Справа № 2а-2172/11
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
Справа № 70154/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Гулида Р.М.,

суддів:
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Буському районі Львівської
області на постанову Буського
районного суду Львівської області від
06.10.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Буському районі Львівської області
про перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач 25.07.2011 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до УПФУ, в
якому згідно з уточненими позовними
вимогами,просив визнати протиправними
дії відповідача, зобов»язати його
здійснити перерахунок та виплату
основної та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 22.05.2008 року.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається та те, що він є інвалідом ІІ
групи , віднесений до першої категорії
постраждалих внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІ групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком. Згідно ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
розмір пенсії для інвалідів ІІ групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою не може
бути нижчим 8-ми мінімальних пенсій за
віком. Відповідач нараховує позивачу
пенсію за рахунок коштів державного
бюджету виходячи з постанови Кабінету
Міністрів України №1 від 03.01.2002 року,
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України» від
28.12.2007 року, постанови Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 року,
постанови Кабінету Міністрів України
№654 від 16.07.2008 року, якими встановлено
базову величину для обчислення
відповідних пенсій, та поступове
збільшення її розміру, що на думку
позивача суперечить чинному
законодавству.

Постановою Буського районного суду
Львівської області від 06.10.2011 року
позов задоволено частково, визнано
неправомірними дії відповідача.
Зобов»язано УПФУ провести перерахунок
та виплату позивачу державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, УПФУ подало апеляційну скаргу в
якій просить постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити повністю. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення норм
матеріального і процесуального права
при винесенні судом постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково. При цьому
колегія суддів виходить з наступних
міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є особою, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Позивача віднесено до категорії 1,
встановлено 2 групу інвалідності на
захворювання, що пов»язано з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Позивач
знаходиться на обліку в управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області.

Статтею 99 КАС України визначаються
строки звернення до адміністратив ного
суду з адміністративним позовом з
метою досягнення юри дичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вва жатися спірними після їх
завершення, якщо ніхто не звернувся до
суду за вирішенням спору, відносини
стають стабільними.

Разом із тим, при вирішенні
адміністративного позову щодо
проведення перерахунку пенсії за
період з часу призначення пенсії по
даний час, судом першої інстанції
безпідставно не враховано, що згідно із
ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
залишення без розгляду
адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС
України у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення справи судом першої
інстанції).

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що позовні вимоги позивача до
УПФУ про зобов'язання відповідача
провести перерахунок пенсії згідно ст.,
ст. 50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 22.05.2008 року по
24.01.2011 року включно слід залишити без
розгляду.

Право позивача на одержання пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
відповідачем не оспорюється та
доказуванню не підлягає у
відповідності до ст.72 ч.3 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія
позивача у відповідності до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції Закону на момент виникнення
спірних правовідносин), як інваліда ІІ
групи не може бути нижчою від 8 (восьми)
мінімальних пенсій за віком, цією ж
нормою передбачено, що розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати пенсії згідно із
Законом про Державний бюджет України
та не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 50 даного Закону
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам ІІ групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» від 03.01.2002 року №1,
постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» №654 від 16.07.2008
року, постанова Кабінету Міністрів
України №1293 від 27.12.2005 року, постанова
Кабінету Міністрів України №530 від
28.05.2008 року, оскільки останні істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав позивача згідно ст. 50 та ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Разом з тим, наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитись,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції щодо наявності законних
підстав для визнання неправомірними
дій УПФУ щодо відмови в перерахунку
позивачу пенсії згідно з ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.

Вищенаведене також підтверджується
тим, що положення Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік», яким були
внесені зміни до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
були визнані неконституційними з 22.05.2008
року тобто з дня ухвалення рішення
Конституційного Суду України № 10 - рп
від 22.05.2008 року.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказані
положення Закону неконституційними не
визнавались.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру пенсії
слід застосовувати положення ст.50, ст.54,
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на перерахунок та виплату
основного та додаткового розміру
пенсії за період з 25.01.2011 року по 22.07.2011
року включно, а тому позов підлягає
частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, оскаржувану
постанову необхідно скасувати та
винести нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195,196, п.3 ч.1 ст.198,
п.4 ч.1 ст.202, ст.ст.205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області
задовольнити частково.

Постанову Буського районного суду
Львівської області від 06.10.2011 року у
справі № 2а-2172/11 - скасувати та прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії згідно
ст.50, ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 22.05.2008 року по
24.01.2011 року включно залишити без
розгляду.

Визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області в
перерахунку ОСОБА_1 основної та
додаткової пенсії у відповідності до
вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Буському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити державну пенсію у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком на користь
ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в редакції закону, яка
діяла до 01 січня 2008 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої абз.1 ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 25.01.2011 року по 22.07.2011 року
включно з врахуванням виплачених сум.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України
допустити вищезазначену постанову до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Р.М. Гулид

Судді
С.М. Кузьмич

В.М. Каралюс