Справа № 500/2508/14-а
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/2508/14-а
Провадження № 2-а/500/96/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - Хоменко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання рішення
протиправним та скасування,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду із позовом до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання рішення
протиправним та скасування рішення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області від 27 грудня 2013 року № 3568- VІ
«Про надання згоди на припинення
договору оренди частини нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1 з фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_3», мотивуючи
тим, що ані Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні» №
280/97-ВР від 21.05.1997 р., ані в Законі України
«Про оренду державного та комунального
майна» № 768/976 від 20.05.1999 р. чи
Господарським кодексом України не
передбачено надання органом місцевого
самоврядування згоди на припинення
договорів оренди нерухомого майна.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» одностороння відмова від
договору оренди не допускається.
Відповідного до ч. 3 ст. 26 цього ж Закону
договір оренди може бути розірвано за
погодженням сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірвано за рішенням суду
у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України. Зі сторони позивача не було
жодного порушення своїх зобов'язань за
договором оренди нерухомого майна.
Позивачем були виконані всі
зобов'язання, які були передбачені
умовами конкурсу та зазначені в
договорі оренди: зобов'язання внести
одноразовий внесок до
соціально-інвестиційної програми
міста, за особисті кошти виготовити
пандус з правої сторони входу до
поліклініки, укласти з
балансоутримувачем договір на
компенсацію комунальних платежів та
відшкодування податку на землю,
компенсації конкурсних витрат ФКМ,
пов'язаних з процедурою конкурсу,
щомісячного відшкодування витрат ФКМ,
пов'язаних з функцією орендодавця - 10 %
від розміру орендної плати в місяць з
урахуванням ПДВ. Крім того, позивачем
було проведено косметичний ремонт
приміщення, щоб воно було придатне для
використання. Всі ці дії пов'язані із
значним використання грошових коштів
позивача, які він мав намір
відшкодувати під час оренди
нежитлового приміщення, чого був
позбавлений протиправним рішенням
Ізмаїльської міської ради № 3568-УІ від
27.12.13р., яке було прийняте заздалегідь.
Попередньо, зі сторони орендодавця не
було жодних нарікань щодо використання
орендованого майна чи своєчасної
оплати оренди.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позовних вимог та просив
відмовити у їх задоволенні, мотивуючи
тим, що Ізмаїльська міська рада є
колегіальним органом і у відповідності
до ст. 46 ЗУ "Про місцеве самоврядування
в Україні" проводить свою роботу
сесійно. Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про
місцеве самоврядування в Україні" рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Таким чином, рішення щодо пролонгації
або припинення договору оренди частини
нежитлового приміщення мало
вирішуватись саме на пленарному
засіданні Ізмаїльської міської ради.
Ізмаїльською міською радою приймалося
рішення про надання згоди на
припинення договору оренди у зв'язку із
закінченням строку оренди, що не
суперечить ч. 2 тієї ж статті, яка
передбачає, що договір оренди
припиняється у разі, зокрема,
закінчення строку, на який його було
укладено. Аналогічна підстава
припинення договору передбачена і п. 10.6
Договору оренди від 27.04.2011 року. У
відповідності до п. 10.4 Договору договір
вважається продовженим у випадку
відсутності заяви однієї зі сторін про
припинення Договору або зміни його
умов після закінчення строку його дії
протягом одного місяця. Фондом
комунального майна, який є стороною
договору було своєчасно
проінформовано позивача про те, що
Ізмаїльською міською радою було
прийняте оскаржуване рішення листом №
02/04-13 від 09.01.2014. Окрім того, на звернення
позивача на ім'я міського голови № 3 від
28.03.2014 щодо пролонгації Договору від
27.04.2011 листом № 15/01-11-819 було повторно
повідомлено про те, що договір оренди
припиняється у зв'язку із закінченням
строку оренди і пролонгуватися не буде.
При перевірці об'єкту комунальної
власності, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, ще під час дії договору Фондом
комунального майна було виявлено, що у
приміщенні, яке орендував ФОП ОСОБА_3,
проводить реалізацію продукції інша
фізична особа-підприємець. Відповідно
до п 6.2 Договору від 27.04.11 орендар має
право здавати майно у суборенду лише зі
згоди орендодавця та відповідно до
діючого законодавства. Передачу
орендарем комунального майна за
адресою АДРЕСА_1 у суборенду іншому ФОП
з орендодавцем погоджено не було.
Юридично відносини найму між ними
згідно діючого законодавства не були
оформлені.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно
протоколу № 004 засідання конкурсної
комісії по визначенню орендаторів
групи об'єктів від 18.04.2011 року (а.с.25)
фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 (далі
по тексту - ФОП ОСОБА_3) було визнано
переможцем конкурсу на право оренди
нежитлового приміщення, розташованого
по АДРЕСА_1, загальною площею 7,9 кв.м.

27.04.2011 року між Фондом
комунального майна Ізмаїльської
міської ради та ФОП ОСОБА_3 було
укладено договір оренди нерухомого або
іншого індивідуального визначеного
майна, яке є власністю міської громади
в особі Ізмаїльської міської ради (а.с.
5), на підставі якого ФОП ОСОБА_3 прийняв
у термінове платне користування
частину нежитлового приміщення
(міждвірного простору) на першому
поверсі у будівлі міської поліклініки
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 7,9
кв.м.

Згідно п. 10.1 договору від 27.04.2011
року він був укладений строком до 26.03.2014
року включно.

