Справа № 814/2299/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

17 жовтня 2014 року
Справа № 814/2299/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Малих О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу

адміністративним позовом: ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, 54038)

до відповідача: 1. Заводського відділу
реєстрації актів цивільного стану
Миколаївського міського управління
юстиції (вул. Корабелів, 16, м. Миколаїв,
54002);

2. Відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції у Житомирській області (вул.
Перемоги, 48, м. Житомир, 10014)

про: зобов'язанння вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Заводського відділу реєстрації актів
цивільного стану Миколаївського
міського управління юстиції та Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області з наступними вимогами:

- зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області внести зміни в актовий запис №
861 від 09 вересня 1962 року про одруження
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, складений міським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції, змінивши в графі
національність нареченого, ОСОБА_2, з
«росіянин» на «поляк».

- зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області внести зміни в актовий запис №
1186 від 03 липня 1963 року про народження
ОСОБА_1, складений міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції, змінивши в графі
національність батька, ОСОБА_2, з
«росіянин» на «поляк».

Ухвалою суду від 22.09.2014 року за заявою
відповідача замінено первинного
відповідача, Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області, на належного - Відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції у Житомирській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що у черві 2014 року, з метою
підтвердження польської приналежності
свого батька, а також встановлення
своєї національної приналежності, а
саме: обрати національність її бабусі,
для відновлення родинних стосунків з
родичами у Польщі, позивач звернулась
до Заводського відділу РАЦС ММУЮ із
відповідною заявою, але 25.07.2014року
позивачка отримала в Заводському
відділі РАЦС ММУЮ повідомлення, згідно
якого її було сповіщено про
неможливість внести зміни в
вищезгадані актові записи, оскільки
вони не збереглися.

Представники позивача та відповідача
надали клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження (арк.
спр. 48, 49, 58).

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши всі матеріали справи,
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
суд встановив наступне.

Батько позивача - ОСОБА_2 народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Умань Київської
області. Відповідно до посвідки про
його народження № НОМЕР_1 його батьками
значаться: батько - ОСОБА_5 та мати -
ОСОБА_6 (арк. спр. 13). Відповідно до
свідоцтва про народження бабусі
позивача - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
виданого повторно 15.05.1950 року
Васильківським бюро записів актів
громадянського стану, національності
її батьків, а саме батька - ОСОБА_8 та
мати - ОСОБА_9 не вказані, оскільки
згадане свідоцтво було виписано на
підставі церковних записів з метричної
книги, у яких на той час національність
осіб не записувалась (арк. спр. 16).

Позивачу лише відомо, що батько бабусі
та її прадід - ОСОБА_8 за життя був
поляком, а тому й її бабуся та його
донька - ОСОБА_6 завжди вважала себе
полькою, була католицького
віросповідання, дотримувалася
польських звичаїв і обрядів та вільно
могла розмовляти на польській мові.
Особливості польського
віросповідування і національних
обрядів вона передала як своєму синові
- батькові позивача ОСОБА_2, так і
позивачці, з якими підтримувала тісні
родинні стосунки.

У черві 2014 року, з метою підтвердження
польської приналежності свого батька,
а також встановлення своєї
національної приналежності, а саме:
обрати національність її бабусі, для
відновлення родинних стосунків з
родичами у Польщі, позивач звернулась
до Заводського відділу РАЦС ММУЮ із
відповідною заявою, але 25.07.2014 року
позивач отримала в Заводському відділі
РАЦС ММУЮ повідомлення, згідно якого її
було сповіщено про неможливість внести
зміни в вищезгадані актові записи,
оскільки вони не збереглися. Додатково
їй було порекомендовано звернутися до
суду для вирішення питання внесення
змін до актових записів що збереглися
(арк. спр. 22).

Станом на момент звернення до суду
актовий запис про народження прадіда
позивача ОСОБА_8 не зберігся, але, як
повідомив Державний архів
Житомирської області у архівній
довідці № А/1487 від 04.07.2012 року «ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ст. Михайленки
Бердичівського району «так в
документі» на день арешту житель
АДРЕСА_2), за національністю росіянин (в
іншому документі поляк), працював
завідуючим дорожнього відділу
міськради, 10 березня 1938 року був
заарештований співробітниками УДБ
УНКВС по Житомирській області. Склад
сім'ї на день арешту: дружина ОСОБА_9. 42
роки, дочка ОСОБА_6, 16 років, син ОСОБА_12,
16 років, мати ОСОБА_9, 67 років (арк. спр.
23).

А в постанові третього відділу УДБ НКВС
УСРС від 05 березня 1938 року по
кримінальній справі № 27 відносно
злочинної діяльності ОСОБА_8
вбачається, що він дослівно: «по
нациопальности поляк» (арк. спр. 19).

Статтею 11 Закону України «Про
національні меншини в Україні»
передбачено, що громадяни України
мають право вільно обирати і
відновлювати національність. Примус
громадян хоч би в якій формі до відмови
від своєї національності не
допускається.

Згідно зі ст. 300 Цивільного кодексу
України, фізична особа має право на
збереження своєї національної,
культурної, релігійної, мовної
самобутності, а також право на вільний
вибір форм та способів прояву своєї
індивідуальності, якщо вони не
заборонені законом та не суперечать
моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» відділи державної
реєстрації актів цивільного стану
проводять державну реєстрацію
народження фізичної особи та її
походження, шлюбу, розірвання шлюбу,
зміни імені, смерті, вносять зміни до
актових записів цивільного стану,
поновлюють та анулюють їх; формують
Державний реєстр актів цивільного
стану громадян, ведуть його, зберігають
архівний фонд; здійснюють відповідно
до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» внесення змін до
актового запису цивільного стану
проводиться відповідним органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за наявності достатніх підстав.
За наслідками перевірки зібраних
документів орган державної реєстрації
актів цивільного стану складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису цивільного
стану або про відмову в цьому. У разі
відмови у внесенні змін до актового
запису цивільного стану у висновку
вказуються причини відмови та
зазначається про можливість її
оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових
записів цивільного стану регулюється
Правилами внесення змін до актових
записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання, затверджених
наказом Міністерства юстиції України
від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 14.01.2011
року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1 Правил визначено, що
внесення змін до актових записів
цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану районних, районних у
містах, міських (міст обласного
значення), міськрайонних управлінь
юстиції (далі - відділи державної
реєстрації актів цивільного стану) у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Згідно п. 1.7 Правил, зміни до актового
запису цивільного стану вносяться
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем зберігання
відповідного актового запису, за
винятком випадків, встановлених у
пункті 2.28 розділу II цих Правил. У разі
зберігання актового запису цивільного
стану (метричного запису) у державній
архівній установі внесення змін
безпосередньо до актового запису
(метричного запису) проводиться
зазначеною установою за повідомленням
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану.

У відповідності до п. 1.15 Правил, відмова
органів державної реєстрації актів
цивільного стану у внесенні змін до
актових записів цивільного стану, їх
поновленні та анулюванні може бути
оскаржена в судовому порядку.

Пунктом 1.16 Правил встановлено, що запис
на паперовому носії актового запису
цивільного стану про внесені зміни або
проставлені відмітки із зазначенням
дати і документа, який був підставою
для здійснення вищезазначених дій,
засвідчується підписом посадової
особи та печаткою відділу державної
реєстрації актів цивільного стану.

Згідно п. 2.16 Правил, зміни, доповнення,
виправлення вносяться в паперові носії
актових записів цивільного стану та
одночасно до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян. На підставі
рішення суду про внесення змін,
доповнень або виправлень в актові
записи цивільного стану вносяться
відповідні зміни, які зазначені в
рішенні суду(п. 2.16.7 Правил).

Відповідно до вимог п.2.22 Правил, після
внесення змін до актового запису
цивільного стану заявнику повторно
видається або надсилається для
вручення до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем його проживання свідоцтво про
державну реєстрацію акту цивільного
стану. На свідоцтві проставляється
штамп «Повторно». Свідоцтво про
державну реєстрацію, подане заявником
для внесення змін, анулюється та
знищується у встановленому порядку.

Відповідно до статті 11, частини 1 статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач своїм правом не
скористався, заперечень на позов не
надав.

Таким чином суд, оцінивши в
сукупності надані докази, вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги.

Керуючись ст.ст. 11, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області внести зміни в
актовий запис № 861 від 09 вересня 1962 року
про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
складений міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції, змінивши
в графі національність нареченого,
ОСОБА_2, з «росіянин» на «поляк».

3. Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області внести зміни в
актовий запис № 1186 від 03 липня 1963 року
про народження ОСОБА_1, складений
міським відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Житомирського міського
управління юстиції, змінивши в графі
національність батька, ОСОБА_2, з
«росіянин» на «поляк».

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.В. Малих