Справа № 804/14886/14
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі: судді
Борисенка П.О, при секретарі судового
засідання - Сергієнка В.Ю., за участю
представників позивача - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовом фізичної особи -
об'єднаної державної податкової
Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
про визнання протиправними
та скасування рішень,-
Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовними вимогами до Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просить суд: визнати
протиправним та скасувати податкове
року за платежем «податок на доходи
фізичних осіб» на загальну суму 4393,95
грн. в т.ч. за основним платежем - 3515,16
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 878,79 грн.; визнати
протиправною та скасувати вимогу про
сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2014 року
суму 8133,62 грн; визнати протиправним та
року про застосування штрафних санкцій
за донарахування територіальним
органом доходів і зборів або платником
своєчасно не перерахованого єдиного
внеску на суму 986,86 грн.
В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що Нікопольською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову виїзну перевірку позивача,
за результатами якої 08.04.2014 р. складено
викладеними у вказаному акті
перевірки, та рішеннями, прийнятими на
їх підставі, позивач не погоджується,
вважає їх необґрунтованими та такими,
що не відповідають дійсності, оскільки
здійснював господарську діяльність у
відповідності з вимогами чинного
законодавства. Таким чином, рішення,
прийняті за результатами проведеної
перевірки, про донарахування грошових
зобов'язань є протиправними та
підлягають скасуванню.
Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі та просили суд
задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився. Письмових заперечень на позов
не надав, з клопотанням про відкладення
розгляду до суду не звертався.
Заслухавши доводи представників
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд доходить висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, з
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
зареєстрований виконавчим комітетом
Орджонікідзевської міської ради
Дніпропетровської області 23.05.2006 р.
перебуває на податковому обліку в
Нікопольській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20
Податкового кодексу України органи
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
Відповідно до ст.75.1.2. статті 75
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
З матеріалів справи вбачається, що на
підставі наказу Нікопольської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 26.03.2014 року № 497 та
направлення від 26.03.2014 р. № 158/17-3, згідно
з п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п.78.1 ст. 78
Податкового Кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-УІ, Зеленською
Іриною Олександрівною - старшим
державним ревізором-інспектором
відділу контрольно перевірчої роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
фінансово - господарської діяльності з
питань дотримання фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 вимог податкового
та іншого законодавства за період з
01.01.2011р. по 31.12.2013р.
За результатами проведеної перевірки
(далі - Акт перевірки), висновками якого
встановлено порушення позивачем: п.177.1,
п.177.2, 172.4 ст.177 Податкового Кодексу
України, в результаті чого визначено
суму податкових зобов'язань з податку
на доходи фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за 2011-2012
роки на суму 3515,16 грн.; абз.2, п.1 ст.7
Закону України від 08.07.2010 року №2464-УІ
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», у результаті
чого занижено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
страхування за 2011-2012 роки в сумі 8133,62
Не погоджуючись з висновками
викладеними в акті перевірки позивачем
16.04.2014 року було направлено до
Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області заперечення
05.05.2014 р. позивачем отримано лист
Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області за №
8640/10/04-07-17-03-12 від 24.04.2014 року «Про
розгляд заперечень до акту перевірки»
в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_3 не
надано достатніх аргументів та
додаткових документів для задоволення
За результатами розгляду заперечень
Нікопольською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області було
прийнято податкові повідомлення -
рішення: № від 24.04.2014 року за
платежем «податок на доходи фізичних
осіб» на загальну суму - 4393,95 грн. в т.ч.
за основним платежем - 3515,16 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 878,79
грн.; № від 24.04.2014 року за платежем
«донарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на загальну
суму - 9120,48 грн., в т.ч. за основним
платежем - 8133,62 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 986,86
грн.

Не погоджуючись з висновками
податкових інспекторів, які викладені
в акті перевірки, та з прийнятими на
підставі цього акту податковими
повідомленнями - рішеннями позивачем 14
травня 2014 року було направлено скаргу
до Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровської області з проханням
скасувати податкові повідомлення
рішення від 24.04.2014 року за № та №
.

Рішенням ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 30.05.2014 р.
№ 3156/10/04/-36-10-08-09 термін
розгляду скарги було продовжено до
20.06.2014 року.

26.06.2014 року позивачем отримано Рішенням
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області від 19.06.2014 року №3785/10/04/-36-10-08-09 в
якому зазначено, що ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській обл. залишає без
змін податкові повідомлення рішення
від 24.04.2014 року за № та № , а
скаргу - без задоволення.

Не погодившись з позицією податкового
органу 01.07.2014 року позивачем було
подано повторну скаргу до Міністерства
доходів і зборів України.

Рішенням від 08.07.2014 року за №
4575/Б/99-99-10-01-03-14 податкове
повідомлення-рішення Нікопольської
ОДПІ від № від 24.04.2014 року за
платежем «податок на доходи фізичних
осіб» на загальну суму 4393,95 грн.
залишено без змін, а скаргу в цій
частині без задоволення.

Рішенням від 24.07.2014 року за №
160/Б/99-99-10-01-07-15 Державна фіскальна
служба України скасувала Рішення №
від 24.04.2014 року про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
перерахованого єдиного внеску, та
зобов'язала Нікопольську ОДПІ
сформувати та виставити вимогу про
сплату боргу, винести та направити нове
рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
перерахованого єдиного внеску.

Листом від 14.08.2014 року за №15829/10/04-07-17-03-12
позивачем отримано вимогу про сплату
боргу (недоїмки) від 14.08.2014 року
№Ф- (далі - Вимога) на загальну
суму 8133,62 грн. за платежем єдиний внесок
та рішення № від
14.08.2014 року про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
перерахованого єдиного внеску на суму
986,86 грн.

Не погоджуючись з висновками, які
викладені в акті перевірки, та з
прийнятими на підставі цього акту
рішеннями податкового органу, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

В Акті перевірки зазначено, що за
результатами перевірки встановлено, що
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 в
порушення п.177.1, ст.. 177, п.177.2, ст.. 177, п.177.4
ст.177 Податкового Кодексу України
завищено валові витрати за 2011-2012 роки
на загальну суму 23434,38 грн., в результаті
включення до складу валових витрат
витрати на придбання ліцензій на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, тютюновими виробами у сумі 20000
грн.(за 2011 р. - 10000 грн., за 2012 - 10000 грн.),
які не відносяться до витрат
операційної діяльності діяльності.

Відповідно до п. 138.10.6. «ж» ст. 138
Податкового кодексу України до складу
витрат відносяться витрати на
придбання ліцензій та інших
спеціальних дозволів (крім тих,
вартість та строк використання яких
відповідають ознакам, встановленим для
основних засобів розділом I цього
Кодексу, та підлягають амортизації у
складі нематеріальних активів),
виданих державними органами для
провадження господарської діяльності,
в тому числі витрати на плату за
реєстрацію підприємства в органах
державної реєстрації, витрати на
придбання ліцензій та інших
спеціальних дозволів на право
здійснення за межами України вилову
риби та морепродуктів, а також надання
транспортних послуг.

Згідно пп. 14.1.138. ст. 14 Податкового
кодексу України, основні засоби -
матеріальні активи, у тому числі запаси
корисних копалин наданих у
користування ділянок надр (крім
вартості землі, незавершених
капітальних інвестицій, автомобільних
доріг загального користування,
бібліотечних і архівних фондів,
матеріальних активів, вартість яких не
перевищує 2500 гривень, невиробничих
основних засобів і нематеріальних
активів), що призначаються платником
податку для використання у
господарській діяльності платника
податку, вартість яких перевищує 2500
гривень і поступово зменшується у
зв'язку з фізичним або моральним зносом
та очікуваний строк корисного
використання (експлуатації) яких з дати
введення в експлуатацію становить
понад один рік (або операційний цикл,
якщо він довший за рік).

Відповідно до пп. 145.1.1 Податкового
кодексу України, до нематеріальних
активів групи 6 включається, зокрема,
право на ведення діяльності. Строк дії
права користування матеріальними
активами групи 6 визначається
відповідно до правовстановлюючого
документа.

