Справа № 2а/543/274/12
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/74503/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області на
постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 04 жовтня 2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Селидове Донецької області,
третя особа Державне підприємство
«Селидіввугілля», про перерахунок
пенсії,

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року позивач звернувся в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що після призначення пенсії
за віком продовжує працювати. У травні
2012 року звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії
відповідно до вимог статей 40, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», проте
отримав відмову у зв'язку з відсутністю
необхідного страхового стажу.

Вважаючи такі дії відповідача
незаконними просив скасувати рішення
про відмову в перерахунку пенсії,
зобов'язати здійснити перерахунок
пенсії з 01 червня 2012 року.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 04 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року, позов задоволено частково:
визнано протиправними дії відповідача
та скасовано рішення про відмову в
перерахунку пенсії, зобов'язано
здійснити перерахунок пенсії по стажу
з урахуванням періоду роботи з 01
березня по 31 грудня 2010 року та з 01
лютого по 30 квітня 2012 року відповідно
до статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01 червня 2012 року.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 призначено
пенсію за віком та він продовжував
працювати.

29 травня 2012 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Селидове Донецької області із
заявою про перерахунок пенсії згідно
зі статтею 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Рішенням від 08 червня 2012 року йому
відмовлено в перерахунку пенсії,
оскільки його страховий стаж після
попереднього перерахунку пенсії
становив 01 рік 01 місяць замість
необхідних 2-х років, що обумовлено
несплатою відокремленим підрозділом
«Шахта «Росія» державного
підприємства «Селидіввугілля»
щомісячних страхових внесків до
Пенсійного фонду України за період з 01
березня по 31 грудня 2010 року та з 01
лютого по 30 квітня 2012 року.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що у позивача виникло право на
перерахунок пенсії, з його заробітної
плати щомісячно утримуються страхові
внески, за несплату яких підприємством
він відповідальності не несе.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частиною четвертою статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що в разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Абзацом першим частини першої статті 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що страховий
стаж - це період (строк), протягом якого
особа підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
найманих працівників та інших осіб, які
належать до кола осіб, що підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та зазначені у
статті 11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», сплачуються їх
роботодавцями та безпосередньо
застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного
страхування передбачає відповідні
державні гарантії реалізації
застрахованими особами своїх
пенсійних прав.

Зокрема, згідно з частиною першою
статті 16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застрахована особа має
право отримувати від страхувальника
підтвердження про сплату страхових
внесків, вимагати від страхувальників
сплати внесків, у тому числі в судовому
порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок
страхувальника нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові
внески (пункт 6 частини другої статті 17
Закону) незалежно від фінансового
стану платника (частина дванадцята
статті 20 Закону).

Таким чином, страхові внески є
складовою умовою існування солідарної
системи і підлягають обов'язковій
сплаті. Однак, застраховані особи без
сприяння державних органів позбавлені
можливості безпосередньо і оперативно
впливати на повноту і своєчасність
такої сплати, що, фактично, у випадку
неповної чи несвоєчасної сплати,
означатиме порушення їх прав на
призначення (перерахунок) пенсії.

Оскільки, в даному випадку, несплата
страхових внесків призвела до
порушення принципу рівності особи
перед законом, а пенсійні органи не
вжили дієвих заходів для забезпечення
гарантованого державою права на пенсію
(її перерахунок), то суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд,
обґрунтовано скасував рішення про
відмову в перерахунку пенсії позивача.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, підстав для їх скасування та
ухвалення нового не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області залишити
без задоволення, а постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 04 жовтня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/