Справа № 815/5907/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5907/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м.
Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Марин П.П.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за позовом Балтської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу у сумі 1218,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Балтська об'єднана Державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Одеській області
звернулась до Одеського окружного
адміністративного суду з позовними
вимогами до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у
сумі 1218,00 грн. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що відповідач
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування та відноситься до другої
групи платників єдиного податку за
ставкою єдиного податку 20 % розміру
мінімальної заробітної плати. В
порушення п.п.295.1 ст.295 відповідач не
сплачує суму самостійно визначеного
податкового зобов'язання, в результаті
чого станом на 06.10.2014 року має податкову
заборгованість по єдиному податку в
сумі 1218,00 грн. Відповідачу Болградською
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області
направлена податкова вимога з
узгодженою сумою податкового
зобов'язання від 23.06.2014 № 1326-25, проте
заборгованість не сплачена, у зв'язку з
чим позивач просить стягнути вказану
заборгованість з відповідача у дохід
держави в судовому порядку.

Відповідач копію ухвали про відкриття
скороченого провадження отримав 23.10.2014
року, в установлений судом строк
заперечення на позов до суду не подав.

Розгляд справи проведено в порядку
скороченого провадження у
відповідності із ст. 183-2 КАС України
без проведення судового засідання та
виклику осіб які беруть участь у
справі. Суддя за результатами розгляду
справи у порядку скороченого
провадження, оцінивши повідомленні
позивачем обставини вважає їх
достатніми для прийняття рішення з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1
зареєстровано Балтською районної
державною адміністрацією 15.04.2014 року та
взято на податковий облік як платника
податків в податковому органі з 16.04.2014
року (а.с. 6-8).

Пунктом 291.3 ст.291 глави 1 розділу ХІV ПК
України визначено, що юридична особа чи
фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Відповідач обрав спрощену систему
оподаткування, на якій знаходиться з
01.05.2014 року та відповідно до заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування від 18.04.2014 року
відноситься до другої групи платників
єдиного податку із ставкою єдиного
податку 20% розміру мінімальної
заробітної плати (а.с.10-10з/б).

Згідно зі ст. 294 ПК України, податковим
(звітним) періодом для платників
єдиного податку першої та другої груп є
календарний рік. Пунктом 295.1 ст. 295 ПК
України визначено, що платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Відповідно до п. 16.1.4 ст.16 ПК України
платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 300 ПК України встановлено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

У зв'язку з несплатою відповідачем
самостійно визначеного податкового
зобов'язання та з метою погашення
податкового боргу у добровільному
порядку, Балтською об'єднаною
Державною податковою інспекцією ГУ
Міндоходів в Одеській області
відповідачу направлена податкова
вимога з узгодженою сумою податкового
зобов'язання від 23.06.2014 № 1326-25, яка
отримана платником податків 24.06.2014
року, про що свідчить відповідний
підпис на корінці вимоги, але сума
боргу ФОП ОСОБА_1 не сплачена (а.с.13).

Судом встановлено, що згідно Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
22.07.2014 року до ЄДР внесено запис
№2004579 про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця за власним рішенням
(а.с.6-7).

Відповідно до п. 295.8 ст. 295 Податкового
кодексу України, у разі припинення
платником єдиного податку провадження
господарської діяльності податкові
зобов'язання із сплати єдиного податку
нараховуються такому платнику до
останнього дня (включно) календарного
місяця, в якому до контролюючого органу
подано заяву щодо відмови від
спрощеної системи оподаткування у
зв'язку з припиненням провадження
господарської діяльності.

Таким чином, враховуючи відсутність
заяви відповідача щодо відмови від
спрощеної системи оподаткування у
зв'язку з припиненням провадження
господарської діяльності нарахування
Балтською ОДПІ єдиного податку є
правомірним, оскільки податкове
законодавство не містить обмежень щодо
нарахування податкової заборгованості
та штрафних санкцій платникам щодо
яких внесено рішення про припинення
підприємницької діяльності, тобто які
перебувають в стадії припинення, а
фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиною
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Однак, поряд з цим, відповідно до пп.
14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України передбачено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Виходячи з положень п. 54.3, 54.4 ст. 54
Податкового кодексу України, на
платника податків покладається
обов'язок сплатити суму податкового
зобов'язання, визначеного податковим
органом у випадках, встановлених
законом. Сума такого податкового
зобов'язання зазначається в
податковому повідомленні-рішенні (п. 58.1
ст. 58 Податкового кодексу України).

Оскільки відповідач не подавав
податкові декларації по податковому
періоду з липня по вересень 2014 року, а
податковим органом не приймались
податкові повідомлення-рішення щодо
нарахування грошового зобов'язання по
сплаті єдиного податку, підстави для
задоволення позову про стягнення суми
730,80 грн. відсутні у зв'язку з їх
неузгодженістю.

Отже, підлягають задоволенню позовні
вимоги в частині стягнення боргу в сумі
487,20 грн., які визначені податковою
вимогою від 23.06.2014 № 1326-25, оскільки в
матеріалах справи відсутні відомості
щодо оскарження зазначеної податкової
вимоги платником податку, а тому дана
сума заборгованості є узгодженою.

Дана правова позиція узгоджується з
висновками, викладеними у постанові
Вищого адміністративного суду України
по справі №К/800/24268/14 від 26.08.2014 року.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками
податків визнаються фізичні особи
(резиденти і нерезиденти України),
юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Кодексу,
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Відповідно до п.п. 95.1., 95.2. ст. 95 Кодексу,
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Доказів сплати боргу або доказів
оскарження податкової вимоги від 23.06.2014
№ 1326-25 відповідачем до суду не надано.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що позивач довів суду
обставини на яких ґрунтуються його
позовні вимоги та надав суду необхідні
докази, в підтвердження своїх позовних
вимог в частині стягнення податкового
боргу в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 183-2, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Балтської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу у сумі 1218,00
грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1)
податкову заборгованість по сплаті
єдиного податку з фізичних осіб у сумі
487 /чотириста вісімдесят сім/ грн. 20 коп.
на р/р №058, код платежу 18050400,
одержувач УДКСУ в Балтському районі
Одеської області, код 37343087, МФО 828011,
банк одержувача ГУДКСУ в Одеській
області.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому та
скороченому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
П.П.Марин