Справа № 808/6303/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

20 жовтня 2014 року (11 год. 30 хв.) Справа №
808/6303/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання
Мащенко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропілля та Добропільському районі
Донецької області про визнання
протиправним та скасування рішення.

30.09.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» (далі - позивач) до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області (далі -
відповідач), в якому позивач просить:
скасувати рішення №105/17а від 29.08.2014
відповідача про застосування
фінансових санкцій за подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, до органів
Пенсійного фонду України.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
відповідачем до позивача було
застосовано штрафні санкції на
підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за подання
недостовірних відомостей за 2005 рік,
проте зазначена норма на час прийняття
рішення є скасованою. Крім того,
позивач не є правонаступником ДП
«Добропіллявугілля», а тому
застосування штрафних санкцій до
позивача за час діяльності (2005 рік) ДП
«Добропіллявугілля» є неправомірним. З
наведених підстав, рішення відповідача
про застосування фінансових санкцій за
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, до органів
Пенсійного фонду України є
неправомірним та таким, що підлягає
скасуванню.

Ухвалою від 02.10.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 20.10.2014.

16.10.2014 до суду надійшло клопотання
позивача про розгляд справи за
відсутності його представника, на
задоволенні позову наполягає.

У судове засідання, призначене на
20.10.2014, представник відповідача,
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання, не
прибув.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду справи за
відсутності представників сторін на
підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно листа від 05.08.2014 №1-2787 директор
ВСП «Шахтоуправління «Добропільське»
ТОВ «ДТЕК Допропіллявугілля» просив
провести перевірку за період з 01.01.2004 по
31.12.2005 по застрахованій особі ОСОБА_1,
який працював на ВП «Шахта «Алмазна» ДП
«Добропіллявугілля».

Відповідачем на підставі направлення
від 13.08.2014 №102 та наказу від 12.08.2014 №175
14.08.2014 було проведено позапланову
перевірку ВСП «Шахтоуправління
«Добропільське» ТОВ «ДТЕК
Допропіллявугілля» (ВП «Шахта
«Алмазна» ДП «Добропіллявугілля» ), за наслідками якої
складено акт від 14.08.2014 №102 про
результати позапланової
документальної перевірки ВСП
«Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ
«ДТЕК Допропіллявугілля» (ВП «Шахта
«Алмазна» ДП «Добропіллявугілля» ) щодо достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування за
період з 01.01.2004 по 31.12.2005.

Актом перевірки було встановлено
порушення п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та п. 8.3 Порядку
формування та подання органам ПФУ
відомостей про застраховану особу, що
використовуються у системі
загальнообов'язкового пенсійного
страхування, затвердженого постановою
правління ПФУ від 10.06.2004 №7-6, у частині
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування по
застрахованій особі ОСОБА_1 за 2005 рік, а
саме: у наданих індивідуальних
відомостях за 2005 рік невірно вказано
заробітну плату усього/враховується
для пенсії, суму лікарняних, суму
внеску із заробітку та відсутні
відомості про пільговий стаж.

На підставі Акту перевірки
відповідачем було складене Рішення
№105/17а від 29.08.2014 про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, яким до
позивача на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за подання недостовірних
відомостей за 2005 рік було застосовано
фінансову санкцію у розмірі 170,00 грн.

Не погодившись із зазначеними
рішеннями позивач звернувся до суду із
цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що оскаржуване
рішення було прийняте відповідачем
29.08.2014 на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції що діяла на час вчинення
правопорушення) за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Зазначена норма права в редакції від
07.07.2014, що діяла на час прийняття
оскаржуваного рішення, не містить
фінансової санкції за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду.

Суд зазначає, що ч. 9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» була
виключена на підставі Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010.

Проте, відповідно до п. 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється. На період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, за порушення, вчинені до
01.01.2011 органи Пенсійного фонду
застосовують фінансові санкції,
передбачені законами, що діяли на
момент вчинення порушень, у тому числі
фінансові санкції, встановлені п. 5 ч. 9
ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою або подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку та
іншої звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду.

Як встановлено з матеріалів справи
позивачу штрафні санкції, згідно
оскаржуваного рішення, нараховано за
порушення допущені за період з 01.01.2004 по
31.12.2005, тобто до 01.01.2011.

З наведених підстав, суд вважає
посилання позивача на неправомірне
застосування штрафних санкцій, на
підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», яка на час
прийняття рішення є скасованою, є
необґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем штрафні санкції у розмірі
170,00 грн. за подання недостовірних
відомостей за 2005 рік було застосовано
до ТОВ «ДТЕК Допропільвугілля»
(позивача).

Позивач є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, відповідно до Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування».
Статтею 1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Судом встановлено, що державна
реєстрація позивача була проведена
25.10.2010, що підтверджується Свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної
особи та довідкою про включення до
ЄДРПОУ.

Згідно статуту позивача, затвердженого
загальними зборами та зареєстрованого
05.02.2013 №44000703, було створено
відповідно до рішення Загальних зборів
учасників товариства (протокол №1/2010
від 14.10.2010).

Судом встановлено, що перевірка
відповідачем проводилась за період з
01.01.2004 по 31.12.2005, за діяльності ДП
«Добропіллявугілля», тобто в період
коли позивач ще не був утворений,
оскільки позивач був утворений у 2010
році.

Згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців від 02.10.2014
ДП «Допропільвугілля» зареєстроване в
якості юридичної особи 11.03.2003, номер
запису 1 000010.

Відповідно до листа від 17.12.2013 №799,
складеного ВСП «Шахтоуправління
«Добропільське» ТОВ «ДТЕК
Допропіллявугілля», з 01.04.2003 ДВАТ
«Шахта «Алмазна» ДХК
«Добропіллявугілля» реорганізовано у
відособлений підрозділ «Шахта
«Алмазна» державного підприємства
«Допропіллявугілля», наказ
Мінпаливенерго від 21.02.2003 №92, наказ ДП
«Допропіллявугілля» від 01.04.2003 №2.

ДП «Допропіллявугілля» реорганізовано
шляхом приєднання до ДП «Донецька
вугільна коксівна компанія» у статусі
відособленого підрозділу
«Допропіллявугілля», накази
Мінпаливенерго від 18.08.2004 №493, від 21.12.2000
№809, наказ ДП «ДВКК» від 20.12.2004 №29.

Відособлений підрозділ «Алмазна» ДП
«Допропіллявугілля» реорганізовано у
відособлений підрозділ «Шахта
«Алмазна» ДП «Донецька вугільна
коксівна компанія», наказ ДП «ДВКК» від
16.12.2004 №28.

01.05.2005 ВП «Шахта «Алмазна» ДП «ДВКК»
реорганізовано у виробничий
структурний підрозділ «Шахта
«Алмазна» відособлений підрозділ
«Добропіллявугілля» ДП «Донецька
вугільна коксівна компанія», наказ ДП
«ДВКК» від 27.04.2005 №238.

01.06.2005 призупинена процедура
призупинення діяльності ДП
«Добропіллявугілля» та відновлена
його господарська діяльність, наказ
від 26.05.2005 №238.

01.06.2005 ВП «Шахта «Алмазна» ДП
«Добропіллявугілля» відновлена, наказ
ДП «Добропіллявугілля» від 01.06.2005 №1.

01.11.2011 ДП «Добропіллявугілля»
реорганізовано шляхом приєднання до
орендатора ТОВ «ДТЕК
«Добропіллявугілля». На базі ВП Шахта
«Алмазна» ДП «Допропіллявугілля»
створено та розпочато роботу
виробничого структурного підрозділу
ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля». Дію
трудового договору продовжено, наказ
МВП України від 07.02.2011 №50, наказ ДП
«Добропіллявугілля» від 24.ё0.2011 №41.

02.07.2012 ВСП «Шахта «Алмазна» ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля» об'єднана із ВСП
«Шахта «Білицька» ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля», ВСП «Шахта
«Добропільська» ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля» у ВСП
«Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ
«ДТЕК Добропіллявугілля», наказ ТОВ
«ДТЕК Добропіллявугілля» від 28.03.2012 №75.

Відповідно до наказу Міністерства
вугільної промисловості України від
07.02.2011 №50 було прийнято рішення про
припинення діяльності ДП
«Допропільвугілля», здійснити всі
належні заходи, пов'язані з ліквідацією
ДП «Допропільвугілля». Ліквідацію
здійснити до 31.12.2014.

Згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців ДП
«Допропільвугілля» з 19.06.2014
знаходиться у стані припинення.

Відповідно до п. 2 ст. 104 Цивільного
кодексу України юридична особа
припиняє свою діяльність з дня
внесення до єдиного державного реєстру
запису про її припинення.

Суд зазначає, що в ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
час розгляду справи відсутні відомості
щодо внесення запису про державну
реєстрацію припинення юридичної особи
ДП «Допропільвугілля».

Отже, станом на час прийняття
відповідачем рішення №105/17а від 29.08.2014
про застосування фінансових санкцій за
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, до органів
Пенсійного фонду України відносно
позивача, ДП «Допропільвугілля» не
було припинено.

Крім того, відповідачем не надано
жодного доказу того, що позивач є
правонаступником ДП
«Допропільвугілля», а з наявної
інформації у ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців вбачається,
що позивач та ДП «Допропільвугілля» є
окремими юридичними особами, що станом
на час розгляду справи не припинені.

З наведених вище підстав суд доходить
висновку, що оскільки відповідачем
рішення про застосування фінансових
санкцій за подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку, до
органів Пенсійного фонду України було
складено відносно неналежного суб'єкта
господарської діяльності - позивача,
який не є правонаступником ДП
«Допропільвугілля», то зазначене
рішення є протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Доданим до матеріалів справи платіжним
дорученням №113874 від 18.09.2014
документально підтверджується факт
сплати позивачем судового збору в сумі
183,00 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на
користь позивача з Державного бюджету
України.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропілля та Добропільському районі
Донецької області про визнання
протиправним та скасування рішення. -
задовольнити.

Скасувати рішення №105/17а від 29.08.2014
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області про
застосування до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» фінансових санкцій
за подання недостовірних відомостей,
що використовуються в системі
персоніфікованого обліку, до органів
Пенсійного фонду України.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» (,
зареєстроване: 85000, Донецька область, м.
Добропілля, м. Білецьке, вул.
Красноармійська, буд. 1-а) судовий збір у
сумі 183,00 грн. (сто вісімдесят три
гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль