Справа № 802/3538/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 листопада 2014 р.
Справа № 802/3538/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

за участю секретаря судового
засідання:Боровської Т.А.

представника позивача: Пірняк Н.М.

представника відповідача: Петрова О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" в особі відокремленого
підрозділу "Держенергонагляд у
Південно-Західному регіоні"

до: державного навчального закладу
"Вище професійне училище № 7"

про: стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
державне підприємство "Національна
енергетична компанія "Укренерго" в
особі відокремленого підрозділу
"Держенергонагляд у Південно-Західному
регіоні" з адміністративним позовом до
державного навчального закладу "Вище
професійне училище № 7" про стягнення
коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
результатами проведеної перевірки
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства,
виявлених за результатами здійснення
заходів з державного енергетичного
нагляду, позивачем виявлено порушення
ст. 9 Закону України "Про
електроенергетику", а саме: ухиленням
від виконання вимог приписів. У зв'язку
з чим, позивачем винесено постанови про
накладення штрафу за порушення
законодавства в галузі
електроенергетики та сфері
теплопостачання, якими на відповідача
накладено штраф в загальній сумі 20060
грн. Оскільки, відповідачем у
встановлений чинним законодавством
строк штраф не сплачено, тому позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення вказаних коштів.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.
Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення адміністративного позову
заперечив, з посиланням на доводи,
викладені у письмових запереченнях
(а.с. 46-47). Додатково зазначив, що вимоги
зазначені у приписах щодо усунення
порушень у сфері енергетики частково
виконані відповідачем, а тому позов є
необґрунтованим, безпідставним та
підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку про задоволення
адміністративного позову з наступних
підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, у
відповідності до норм чинного
законодавства України про
електроенергетику та державного
нагляду у сфері господарської
діяльності посадовими особами
позивача проведено розгляд звернення
побутового споживача щодо відповідача
з наступних питань: незадовільного
електропостачання, стану
внутрішньо-будинкових електромереж, не
проведення ремонтно-профілактичних
робіт.

В результаті обстеження були виявлені
численні порушення законодавства про
електроенергетику, які зафіксовані в
акті перевірки № 06/10-22-3-А від 22.01.2014
року.

На підставі вказаного акту посадовими
особами позивача з метою усунення
виявлених порушень були видані приписи
№ 06/10-22-2-ПР від 22.01.2014 року та № 06/10-22-3-ПР
від 22.01.2014 року. Акт та приписи отримані
представником відповідача під підпис.

З метою здійснення контролю за
виконанням припису від 22.01.2014 року №
06/10-22-2-ПР представник позивача здійснив
перевірку його виконання та встановив,
що припис не виконаний, про що було
складено акт перевірки (протокол) №
06/10-22-3-АП від 08.04.2014 року. Акт перевірки
вручено уповноваженій особі
відповідача під підпис.

На підставі акту перевірки від 08.04.2014
року відповідачу видано новий припис №
06/10-22-12-ПР про усунення порушень
законодавства у сфері енергетики.
Даний припис вручено уповноваженій
особі відповідача під розписку.
Інформація щодо його виконання на
адресу позивача не надходила.

З метою здійснення контролю за
виконанням приписів № 06/10-22-3-ПР від
22.01.2014 року та № 06/10-22-12-ПР представник
позивача здійснив перевірку їх
виконання, в результаті якої виявлено,
що останні відповідачем не виконані. За
наслідками вказаної перевірки
складено акти перевірки (протоколи) №
06/10-22-4-АП від 17.06.2014 року та № 06/10-22-5-АП
від 18.06.2014 року. Акти перевірки вручені
представнику відповідача під підпис.

Враховуючи невиконання вищевказаних
приписів за порушення законодавства в
галузі електроенергетики та сфері
теплопостачання позивачем у
відношенні державного навчального
закладу "Вище професійне училище № 7"
винесено постанову № 06/10-02-17-ПШ від
16.04.2014 року про накладення штрафу за
порушення законодавства про
електроенергетику та основні засади
державного нагляду в сфері
господарської діяльності в розмірі 15300
грн.

Крім того, за порушення законодавства
про електроенергетику та основні
засади державного нагляду в сфері
господарської діяльності
уповноваженою особою позивача 09.07.2014
року винесено постанови № 06/10-02-31 ПШ на
суму 1700 грн. та № 06/10-02-32-ПШ в сумі 3060 грн.

Вказані постанови вручено відповідачу
під розписку, однак на час вирішення
справи по суті штрафи не сплачені, а
постанови не оскаржені та не скасовані,
у зв'язку з чим за позивачем рахуються
штрафні санкції на загальну суму 20060
грн.

Оскільки, протягом встановленого
законодавством строку сума штрафу
відповідачем не сплачена, позивач
звернувся до суду про примусове
стягнення зазначених штрафних санкцій.

Визначаючись стосовно позовних вимог,
суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" державний нагляд
(контроль)" - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі -
органи державного нагляду (контролю) в
межах повноважень, передбачених
законом, щодо виявлення та
запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про
електроенергетику" визначено, що
державний нагляд (контроль) в
електроенергетиці здійснюється
центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері нагляду (контролю) в галузі
електроенергетики.

Предметом державного нагляду
(контролю) в електроенергетиці є
господарська діяльність, пов'язана з
виробництвом, передачею, розподілом та
постачанням енергії, а також з
використанням енергії для власних
потреб суб'єктами електроенергетики
та споживачами енергії в частині
технічної експлуатації електричних
станцій і мереж, технічної
експлуатації енергетичного обладнання
споживачів енергії та суб'єктів
електроенергетики, випробування та
ремонту енергоустановок і мереж,
режимів постачання та споживання
електричної і теплової енергії,
виконання робіт з проектування
енергоустановок і мереж.

Згідно з ч. 5 ст. 9 цього ж Закону
центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в галузі
електроенергетики під час здійснення
державного енергетичного нагляду
(контролю) має право: вимагати від
суб'єктів електроенергетики та
споживачів енергії усунення виявлених
порушень вимог законодавства;
видавати суб'єктам електроенергетики
та споживачам енергії обов'язкові для
виконання розпорядження щодо
усунення порушень вимог
нормативно-правових актів,
нормативно-технічних документів,
нормативних документів з питань
технічної експлуатації електричних
станцій і мереж, енергетичного
обладнання.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт. Посадова
особа органу державного нагляду
(контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

Згідно з ч. 7 ст. 7 цього ж Закону на
підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення),
реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг звертається у
порядку та строки, встановлені
законом, з відповідним позовом до
адміністративного суду. У разі
необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів
з дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час
здійснення заходу, а у випадках,
передбачених законом, також
звертається у порядку та строки,
встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено, що орган
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом,
під час здійснення державного
нагляду (контролю) має право: надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків.

Пунктом 2 частини 1 статті 11 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", суб'єкт
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю)
зобов'язаний виконувати вимоги органу
державного нагляду (контролю) щодо
усунення виявлених порушень вимог
законодавства.

Аналіз викладених правових норм
свідчить про те, що чинним
законодавством контролюючому органу
надано право формувати щодо суб'єктів
господарювання приписи про усунення
порушень вимог чинного законодавства у
сфері електроенергетики, виявлених за
результатами проведених перевірок, а
також встановлено обов'язок суб'єкта
господарювання вжити заходи з метою
усунення таких порушень.

