціального медичного постачання»
було вирішено виділити путівку в
санаторій «Барвінок» с. Манюки ОСОБА_4 з
25.10.2012 р. по 14.11.2012 р. з доплатою 15 % від
вартості путівки в сумі 1307,25 грн., що
підтверджується протоколом засідання
комісії № 1 від 04.10.2012 р.

На підставі заяви страхувальника КУ
ТОР «База спеціального медичного
постачання» та накладної № 0832 від
02.10.2012 р. були перераховані кошти згідно
платіжного доручення № 450 від 12.10.2012 р. в
сумі 3390,45 грн.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як пояснила в судовому засіданні в ході
розгляду справи судом апеляційної
інстанції представник відповідача
Хома І.О., про необхідність надання
комісії (уповноваженому) із
соціального страхування застрахованою
особою для отримання
санаторно-курортної путівки для
лікування дитини у супроводі одного із
працюючих батьків медичної довідки №
070/о на дитину та дорослого, зазначено у
витязі з порядку, який міститься в
накладній.

Позивач свої вимоги обґрунтовував з
посиланням на п.4.7 та п.4.8 Порядку, які на
момент прийняття рішення про виділення
путівки були викладені в іншій
редакції.

Згідно п.4.7 Порядку, на який посилався
позивач, комісією (уповноваженим) із
соціального страхування приймається
рішення про виділення путівки одному
із застрахованих батьків (матері або
батькові) або застрахованій особі -
законному представнику для лікування
дитини та дорослого за наявності
медичних показань на
санаторно-курортне лікування з
частковою оплатою в розмірі 10
відсотків її вартості, а для лікування
двох дітей та дорослого - безкоштовно
на підставі заяви застрахованої особи
та медичних довідок для дорослого та
дитини.

Пунктом 4.8 цього Порядку в редакції, на
яку посилався позивач в
адміністративному позові передбачено,
що Комісією (уповноваженим) із
соціального страхування приймається
рішення про виділення путівки одному
із застрахованих батьків (матері або
батькові) або застрахованій особі -
законному представнику для
самостійного лікування дитини, яка є
членом сім'ї застрахованої особи, у
санаторно-курортному закладі для дітей
за наявності у дитини медичних
показань на санаторно-курортне
лікування з частковою оплатою в
розмірі 10 відсотків вартості путівки
на підставі заяви застрахованої особи
та медичної довідки для дитини.

Вимога про необхідність наявності
медичної довідки на дорослого була
введена п.2 постанови Правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 15.04.2010 р. № 10
«Про внесення змін до Порядку
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей санаторно-курортного
лікування, що сплачується за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності»,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності № 12
від 25.02.2009 р. Вказані зміни набрали
чинності з 07.06.2010 р.

Апелянтом не заперечується, що
комісією по соціальному страхуванню КУ
ТОР «База спеціального медичного
постачання» рішення про виділення
путівки ОСОБА_4 було прийнято 04.10.2012 р.
без наявності медичної довідки форми
070/о на дорослого ОСОБА_4, тобто в період
після набуття вище наведеного
зобов'язуючого положення. При цьому,
необізнаність членів комісії із
соціального страхування КУ ТОР «База
спеціального медичного постачання»
про зміну діючого законодавства, не є
підставою для визнання спірного акту
відповідача протиправним.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог КУ ТОР
«База спеціального медичного
постачання» до Тернопільської
міжрайонної виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про скасування
рішення про повернення коштів.

Згідно ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, даючи правову оцінку
встановленим судом обставинам та
аналізуючи наведені вище правові
норми, колегія суддів приходить до
висновку, що судом першої інстанції
було вірно ухвалено судове рішення про
відмову в задоволенні позову, проте
таке було прийнято із помилковим
застосуванням норм процесуального
права, що не призвело до неправильного
вирішення справи, а тому апеляційну
скаргу КУ ТОР «База спеціального
медичного постачання» слід залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Комунальної
установи Тернопільської обласної ради
«База спеціального медичного
постачання» - залишити без задоволення,
а постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року по справі № 819/251/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.В. Клюба

І.О. Яворський

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 18.11.2014 р.