Якщо відповідно до
правовстановлюючого документа строк
дії права користування
нематеріального активу не встановлено,
такий строк становить 10 років
безперервної експлуатації.

Виходячи із зазначеного, якщо термін
дії ліцензії, виданої відповідним
державним органом для провадження
господарської діяльності, не перевищує
одного року, та/або її вартість не
перевищує 2500 гривень, то витрати на
придбання такої ліцензії включаються
до складу інших витрат звичайної
діяльності.

Таким чином, враховуючи те, що в даному
випадку термін дії ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами - один
рік, тобто не півпадає під визначення
терміну понад один рік, то витрати на
придбання такої ліцензії включаються
до складу інших витрат звичайної
діяльності.

Суд звертає увагу на той факт, що в
даному випадку виникає можливість
неоднозначного трактування вимог п.
138.10.8 «ж» ст.138 Податкового кодексу
України, внаслідок чого є можливість
прийняти рішення як на користь
платника податків так і на користь
контролюючого органу, однак згідно
вимог п.56.21 ст. 56 Податкового кодексу
України при наявності такої ситуації
рішення приймається на користь
платника податків.

Відповідно до вимог п.86.10 ст.86
Податкового кодексу України, при
оформлені результатів перевірки в акті
перевірки зазначається як факти
заниження, так і факти завищення
податкових зобов'язань платника.

Згідно акту перевірки №1145/17.03. від
08.04.2014 року, вбачається, що при
проведені перевірки фахівцями
Нікопольської ОДПІ не перевірялась
фактична собівартість реалізованих
товарів, яка значно вища ніж
відображена в податкових деклараціях
про майновий стан і доходи.

Позивачем були надані первинні
бухгалтерські документи для
підтвердження фактичного складу
валових витрат за 2011 - 2012 роки, які були
ним відображені у книзі обліку доходів
і витрат за 2011- 2012 роки на підставі
первинних бухгалтерських документів.

Факт надання позивачем додаткових
документів Нікопольською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області не заперечувався, про що було
зроблено відповідний запис в листі
Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області за №
8640/10/04-07-17-03-12 від 24.04.2014 року «Про
розгляд заперечень до акту перевірки».
Однак, зазначений факт надання
додаткових бухгалтерських документів
на підтвердження фактичної
собівартості придбаних ТМЦ,
Нікопольська ОДПІ було проігноровано,
а вищезазначені документи не були
взяті до уваги. Крім того, зазначений
факт додатково наданих бухгалтерських
документів, що підтверджують фактичну
собівартість реалізованих товарів з
невідомих причин також був
проігнорований і ГУ Міндоходів у
Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року № 2464-VІ, орган доходів і зборів у
порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно п.6.3 р. 6 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (затверджена
Наказом Міністерства доходів зборів
України 09.09.2013 № 455, Зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 19 вересня
2013 р. за № 1622/24154) вимога фізичним
особам-підприємцям надсилається
протягом п'ятнадцяти робочих днів,
наступних за календарним місяцем, у
якому виникла або зросла недоїмка зі
сплати єдиного внеску (заборгованість
зі сплати фінансових санкцій).

Як вбачається з матеріалів справи,
вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-009381703 сформована лише 14 серпня 2014
року, що є порушенням ст. 25 Закону №2464.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві, є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких, суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення рішення
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
24.04.2014 року за платежем «податок на
доходи фізичних осіб» на загальну суму
4393,95 грн. в т.ч. за основним платежем -
3515,16 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 878,79 грн.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про сплату
боргу (недоїмки) від 14.08.2014 року №
Ф- за платежем єдиний внесок на
суму 8133,62 грн.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
14.08.2014 року про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
перерахованого єдиного внеску на суму
986,86 грн.

Присудити фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_3 здійснені ним документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету в сумі 1827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 24.10.2014
р.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 24.10.2014р. Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
П.О.Борисенко
П.О.Борисенко
І.В.Калита