Справа № 2а-3476/10/0370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
Справа №
7023/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Луцької міської ради на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2011
року у справі за позовом Луцької
міської ради до Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області, Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Комунальне підприємство
«Луцький стадіон «Авангард»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Феміда-Інтер», про
визнання дій протиправними, скасування
постанови та висновку експерта, -

ВСТАНОВИВ:

Луцька міська рада звернулась до суду з
позовом до Підрозділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області та Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, яким просила визнати
протиправними дії державного
виконавця щодо винесення постанови від
09.09.2010 року про призначення комплексної
експертизи у зведеному виконавчому
провадженні про стягнення
заборгованості з КП «Луцький стадіон
«Авангард» та скасувати дану
постанову, а також визнати незаконним і
скасувати висновок судової
комплексної будівельно-технічної
експертизи від 28.10.2010 року № 0748,
призначеної відповідно до даної
постанови державного виконавця і
проведеної експертами Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2011
року було закрито провадження у справі
в частині позовних вимог Луцької
міської ради до Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз про визнання незаконним та
скасування висновку експертизи.

Дана ухвала в апеляційному порядку не
оскаржена і відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
набрала законної сили.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що з метою
здійснення необхідних заходів щодо
своєчасного і повного виконання
судових рішень про стягнення
заборгованості з КП «Луцький стадіон
«Авангард» державний виконавець
неодноразово надсилав боржнику листи
про надання оригіналів або завірених
копій технічних паспортів на об'єкти
нерухомості та технічні паспорти на
об'єкти рухомого майна, з метою
визначення приблизної вартості
арештованого майна. Однак оскільки
витребовувані документи не були надані
державному виконавцю, що
підтверджується відповідними актами,
відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» було винесено
постанову про призначення суб'єкта
оціночної діяльності та призначення
оцінки арештованого майна, належного
КП «Луцький стадіон «Авангард». На
думку суду, визначення експерта та
призначення експертизи було проведено
державним виконавцем у порядку,
визначеному Законом України «Про
судову експертизу». Отже, дії
державного виконавця при проведенні
оцінки та винесенні постанови про
призначення комплексної експертизи
відповідають вимогам ст.ст. 55, 56, 57
Закону України «Про виконавче
провадження» і є правомірними. Суд
відхилив доводи позивача про те, що
йому не було надіслано копію
оскаржуваної постанови державного
виконавця, оскільки Луцька міська рада
не є учасником виконавчого
провадження.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив позивач, вважає її незаконною
та необґрунтованою, прийнятою з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить постанову скасувати і прийняти
нову, якою позов задовольнити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що майно, щодо якого
державний виконавець призначив
експертизу, належить не КП «Луцький
стадіон «Авангард», а територіальній
громаді м. Луцька. Оскільки Луцька
міська рада не є боржником у
виконавчому провадженні, то у
державного виконавця не було законних
підстав призначати експертизу для
оцінки спірного майна. Також позивач
зазначає, що висновок експертизи є
незаконним, оскільки не відображає
дійсну ринкову вартість оцінюваного
майна.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановив суд, 12.02.2008 року, 01.07.2008 року
і 24.07.2008 року Господарський суд
Волинської області видав судові накази
№ 7/111-1, № 7/49-1 і № 8/51-1 про стягнення з КП
«Луцький стадіон «Авангард» на користь
ТзОВ «Феміда-Інтер», ТзОВ «МЖК
«Конкріт» та ВАТ «Спортивний клуб «ФК
Волинь» заборгованості в загальному
розмірі 7498135,07 грн.

На виконання даних наказів державним
виконавцем були винесені постанови про
відкриття виконавчих проваджень, які
згодом були об'єднані у зведене
виконавче провадження.

12.05.2008 року державний виконавець
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області склав акт опису й
арешту майна, яке належить КП Луцький
стадіон «Авангард».

09.09.2010 року державний виконавець виніс
постанову про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні з числа
спеціалістів Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз у зведеному виконавчому
провадженні про стягнення
заборгованості з КП Луцький стадіон
«Авангард», якою призначив комплексну
експертизу з питань вартості
арештованого майна боржника.

