Справа № 629/2378/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2014 р.Справа № 629/2378/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 24.07.2014р. по справі №
629/2378/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Лозівської міської ради
Харківської області

про скасування рішення Лозівської
міської ради Харківської області та
визнання недійсним Державного акту на
право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області з позовом до
Лозівської міської ради Харківської
області про скасування рішення
Лозівської міської ради Харківської
області та визнання недійсним
Державного акту на право власності на
земельну ділянку.

Ухвалою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 24.07.2014
року адміністративний позов ОСОБА_1 без
розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті ухвали, норм матеріального
та процесуального права, з обставин і
обґрунтувань, викладених в апеляційній
скарзі.

Відповідач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості ухвали суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
ухвалу без змін.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про залишення
адміністративного позову без розгляду
суд першої інстанції, виходив з того, що
позивачем пропущено строк звернення з
позовом до суду, поважні причини
пропуску даного строку відсутні.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом 17.06.2014 року із
вимогами щодо захисту його порушених
прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Колегія суддів, виходячи з наведеного,
вважає необхідним застосувати до
спірних правовідносин ч.2 ст.99 КАС
України.

При цьому колегія суддів зауважує, що у
відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод і
інтересів фізичних осіб, прав і
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99
КАС України строк звернення до суду,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про
правильність застосування судом
першої інстанції строку звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи необхідно з'ясувати,
яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, про
порушення своїх прав позивач дізнався
з листа Виконавчого комітету
Лозівської міської ради Харківської
області від 05.04.2013 року (а.с. 143).

Причиною пропуску строку для звернення
до суду з позовом був факт тривалої
хвороби ОСОБА_1, що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
медичних довідок.

Однак, дана обставина не була врахована
судом першої інстанції при прийняття
оскаржуваної ухвали.

Таким чином, висновок суду про те, що
позивач не надав доказів
підтвердження поважних причин
пропуску строку звернення до суду - є
необґрунтованим та не відповідає
обставинам справи.

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
пропущення позивачем строку
звернення до суду та про залишення
позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст.199 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції
неправильно застосував норми
процесуального права та дійшов
необґрунтованих юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи,
тому ухвала Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 24.07.2014 року по справі
№629/2378/14-а підлягає скасуванню, з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 24.07.2014р. по
справі № 629/2378/14-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Лозівської міської ради Харківської
області про скасування рішення
Лозівської міської ради Харківської
області та визнання недійсним
Державного акту на право власності на
земельну ділянку направити до суду 1
інстанції для продовження розгляду
справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та не може бути
оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України,
оскільки не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С.