Справа № 802/4503/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/11923/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області

на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 грудня
2013року

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року

у справі №802/4503/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю

у Вінницькій області

про визнання протиправними та
скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулась
до Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області (далі по тексту
Інспекція), яким просила визнати
протиправним та скасувати протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, постанову про накладення
штрафу та припис про зупинення
підготовчих та будівельних робіт.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року у справі №802/4503/13-а, залишеною без
змін ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
протокол Інспекції про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності від
14.10.2013 року, припис Інспекції "Про
зупинення підготовчих дій та
будівельних робіт, які не відповідають
законодавству, будівельним нормам,
державним стандартам і правилам,
архітектурним вимогам, затвердженим
проектним рішенням, технічним умовам
та іншим нормативно-правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт" від 14.10.2013
року та постанову відповідача №48 "Про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" від
06.11.2013 року.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
окружний та апеляційний
адміністративні суди виходили з
доведеності позивачем своїх вимог,
оскільки нею будується тимчасова
споруда для провадження
підприємницької діяльності. Ескіз
намірів забудови тимчасового
павільйону із збірних металевих
конструкцій був розроблений та
погоджений головним архітектором
району, отже підстави для прийняття
спірних протоколу, припису та
постанови у Інспекції відсутні.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Інспекція
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
права, просить скасувати вказані вище
судові рішення та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

ОСОБА_4 подала до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувала на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України. Позивач
просила залишити касаційну скаргу без
задоволення, судові рішення - без змін.

Враховуючи неприбуття в судове
засідання сторін, належних чином
повідомлених про дату, час і місце
касаційного розгляду, справу
розглянуто в порядку письмового
провадження, що передбачено пунктом 2
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 14.10.2013 року Інспекцією
проведено позапланову перевірку
законності виконання будівельних
робіт з будівництва споруди по АДРЕСА_1.

В ході проведення перевірки
встановлені порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності та складений акт №1016-ПП від
14.10.2013 року.

Згідно названого акту ФОП ОСОБА_4
самочинно виконуються будівельні
роботи з будівництва споруди
торгівельного призначення розміром
12,0м*11,0м., площею забудови 132 кв.м, без
зареєстрованої інспекцією
Держархбудконтролю декларації про
початок виконання будівельних робіт,
та без затвердженої в установленому
порядку проектної документації на
будівництво, чим порушено вимоги
статті 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності» та статті 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність».

14.10.2013 року Інспекцією складено
протокол про вчинення суб'єктом
господарювання правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та винесено
припис, яким ФОП ОСОБА_4 зобов'язано
негайно зупинити виконання
будівельних робіт та привести об'єкт у
відповідність до вимог чинного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності у термін до 25.12.2013 року.

Постановою №48 від 06.11.2013 року ФОП
ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз.3 п.4
ч.2 «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», та накладено штраф у сумі
41292,00 грн.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно п.4 ч.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації на об'єктах I
категорії складності - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат; на об'єктах II категорії
складності - у розмірі тридцяти шести
мінімальних заробітних плат; на
об'єктах III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

З матеріалів справи вбачається, що
20.08.2013 року рішенням Виконавчого
комітету Бершадської міської ради
Вінницької області №27 «Про надання
дозволів на знесення об'єктів
містобудування, виготовлення
проектно-технічної документації на
об'єкти містобудування, встановлення
тимчасових споруд для підприємницької
діяльності» ФОП ОСОБА_4 надано
дозвіл на попереднє погодження місця
розташування групи тимчасових споруд
для здійснення підприємницької
діяльності по АДРЕСА_1.

За нормою частини 2 статті 28 "Про
регулювання містобудівної діяльності",
тимчасова споруда торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно пункту 1.3 Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затверджений Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.10.2011 року №244 (далі по
тексту Порядок №244), тимчасова споруда
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
виходили з того, що позивачем
встановлюється тимчасова споруда для
провадження підприємницької
діяльності. При цьому вони вказали, що
споруда одноповерхова, виготовляється
з полегшених конструкцій з урахуванням
основних вимог до споруд,
встановлюється тимчасово, без
улаштування фундаменту. Такого
висновку суди прийшли на підставі
звіту ТОВ «МУР» №115/13-ТЗ про обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж павільйону та ескізу намірів
забудови тимчасового павільйону із
збірних металевих конструкцій (для
здійснення підприємницької
діяльності) МГК «Рембудкомунсервіс»,
який був розроблений та погоджений
головним архітектором району.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає,
що суди дійшли вказаних висновків з
неповним з'ясування обставин справи з
огляду на наступне.

За нормою частини 4 статті 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Відповідно до п.п.2.1., 2.2., 2.3. Порядку №244,
підставою для розміщення тимчасових
споруд є паспорт прив'язки тимчасової
споруди. Замовник, який має намір
встановити тимчасову споруду,
звертається до відповідного
виконавчого органу сільської,
селищної, міської ради, районної
державної адміністрації із
відповідною заявою у довільній формі
про можливість розміщення тимчасової
споруди. До заяви додаються графічні
матеріали із зазначенням бажаного
місця розташування тимчасової споруди,
виконані замовником у довільній формі
на топографо-геодезичній основі М 1:500
кресленнями контурів тимчасової
споруди з прив'язкою до місцевості;
реквізити замовника (найменування, П. І.
Б., адреса, контактна інформація). Цей
перелік документів є вичерпним.

Згідно п.п.2.6., 2.7. Порядку №244, для
оформлення паспорта прив'язки замовник
звертається до органу з питань
містобудування та архітектури із
додатковою заявою щодо оформлення
паспорта прив'язки тимчасової споруди,
до якої додає схему розміщення
тимчасової споруди; ескізи фасадів
тимчасової споруди у кольорі М 1:50 (для
стаціонарних тимчасових споруд), які
виготовляє суб'єкт господарювання, що
має ліцензію на виконання проектних
робіт, або архітектор, який має
відповідний кваліфікаційний
сертифікат; схему благоустрою
прилеглої території, складену
замовником або суб'єктом
підприємницької діяльності, який має
відповідну ліцензію, архітектором,
який має відповідний кваліфікаційний
сертифікат, відповідно до Закону
України "Про благоустрій населених
пунктів України"; технічні умови щодо
інженерного забезпечення (за
наявності), отримані замовником у
балансоутримувача відповідних
інженерних мереж. Зазначені документи
замовником отримуються самостійно.

Паспорт прив'язки тимчасової споруди
оформлюється органом з питань
містобудування та архітектури
протягом десяти робочих днів з дня
подання зазначеної заяви.

В судових рішеннях встановлено, що для
розміщення тимчасової споруди
позивачем було отримано необхідний
пакет документів, що передбачений
Порядком № 244, необхідних для прийняття
рішення під розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності.

Однак, в матеріалах справи відсутні
документи, визначні вищезазначеними
нормами Порядку №244, на підставі яких
повинно прийматися рішення по
розміщенню тимчасових споруд.

На вказану обставину обґрунтовано
звернуто увагу касатором в скарзі та
наголошено, що підставою для
розміщення тимчасової споруди є
паспорт прив'язки тимчасової споруди,
який в процесі розгляду справи
позивачем не наданий.

Технічний звіт ТОВ «МУР» (ліцензія
серії АГ №573097) не може бути належним
доказом віднесення спірного об'єкту
будівництва до тимчасової споруди та
доказом отримання необхідних
документів.

Враховуючи наведене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що судами не досліджено
обставини отримання ОСОБА_4 документів
для розміщення тимчасової споруди.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження всіх фактичних обставин,
що мають значення для правильного
вирішення справи, що призвело до
ухвалення рішень, які не відповідають
вимогам щодо законності та
обґрунтованості і таке неправильне
вирішення справи не може бути усунено
судом касаційної інстанції, рішення
судів попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Під час нового розгляду суду першої
інстанції слід врахувати вищенаведене
та прийняти обґрунтоване та законне
рішення за результатами повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області - задовольнити
частково.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13 лютого 2014 року у справі №802/4503/13-а -
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: