Справа № 2а-1970/2605/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року Справа № 147769/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тероллінг» до Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції про скасування податкових
повідомлень - рішень , -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тероллінг»( надалі
позивач, ТзОВ «Тероллінг», товариство)
звернулося з адміністративним позовом
до Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції ( надалі
відповідач, ТОДПІ) про скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 16 березня 2011 року, № від 15
березня 2011 року, № від 23 травня
2011року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що оскільки ТзОВ
«Тероллінг» не може виступати
податковим агентом у розумінні Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб»( надалі Закон № 889-ІУ)
при збільшенні статутного фонду,
шляхом внесення учасником товариства
фізичною особою ОСОБА_1 у статутний
фонд товариства майна, при цьому розмір
частки ОСОБА_1 у статутному фонді
товариства в відсотковому відношенні
не змінився і становить 100%. Крім того,
надання безпроцентної поворотної
фінансової допомоги у 2009 році
здійснювалось не за рахунок
банківських кредитів, отриманих у 2007 -
2008 роках, шляхом укладення з ВАТ
«Кредобанк» договорів кредитної лінії,
так як всі отримані кредити
використані за цільовим призначенням
при безготівкових перерахунках, а
надання безпроцентної поворотної
фінансової допомоги у 2009 році
здійснювалось з вільних наявних коштів
ТзОВ «Тероллінг», при цьому банк ВАТ
«Кредобанк» щодо виконання ТзОВ
«Тероллінг» умов договорів кредитної
лінії не мав та не має. Також просить
врахувати, що на законодавчому рівні
немає ніяких обмежень щодо формування
податкового кредиту по податковій
накладній, отриманій у іншому
пізнішому звітному періоді, ніж той, у
якому здійснено господарську
операцію..

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року позовні вимоги задоволено
повністю. Суд виходив із того, що
оскільки засновник ТзОВ «Тероллінг»
фізична особа отримав корпоративні
права внаслідок внесення майна до
статутного фонду, тобто право на участь
в управлінні та право на отримання
прибутку в майбутньому, а не прибуток
як такий, тому вказана операція не може
вважатись об'єктом оподаткування.

Крім того, зазначено, що надання
фінансової допомоги здійснювалась не
за рахунок коштів, отриманих по
договорах кредитної лінії. Також
фінансова допомога надавалась у 2009
році в той час як вказані договори з
банком укладені були в 2007 та 2008 роках.
Відтак правомірне включення позивача
до складу валових витрат, пов'язаних з
виплатою процентів по банківському
кредиту.

Зокрема, доводи суду першої інстанції
ґрунтуються на тому, що на
законодавчому рівні немає ніяких
обмежень щодо формування податкового
кредиту, пов'язаних зі строками
отримання податкових накладних та їх
відображення у податкових деклараціях.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Покликання маються на те, що згідно з
протоколу зборів засновників від 31.03.2009
року № 1 прийнято рішення про
збільшення статутного фонду ТзОВ
«Тероллінг». Однак ТзОВ «Тероллінг» в
порушення вимог п. 7.3 ст. 7, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст.
8 та п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» не
утримало та не перерахувало до бюджету
податок з доходів одержаних
інвестором, від передачі майна на суму 6
340 000 грн. до статутного фонду внаслідок
чого не сплачено 951000 грн. податок з
доходів фізичних осіб.

Судом першої інстанції безпідставно не
досліджено не сплачений податок з
доходів фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3
у вересні, грудні 2009 року та
травні-липні 2010 року нараховане як
додаткове благо (згідно рахунків
надісланих мобільним оператором), не
утримано та не перераховано податок з
доходів фізичних осіб при оплаті
послуг по проживанню в готелі ПП ОСОБА_4

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім
для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вбачає її
аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
зокрема неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що з 30 грудня 2010
року по 11 лютого 2011 року ТОДПІ
проведено планову виїзну
документальну перевірку товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тероллінг» за результатами якої
складений акт № 465/23-05/34554058 від 18.02.2011
року «Про результати виїзної планової
перевірки TOB «Тероллінг» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2009 року по
30.09.2010 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2009 року по
30.09.2010 року».

За результатами перевірки ТОДПІ
податковими повідомленнями рішеннями
від 15 березня 2011 року № , №
визначила ТзОВ «Тероллінг» 22608 грн.00
коп. податку на прибуток і 5652 грн.00 коп.
штрафної санкції та 52040 грн. 20 коп.
податку на додану вартість і 13010 грн. 05
коп. штрафної санкції та податковим
повідомленням рішенням від 16 березня
2011 року № визначила товариству
952121грн.75 коп. податку на доходи
фізичних осіб і 238030 грн. 44 коп. штрафної
санкції.

Рішенням ДПА у Тернопільській області
від 19 травня 2011 року № 7900/10/25-007/218 за
розглядом первинної скарги, скасоване
податкове повідомлення-рішення ТОДПІ
від 15 березня 2011 року № в частині
789 грн.00 коп. податку на додану вартість
і 197 грн. 25 коп. штрафної санкції. На
підставі зазначеного рішення ТОДПІ
прийняла податкове
повідомлення-рішення від 23 травня 2011
року № про визначення ТзОВ
«Тероллінг» 51251 грн.20 коп. податку на
додану вартість і 12812 грн. 80 коп.
штрафної санкції.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(надалі - Закону № 334/94-ВР) об'єктом
оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду.

Валовим доходом є загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах. Валовий дохід включає доходи з
інших джерел, у тому числі у вигляді сум
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником у звітному
періоді, вартості товарів (робіт та
послуг), безоплатно наданих платнику
податку у звітному періоді (стаття 4
зазначеного Закону).

У підпункті 4.2.5 пункту 4.2 статті 4 Закону
№ 334/94-ВР передбачено, що суми коштів
або вартість майна, що надходять
платнику податку у вигляді прямих
інвестицій або реінвестицій у
корпоративні права, емітовані таким
платником податку, в тому числі грошові
або майнові внески, згідно з договорами
про спільну діяльність на території
України без створення юридичної особи
не включаються до складу валового
доходу платника податку.

Згідно з підпунктом 1.28.2 пункту 1.28
статті 1 цього Закону пряма інвестиція
господарська операція, яка передбачає
внесення коштів або майна до
статутного фонду юридичної особи в
обмін на корпоративні права, емітовані
такою юридичною особою.

Статутний капітал товариства з
обмеженою відповідальністю
утворюється за корпоративною формою її
організації, яка полягає у закріпленні
частки статутного капіталу за кожним
власником шляхом емісії корпоративних
прав.

Відомості щодо розміру статутного
капіталу, складу учасників товариства,
розмір часток кожного з них та порядок
внесення вкладів фіксуються в статуті
товариства на підставі якого
товариство створюється і діє.

Відповідно до частини другої статті 87
Господарського кодексу України (далі -
ГК) товариство має право змінювати
(збільшувати або зменшувати) розмір
статутного фонду в порядку,
встановленому цим Кодексом та законом,
прийнятим відповідно до нього.

Відповідно до частини другої статті 16
Закону України від 19 вересня 1991 року
№1576-ХІІ «Про господарські товариства»
(далі Закон № 1576-ХІІ) прийняття рішення
щодо збільшення статутного капіталу
можливе лише після внесення повністю
всіма учасниками своїх вкладів.

У випадку збільшення розміру
статутного капіталу товариства з
обмеженою відповідальністю розмір,
форма і порядок внесення учасниками
додаткових вкладів встановлюється
загальними зборами товариства з
дотриманням вимог статей 13, 16, 51, 59, 60
Закону № 1576-ХІІ, які узгоджуються з
положеннями ГК та Цивільного кодексу
України.

Статтею 7 зазначеного Закону визначено,
що товариство зобов'язане у
п'ятиденний строк повідомити орган, що
провів реєстрацію про зміни, які
сталися в установчих документах, для
внесення необхідних змін до
державного реєстру.

Положення частини третьої статті 87 ГК,
з якими кореспондуються і положення
Закону № 1576-ХІІ, встановлюють, що
рішення товариства про зміни розміру
статутного фонду набирає чинності з
дня їх внесення до державного реєстру.

Отже, закон зобов'язує господарське
товариство зареєструвати саме рішення
про зміну розміру статутного фонду, яке
з цього моменту набирає юридичної сили
і є підставою для відображення в
бухгалтерському обліку відповідних
господарських операцій, пов'язаних з
цим, а не факту зміни (у цьому випадку
збільшення) статутного фонду.

Про це свідчить і порядок здійснення
державної реєстрації змін до
установчих документів юридичної особи,
визначений Законом України від 15
травня 2003 року №755-ІV «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців», який не містить
вимоги до юридичної особи щодо надання
будь-яких даних про сплату учасниками
внесків до статутного фонду при
проведенні державної реєстрації змін
до установчих документів.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави
для висновку, що кошти, отримані
товариством від учасників як додаткові
внески, до моменту здійснення
державної реєстрації змін до
установчого документу (статуту), в
якому саме і містяться відомості щодо
розміру та порядку внесення вкладів
до статутного фонду, не можуть бути
визнані прямою інвестицією в емітовані
таким товариством корпоративні права в
розумінні абзацу другого підпункту 1.28.2
пункту 1.28 статті 1 Закону № 334/94-ВР,
оскільки такі права не можуть
виникнути до набрання ними чинності.

Вказана позиція не суперечить практиці
суду касаційної інстанції (справа
№К/9991/46509/12 від 11.06.2014 року) та
Верховного Суду України, що викладена в
судовому рішенні від 21.02.2012 року.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів приходить до висновку, що у
зв'язку з відсутністю державної
реєстрації змін до статутного фонду
щодо збільшення його розміру сума
перерахованих засновниками коштів на
користь позивача відповідно до
протоколів зборів учасників позивача
не вважається сумою поповнення
(формування) статутного капіталу і
відповідно до підпункту 1.22.1 пункту 1.22
статті 1 Закону № 334/94-ВР є
безповоротною фінансовою допомогою.
Відтак, висновку суду першої інстанції
є необгрунтовані.

Крім того, місцевим судом не досліджено
не сплачений податок з доходів
фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
вересні, грудні 2009 року та травні-липні
2010 року нараховане як додаткове благо
(згідно рахунків надісланих мобільним
оператором), не утримано та не
перераховано податок з доходів
фізичних осіб при оплаті послуг по
проживанню в готелі ПП ОСОБА_4

За таких обставин, проаналізувавши
вищевикладене, судова колегія вважає,
що доводи апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч. 4, 197, 198 п.3 ч.1, 202,
205, 207, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції задоволити, скасувати
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року по справі № 2-а-1970/2605/11 та прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тероллінг» до Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції про скасування податкових
повідомлень - рішень.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів, шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга