Справа № 2а-2388/11/0904
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/76426/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 08.08.2011р.
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2012р. у
справі № 2а-2388/2011 за позовом
Прокурора Галицького району
Івано-Франківської області в інтересах
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
до Бурштинської міської ради
Галицького району, третя особа: ОСОБА_4
про визнання нечинними рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Галицького району
Івано-Франківської області в інтересах
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
звернувся з позовом до Бурштинської
міської ради Галицького району
Івано-Франківської області, про
визнання нечинними рішень в частині, що
стосується продажу з аукціону
земельної ділянки площею 0.1205 га на
перехресті вулиць Т.Шевченка та
С.Бандери в м. Бурштині, зокрема:

- абзац 1 п.1 рішення сесії за № 4.1./15-07 від
22.11.2007 року «Про визначення земельних
ділянок на продаж з аукціону»,

- п.2 рішення сесії за № 16.9/18-08 від 06.03.2008
року «Про надання дозволу на
обстеження земельних ділянок, які
пропонуються для продажу з аукціону»,

- рішення № 8.6.2/27-09 від 17.07.2009 року «Про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
Бурштинській міській раді, які
пропонуються для продажу з аукціону»,

- рішення № 3.7/28-09 від 18.09.2009 року «Про
затвердження технічних звітів
земельних ділянок, які виставляються
на земельні торги»

- п. 3 рішення сесії за № 7.8/22-08 від 18.11.2008
року «Про затвердження матеріалів
попереднього погодження вибору
земельних ділянок, що пропонуються для
продажу з аукціонів надано дозвіл на
складання проекту відведення
земельної ділянки для будівництва
житлової багатоквартирної або
громадської забудови по вул. ОСОБА_10,
площею 0,1205 га».

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що прокуратурою
Галицького району було проведено
перевірку вимог земельного
законодавства в Бурштинській міській
раді в ході якої було виявлено, що при
прийнятті ряду рішень сесією щодо
земельної ділянки площею 0.1205 га на
перехресті вулиць Т.Шевченка і
С.Бандери в м. Бурштині
Івано-Франківської області, яка була
продана з аукціону ОСОБА_4, допущено
порушення норм земельного
законодавства України, зокрема в
порушення ч.2 ст. 134 Земельного кодексу
України земельну ділянку продано при
наявності на ній об'єктів нерухомого
майна (будівель, споруд), що перебувають
у власності фізичних осіб.

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 08.08.2011р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.10.2012р., позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 08.08.2011р.
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2012р.
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою,
у якій, посилаючись на те, що при
прийнятті зазначених судових рішень
було порушено норми матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та прийняти нове рішення про
закриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на касаційну скаргу,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, оскаржуваними рішеннями
сесії Бурштинської міської ради було
продано з аукціону земельну ділянку
площею 0.1205 га на перехресті вулиць
Т.Шевченка та С.Бандери в м. Бурштині
ОСОБА_4 для подальшого будівництва на
цій земельній ділянці житлової
багатоквартирної та громадської
забудови і укладено з ним договір
купівлі-продажу вказаної земельної
ділянки від 28.12.2009 року.

Згодом, на підставі договору
купівлі-продажу за заявою ОСОБА_4 було
розроблено технічну документацію із
землеустрою щодо переоформлення права
на земельну ділянку та видано
державний акт, зареєстрований в Книзі
державних актів на право власності та
на право постійного користування
землею, договорів оренди землі за №
01 від 12.02.2010 року.

Разом з тим, на вищевказаній земельній
ділянці, згідно технічної документації
та свідоцтв про право власності на
квартири № № 2, 3, 4 на момент продажу
знаходилася житлова будівля по
АДРЕСА_1, дві квартири в якій перебували
у власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також на даний час
знаходиться частина вказаної будівлі,
в якій розміщена квартира № 4, яка
згідно свідоцтва про право власності
належить ОСОБА_12

Також, як встановлено судами, за
результатами проведення службового
розслідування головним управлінням
Держкомзему в Івано-Франківській
області відповідно до п. 1 наказу № 98
від 10.05.2011 року «Про скасування
висновку державної експертизи
землевпорядної документації»
скасовано висновок державної
землевпорядної експертизи від 07.07.2009
року за № 1973/П до проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
Бурштинською міською радою для
будівництва житлової багатоквартирної
та громадської забудови, передбаченої
для продажу на аукціоні за адресою: вул.
Т.Шевченка, м. Бурштин, Галицький район,
Івано-Франківська область.

Пунктом 3 даного наказу начальника
Держкомзему в Галицькому районі
зобов'язано відкликати висновок №
06-16/07020 від 14.09.2008 року про погодження
місця розташування земельної ділянки
та висновок № 03-15/0222 від 01.12.2008 року про
погодження проекту відведення.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій вмотивував свої
висновки порушенням оскаржуваними
рішеннями норм земельного
законодавства України.

Однак, колегія суддів вважає такі
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій передчасним, враховуючи
наступне.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 99 КАС
України (в редакції до 30.07.2010р.)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 КАС України було
передбачено, що пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом. Позовні заяви
приймаються до розгляду
адміністративним судом незалежно від
закінчення строку звернення до
адміністративного суду.

Отже, ця норма права була самостійною
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову, тобто за
своєю правовою природою була нормою
матеріального права.

30.07.2010р. набрав чинності Закон України
"Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI,
яким у статті 100 КАС України частину
першу викладено в такій редакції: "1.
Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала"; частини
другу і третю виключено.

Отже, з 30.07.2010р. суд у будь-якому випадку
повинен залишати позов без розгляду, у
зв'язку з його поданням після
закінчення строків, крім випадків, коли
за заявою особи, яка його подала, не
знайдуться підстав для його
поновлення.

Тобто, з 30.07.2010р. стаття 100 КАС України за
своєю правовою природою стала нормою
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, з
даним позовом Прокурор Галицького
району Івано-Франківської області
звернувся у травні 2011 року.

Отже, позовну заяву подано з пропуском
строку звернення до суду, однак
клопотання про поновлення пропущеного
строку прокурором та позивачами
заявлено не було.

В свою чергу, суд першої інстанції, на
час відкриття провадження у справі та
її вирішення по суті повинен був
керуватися процесуальною нормою ст. 100
КАС України, та дослідити питання щодо
можливого пропуску строку звернення до
суду та можливість застосування
наслідків такого пропуску.

Таким чином, при вирішенні спору суд
першої інстанції неправильно
застосував вимоги статті 100 КАС
України, що призвело до прийняття
незаконних судових рішень. Суд
апеляційної інстанції на дане
порушення уваги не звернув.

Підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи (ч.2
ст. 227 КАС України).

З огляду на викладене, судові рішення,
ухвалені у даній справі, підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справу суду
належить усунути недоліки, викладені у
мотивувальній частині ухвали і
правильно застосувати до спірних
правовідносин норми процесуального
права.

Водночас, посилання скаржника на
необхідність закриття провадження у
справі у зв'язку з тим, що даний позов не
є адміністративним, суд вважає
необгунтованим з огляду на приписи
ст.ст. 2, 3, 17 КАС України, а також
враховуючи позицію Конституційного
Суду України, викладену в рішенні від 1
квітня 2010 року № 10-рп/2010
у справі № 1-6/2010.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 08.08.2011р.
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2012р.
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: