Справа № 813/7160/14
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2014 року
№ 813/7160/14
Львівський окружний адміністративний
суд
в складі: головуючого - судді
секретар судового засідання
за участю представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
адміністративну справу за позовом
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
неправомірними дій та скасування
Територіальна державна інспекція з
питань праці у Львівській області
звернулася до суду з позовом в якому
просить визнати протиправними дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області щодо винесення
постанов про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій та
про стягнення з боржника виконавчого
збору ВП №44379309 від 02.10.2014 р., визнати
протиправною та скасувати постанову
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій ВП №44379309 від
02.10.2014 р. та визнати протиправною та
скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №44379309
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що на адресу
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області
надійшла постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору на
проведення виконавчих дій від 02.10.2014
року та постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору від 02.10.2014
року. 13.08.2014 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа Львівського апеляційного
адміністративного суду, яким
зобов'язано скласти протокол про
вчинення ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення та запропоновано
виконати його у семиденний строк.
Зазначає, що Інспекцією добровільно у
строк до семи днів виконано рішення
Львівського апеляційного
адміністративного суду та складено
протокол про вчинення ОСОБА_2
адміністративного правопорушення.
Інспекцією з питань праці вжито всі
необхідні заходи щодо виконання
вищезазначеного рішення та постанови
про відкриття виконавчого провадження,
а тому просить задоволити позовні
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити.
Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив. Суд вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи з його
участю та реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів, а тому суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідача відповідно до положень ст.
Заслухавши думку представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, дослідивши надані докази, суд,
даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, виходив з
Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

09.07.2014 року Львівським апеляційним
адміністративним судом видано
виконавчий лист № 15514/13 про
зобов'язання Територіальної державної
інспекції з питань праці у Львівській
області скласти протокол про вчинення
ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення.

13.08.2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішення
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Романом Н.О.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 44379309 з
виконання вищезазначеного виконавчого
листа та зобов'язано боржника
(Територіальну державну інспекцію з
питань праці у Львівській області)
добровільно виконати рішення у строк
до семи днів з моменту винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач постанову про відкриття
виконавчого впровадження отримав лише
20.08.2014 року.

Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Львівській області
добровільно виконано рішення
Львівського апеляційного
адміністративного суду та складено
протокол № 13-01-053/0706 від 27.08.2014 року про
вчинення ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, про що повідомлено
Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області листом № 02-4049/05 від
28.08.2014 року.

02.10.2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішення
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Романом Н.О. по
виконавчому провадженню № 44379309
винесено постанови про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 02.10.2014 року в розмірі
58.72 грн. та про стягнення з боржника
виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" (у редакції,
чинній на момент прийняття
оскаржуваного рішення, далі - Закон),
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст.28 Закону, у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.
Виконавчий збір не стягується за
виконавчими документами про
конфіскацію майна, стягнення
періодичних платежів, стягнення
виконавчого збору, накладення арешту
на майно для забезпечення позовних
вимог, відшкодування витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, і стягнення штрафів,
накладених відповідно до вимог цього
Закону.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про
виконавче провадження» витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження.

Про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій,
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби.
Зазначена постанова надсилається
сторонам не пізніше наступного
робочого дня після її винесення і може
бути оскаржена ними до суду у
десятиденний строк.

Згідно положень ст.31 Закону, копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26.12.2003 р. N14 "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльності органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження", яким
встановлено, що витрати виконавчого
провадження та виконавчий збір
відповідно до статей 45, 46 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягуються за постановою державного
виконавця з боржника, якщо останній
по-перше, не виконав рішення
добровільно в установлений для цього
строк, а по-друге, рішення було виконано
примусово.

Відповідач не надав суду жодних
доказів про вжиття ними заходів з
примусового виконання виконавчого
листа № 15514/13 від 09.07.2014 року виданого
Львівським апеляційним
адміністративним судом.

На переконання суду, стягнення
виконавчого збору з підстав,
передбачених ч.1 ст. 28 Закону пов'язане з
передбаченими Законом фактично
здійсненими під час виконавчого
провадження заходами примусового
виконання рішення. Проте, як вбачається
з матеріалів справи, докази здійснення
відповідачами заходів примусового
виконання виконавчого листа відсутні,
що, в свою чергу, не дає підстав для
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій та
виконавчого збору.

Тобто, із викладеного вбачається, що
виконавчий документ не був виконаний
державною виконавчою службою у
примусовому порядку, а тому стягнення з
позивача витрат на проведення
виконавчих дій у сумі 58,72 грн. та
стягнення з позивача виконавчого збору
у сумі 1360,00 грн. є незаконним.

Таким чином, дії державного виконавця
при винесені постанови про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій та про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №44379309
від 02.10.2014 р - є протиправними,
суперечать нормам Закону України "Про
виконавче провадження", оскільки
боржник виконав рішення суду без
примусового виконання шляхом
складення протоколу про вчинення
ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення.

Таким чином, постанови про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій та стягнення з боржника
виконавчого збору не відповідають
вимогам чинного законодавства та
підлягають скасуванню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що
позовні вимоги підлягають до
задовлення, слід визнати протиправними
дії державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області щодо винесення
постанов про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій та
про стягнення з боржника виконавчого
збору ВП №44379309 від 02.10.2014 р. та
скасувати вищезазначені постанови.

Судові витрати у вигляді судового
збору (73,08 грн.) слід стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов
задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області щодо винесення постанов про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій та про
стягнення з боржника виконавчого
збору ВП №44379309 від 02.10.2014 р.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій ВП
№44379309 від 02.10.2014 р.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП №44379309 від 02.10.2014
р.

Стягнути з Державного бюджету України
в користь Територіальної державної
інспекції з питань праці у Львівській
області 73,08 грн. судового збору
сплаченого при подачі позову до суду.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено
14.11.2014 року.