Відповідно до п. 10.6 договору від
27.04.2011 року дія договору припиняється у
разі:

- закінчення строку, на який його було
укладено;

- приватизації орендованого майна
Орендарем;

- загибелі орендованого Майна;

- достроково за погодженням Сторін або
за рішенням суду;

- достроково у разі відмови Орендодавця
від договору, якщо Орендар має
заборгованість, сума якої перебільшує
суму орендної плати за три місяці;

- банкрутства Орендаря

- ліквідації Орендаря - юридичної особи;

- у разі смерті Орендаря (якщо Орендар є
фізичною особою);

- виключення з ЄДРПОУ фізичної особи,
яка є суб'єктом підприємницької
діяльності;

- в інших випадках, передбачених діючим
законодавством.

Рішенням Ізмаїльської міської ради
Одеської області від 27 грудня 2013 року
№ 3568 - VІ було надано згоду на
припинення договору оренди частини
нежитлового приміщення (міждвірного
простору) по АДРЕСА_1, загальною площею
7,9 кв.м. з фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3, в зв'язку із закінченням строку
оренди (а.с. 4).

Відповідачем не було надано належних
та допустимих доказів, що станом на
момент прийняття рішення від 27 грудня
2013 року № 3568 - VІ існували підстави
припинення договору, передбачені п. 10.6
договору від 27.04.2011 року.

Таким чином, рішенням Ізмаїльської
міської ради Одеської області від 27
грудня 2013 року № 3568 - VІ, за три місяці
до його закінчення, було достроково
вирішено питання про припинення дії
договору від 27.04.2011 року.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Повноваження міської ради передбачені
ст. 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" від 21 травня
1997 року № 280/97-ВР.

Приписами частини п'ятої статті 60
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21 травня
1997 року № 280/97-ВР передбачено, що органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують всі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
комунальної власності у постійне або
тимчасове користування юридичним та
фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їх
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Таким чином, приписами Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР не
передбачено права міської ради
приймати рішення про надання згоди на
припинення договору оренди
нежитлового приміщення, тобто рішення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області від 27 грудня 2013 року № 3568 - VІ
було прийняте з перевищенням
повноважень.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» передбачено, що державну
політику у сфері оренди здійснюють,
зокрема, Фонд державного майна України,
його регіональні відділення та
представництва - щодо державного майна.
Фонд державного майна України, його
регіональні відділення та
представництва є орендодавцями щодо
цілісних майнових комплексів
підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна (ст. 5
Закону України).

Відповідно до ст. 17 Закону після
закінчення терміну договору оренди
орендар, який належним чином виконував
свої обов'язки за договором, має
переважне право, за інших рівних умов,
на укладення договору оренди на новий
термін, крім випадків, якщо орендоване
майно необхідне для потреб його
власника. У разі якщо власник має намір
використовувати зазначене майно для
власних потреб, він повинен письмово
попередити про це орендаря не пізніше
ніж за три місяці до закінчення терміну
договору.

Аналіз вищевказаних правових норм
свідчить про те, що підставою для
відмови в продовженні договору оренди
на новий строк є необхідність
використання орендованого майна для
потреб його власника. При цьому,
обов'язковим є письмове попередження
про це орендаря не пізніше ніж за три
місяці до закінчення терміну договору.

Крім цього, згідно п. 6.7. договору від
27.04.2011 року після закінчення строку
договору оренди Орендар, який належним
чином виконував свої обов'язки, має
переважне право, за інших рівних умов,
на продовження договору оренди на
новий термін.

Відповідачем не було надано належних
та допустимих доказів надіслання ФОП
ОСОБА_3 за три місяці до закінчення
терміну договору оренди письмового
повідомлення про намір власника
використовувати зазначене майно для
власних потреб.

Вищезазначена позиція суду співпадає
з позицією Вищого адміністративного
суду України, викладена в ухвалі від
05.08.2014 року ( справа № К/800/40161/13,
доповідач - Калашникова О.В., № рішення
40127046).

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 02.09.2014 року за позовом Фонду
комунального майна Ізмаїльської
міської ради до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про витребування
майна було встановлено, що позивач не
надав жодного доказу на підтвердження
наявності суборендних правовідносин
між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5, натомість,
відповідач подав договори на
використання логотипу „ІНФОРМАЦІЯ_1"
та договір про купівлю у ОСОБА_5
хлібної продукції, чим спростував
наведену позицію позивача. Також,
позивач не надав доказів та не довів
свою позицію стосовно проведення
перебудови у 2011 році орендарем об'єкта
оренди та збільшення його площі.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.10.2014 року
було відмовлено Фонду комунального
майна Ізмаїльської міської ради у
прийнятті апеляційної скарги на
рішення господарського суду Одеської
області від 02.09.2014 року.

Тобто обставинами, встановленими
рішенням господарського суду Одеської
області від 02.09.2014 року спростовуються
твердження представника відповідача
про наявність суборендних
правовідносин між ФОП ОСОБА_3 та іншою
фізичною особою - підприємцем.

Таким чином, рішенням Ізмаїльської
міської ради Одеської області від 27
грудня 2013 року № 3568 - VІ позивач був
позбавлений переважного права на
укладення договору оренди на новий
термін.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне позов задовольнити та
визнати протиправним та скасувати
рішення Ізмаїльської міської ради
Одеської області від 27 грудня 2013 року
№ 3568 - VІ «Про надання згоди на
припинення договору оренди частини
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 з
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3».

Керуючись ст. ст.9-11, 69 -71, 158-163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради
Одеської області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Ізмаїльської міської ради
Одеської області від 27 грудня 2013 року
№ 3568 - VІ «Про надання згоди на
припинення договору оренди частини
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 з
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, протягом десяти днів з дня
його проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя:
О. Я. Присакар