Судом встановлено, що державний
навчальний заклад "Вище професійне
училище № 7" вимоги, систематично
ухилявся від своєчасного виконання
вимог, вказаних у приписах
контролюючого органу.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Положення про порядок накладення на
суб'єктів господарювання штрафів за
порушення законодавства в галузі
електроенергетики та сфері
теплопостачання" № 1312 від 21.07.1999 року
штрафи за порушення законодавства в
галузі електроенергетики та сфері
теплопостачання накладаються на
суб'єктів господарювання за ухилення
від виконання або несвоєчасне
виконання рішень, приписів,
розпоряджень, інших розпорядчих
документів НКРЕ, Державної інспекції
з експлуатації електричних станцій і
мереж, Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії та порушення умов ліцензій.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 27 Закону України "Про
електроенергетику" передбачено, що
суб'єкти господарської діяльності
несуть відповідальність за
правопорушення в електроенергетиці:
зокрема за ухилення від виконання або
несвоєчасне виконання рішень чи
приписів національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, центрального органу
виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері нагляду
(контролю) в галузі електроенергетики
та порушення умов ліцензій - штраф у
розмірі до п'яти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Таким чином, оскільки відповідачем
допущено ухилення від виконання
приписів контролюючого органу, що є
порушенням в електроенергетиці, відтак
позивачем правомірно сформовані
постанови про накладення штрафів за
порушення законодавства в галузі
електроенергетики та сфері
теплопостачання, а визначений у них
розмір штрафних санкцій підлягає
стягненню з державного навчального
закладу "Вище професійне училище № 7".

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснила, що оскільки
відповідач частково виконав вимоги
приписів контролюючого органу, а решту
вимог з різних підстав виконати
неможливо, відтак позивач позбавлений
права застосувати до державного
навчального закладу "Вище професійне
училище № 7" штрафні санкції.

На підтвердження наданих пояснень
представником відповідача надано
інструкцію з охорони праці № 7 при
експлуатації електроустановок до 1000 В
в установах та інших закладах освіти,
копії посвідчень з результатами
перевірки знань у осіб відповідальних
з електрогосподарство, протокол № 2 від
20.11.2013 року наявності кола між
заземлювачами і заземленими
установками, протокол № 1 від 20.11.2013
року вимірювання опору заземлюючого
пристрою, протокол № 3 від 20.11.2013 року
вимірювання опору ізоляції проводів,
кабелів, протокол № 4 від 20.11.2013 року
перевірки спрацювання захисту при
системі живлення з заземленою
нейтраллю, копії фотокарток, що
підтверджують часткове виконання
вимог припису № 06/10-22-2-ПР.

Проте суд не бере до уваги дані
посилання представника відповідача,
оскільки чинним законодавством
встановлено імператив щодо повного та
неухильного виконання вимог приписів
вказаного органу, а за їх часткове
виконання/невиконання суб'єкт
господарювання несе відповідальність,
встановлену законом.

По суті виявлених порушень представник
відповідача в судовому засіданні
пояснила, що відповідач не може
виконати вимоги приписів, оскільки
відсутні необхідні для усунення
вказаних порушень матеріали, а також
акцентувала увагу на тому, що державний
навчальний заклад "Вище професійне
училище № 7" є неприбутковою
організацію та стягнення штрафних
санкцій призведе до значних збитків, а
також негативно вплине на фінансовий
стан відповідача.

Однак суд критично ставиться до даних
пояснень, оскільки дослідження
порушень, зафіксованих у приписах від
22.01.2014р., та надання їм правової оцінки
не є предметом розгляду у даній
адміністративній справі.

Окрім того, суд наголошує, що
відповідач не був позбавлений права
оскаржити до суду розпорядчі документи
контролюючого органу, однак вказаним
правом не скористався та жодних дій,
спрямованих на захист своїх прав та
інтересів, не здійснив.

Аналогічна позиція висвітлена в ухвалі
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30.10.2014 року
у адміністративній справі № 802/2698/14-а за
позовом Державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"УКРЕНЕРГО" в особі відокремленого
підрозділу "Держенергонагляд в
південно-західному регіоні" до
комунальної установи "Тульчинський
районний центр первинної
медико-санітарної допомоги" про
стягнення коштів.

Згідно із ст. ст. 11, 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, надавши правову оцінку
всім обставинам справи, які знайшли
своє підтвердження в ході судового
засідання, доводяться як показами
сторін так і матеріалами справи, суд з
метою захисту прав та інтересів
позивача, в узгодження з вимогами
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає, що позов
слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з державного навчального
закладу "Вище професійне училище № 7" на
користь Державного бюджету України
(р/р 0002 ГУ ДКУ у Вінницькій
області, МФО 802015, , код
платежу 21081100) 20060 грн. штрафних санкцій.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Альчук Максим
Петрович