На підставі даної постанови експерти
Волинського відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз провели комплексну судову
будівельно-технічну експертизу, за
результатами якої було складено
висновок від 28.10.2010 року № 0748,
відповідно до якого ринкова вартість
арештованого майна, що належить КП
«Луцький стадіон «Авангард», може
становити 7583527 грн.

Колегія суддів вважає правильним та
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про правомірність дій
державного виконавця щодо винесення
постанови від 09.09.2010 року про
призначення комплексної експертизи та
правомірність даної постанови з таких
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону
України «Про виконавче провадження»
(тут і далі в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом, зокрема,
підлягають до виконання виконавчі
листи, що видаються судами, накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 5 цього Закону
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії; державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 55 даного Закону
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом проведення опису майна боржника
і накладення на нього арешту.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 14 цього Закону для
з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають при здійсненні виконавчого
провадження і потребують спеціальних
знань, державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторін
призначає своєю постановою експерта
або спеціаліста, а при необхідності -
кількох спеціалістів або експертів,
для оцінки майна - суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання.

Як експерт або спеціаліст може бути
запрошена будь-яка дієздатна особа, яка
має необхідні знання, кваліфікацію,
досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний
дати письмовий висновок з питань, що
поставлені йому державним виконавцем у
постанові, а також давати усні
рекомендації щодо дій, які виконуються
в його присутності.

Відповідно до ст. 57 даного Закону
оцінка майна боржника провадиться
державним виконавцем, якщо вартість
майна не перевищує сто
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, за ринковими цінами, які
діють на день проведення оцінки, крім
випадків, коли оцінка провадиться за
регульованими цінами, а також у разі
оцінки нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден.

Якщо оцінити окремі предмети складно
або якщо боржник чи стягувач заперечує
проти передачі арештованого майна
боржника на реалізацію за оцінкою,
проведеною державним виконавцем,
останній запрошує суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для визначення вартості майна. Витрати
на призначення суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
несе сторона, яка оспорює оцінку майна,
проведену державним виконавцем.

Для проведення оцінки нерухомого
майна, транспортних засобів,
повітряних, морських, річкових суден та
майна, вартість якого перевищує сто
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, державний виконавець залучає
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який здійснює
свою діяльність відповідно до Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні».

Державний виконавець про оцінку
арештованого майна повідомляє сторони,
які мають право оскаржити оцінку майна
до суду в 10-денний строк з дня отримання
повідомлення.

Таким чином, враховуючи, що частину
описаного і арештованого майна КП
«Луцький стадіон «Авангард» складало
нерухоме майно, яке державний
виконавець не має права оцінювати
самостійно, а також, як встановив суд
першої інстанції з пояснень осіб, що
беруть участь у справі та матеріалів
справи, з метою здійснення необхідних
заходів щодо виконання зазначених вище
наказів господарського суду державний
виконавець неодноразово надсилав КП
«Луцький стадіон «Авангард» листи про
надання оригіналів або завірених копій
технічних паспортів на об'єкти
нерухомості та технічні паспорти на
об'єкти рухомого майна для визначення
приблизної вартості арештованого
майна, однак боржник таких документів
не надав, в зв'язку з чим у державного
виконавця не було можливості визначити
орієнтовну вартість арештованого
майна боржника, зокрема, чи вартість
цього майна перевищує сто
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що державний виконавець правомірно
та обґрунтовано призначив експертизу
для оцінки вартості арештованого майна
боржника.

Щодо посилання позивача на ту
обставину, що майно, щодо якого
державний виконавець призначив
експертизу, належить не КП «Луцький
стадіон «Авангард», а територіальній
громаді м. Луцька в особі Луцької
міської ради, яка не є боржником у
виконавчому провадженні, колегія
суддів зазначає наступне.

Прокурор м. Луцька звертався до суду в
інтересах держави в особі Луцької
міської ради з позовом до Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області, КП «Луцький стадіон
«Авангард» і ТзОВ «Феміда-Інтер», яким
просив визнати за територіальною
громадою м. Луцька в особі Луцької
міської ради право на майно, включене
до акту опису і арешту від 12.05.2008 року,
складеного державним виконавцем у
виконавчому провадженні про стягнення
заборгованості з КП «Луцький стадіон
«Авангард», і виключити це майно з
даного акта.

Рішенням Господарського суду
Волинської області від 15.06.2010 року,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 31.08.2010 року, у
задоволенні позову було відмовлено.

При цьому, під час розгляду даної
справи суди встановили і дійшли
висновку, що власником майна КП
«Луцький стадіон «Авангард» є
територіальна громада м. Луцька в особі
органу місцевого самоврядування
Луцької міської ради та уповноваженого
органу управляти цим майном
Виконавчого комітету Луцької міської
ради.

Разом з тим, зазначеними рішеннями
встановлено, що Підрозділ примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області при проведенні опису та арешту
майна боржника КП «Луцький стадіон
«Авангард» діяв у межах повноважень та
у спосіб, визначений чинним
законодавством.

Зазначені судові рішення відповідно до
ст. ст. 85, 105 Господарського
процесуального кодексу України
набрали законної сили 31.08.2010 року.

Таким чином, питання визначення
власника арештованого майна та
правомірності проведення державним
виконавцем опису і арешту спірного
майна вирішене судовими рішеннями
господарських судів, які набрали
законної сили.

А відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тому, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції правильно визначив
предмет доказування в
адміністративній справі, що
розглядається, а саме наявність
підстав для призначення судової
комплексної будівельно-технічної
експертизи та винесення державним
виконавцем постанови про призначення
цієї експертизи.

Також колегія суддів не бере до уваги
доводів позивача про те, що висновок
комплексної судової
будівельно-технічної експертизу від
28.10.2010 року № 0748, складений експертами
Волинського відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз на підставі оскаржуваної
постанови державного виконавця, є
незаконним, оскільки не відображає
дійсну ринкову вартість оцінюваного
майна, оскільки, як зазначено вище,
ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2011
року було закрито провадження у справі
в частині позовних вимог Луцької
міської ради до Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз про визнання незаконним та
скасування висновку експертизи і дана
ухвала в апеляційному порядку не
оскаржена, тому питання законності
вказаного висновку експертизи не є
предметом дослідження апеляційного
суду в межах даного провадження.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що
Луцька міська рада звернулася з
адміністративним позовом до
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
державну виконавчу службу» органами
державної виконавчої служби є
Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України;
відділи державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі; районні, міські
(міст обласного значення), районні в
містах відділи державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції.

Структурні підрозділи органів
державної виконавчої служби (відділ
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
відділи примусового виконання рішень
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції в Автономній
Республіці Крим, головні управління
юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі) не визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» як самостійні органи державної
виконавчої служби, що виключає
можливість їхньої участі як сторони в
адміністративному процесі в даній
категорії справ.

При цьому підстави та порядок заміни
неналежної сторони у
адміністративному процесі встановлено
приписами ст. 52 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з частиною першою якої
суд першої інстанції, встановивши що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Таким чином, оскільки за змістом цієї
норми допустити заміну належної
сторони у справі може виключно суд
першої інстанції за умови згоди
позивача та незмінності підсудності
адміністративної справи, то можливості
заміни неналежної сторони судом
апеляційної інстанції процесуальним
законодавством не передбачено.

Отже, на думку колегії суддів, позов
Луцької міської ради поданий до
неналежного відповідача, що також є
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції, правильно вирішивши
спір по суті, неправильно застосував
норми матеріального і процесуального
права, що відповідно до ч. 1 ст. 201
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для зміни
оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, п.
ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луцької міської ради
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2011
року у справі № 2а-3476/10/0370 за позовом
Луцької міської ради до Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області, Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Комунальне підприємство
«Луцький стадіон «Авангард»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Феміда-Інтер», про
визнання дій протиправними, скасування
постанови та висновку експерта -
змінити, доповнивши мотиви відмови у
задоволенні позову зазначеними в
мотивувальній частині постанови
апеляційного суду.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В.
Святецький