Справа № 820/17544/14
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" листопада 2014 р.
Харківський окружний адміністративний
суд у складі
Головуючого судді Спірідонова М.О.
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гармонія" до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень ,
Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гармонія", звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просить суд скасувати
податкові повідомлення - рішення
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гармонія" судовий
збір у розмірі 487 грн. 20 коп.
В обґрунтування позову вказано, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області прийняті з
порушенням норм чинного законодавства,
а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, та просив
їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, щодо задоволення
позову заперечував у повному обсязі,
посилаючись на те, що фахівцями
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області при проведенні позапланової
документальної виїзної перевірки ТОВ
«Гармонія» були встановлені порушення
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013р. по
01.04.2014 в розрізі контрагента ТОВ «Грант
Тайм».

Судом встановлено, що на підставі
направлень на проведення перевірки №
901 від 18.08.2014, наказу №813 від 18.08.2014р. з
урахуванням постанови Старшого
слідчого від 28.04.2014р. про призначення
позапланової перевірки ТОВ «Гармонія»
Харківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області згідно а пп. 78.1.11
п.78.1 ст.78, п.82.1 ст. 82 була проведена
позапланова документальна виїзна
перевірка ТОВ «Гармонія» щодо
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013р. по
01.04.2014 в розрізі контрагента ТОВ «Грант
Тайм».

За наслідками перевірки був складений
акт перевірки № 1315/20-23-22-01-05/33092554 від
01.09.2014р. яким встановлено порушення
позивачем п. 198.3, п. 198.6, ст.198, п.201.1, СТ.201
Податкового кодексу України та
платнику податків донараховано ПДВ на
суму 432 440 гривень, встановлено
порушення ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України.

На підставі згаданого Акту перевірки
Харківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківський області прийняті
податкові повідомлення-рішення №
та № від 01.10.2014р., згідно з
яким платнику податків збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 432 440 гривень,
нараховані штрафні (фінансові) санкції
у розмірі 108 110 гривень та збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток у розмірі 410 818 гривень,
нараховані штрафні (фінансові) санкції
у розмірі 102 704,5 гривень.

Суд зазначає, що загальною підставою
для вище зазначених висновків
відповідача, є посилання на ту
обставину, що Харківською ОДПІ від
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
отримано акт №1057/2659/22-02/38123047 від 16.04.2014
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "ГРАНТ ТАЙМ" щодо
підтвердження господарських відносин
із постачальниками та покупцями за
період з 01.02.2013 по 28.02.2014 року.», яким
встановлено наступне:

• Неможливість встановити
місцезнаходження ТОВ "ГРАНТ ТАЙМ".
Згідно реєстраційної частини
облікової справи підприємства стан
платника 9 - направлено повідомлення
про відсутність за місцезнаходженням".

• Відсутність будь-якої інформації
про наявні складські приміщення,
наявність автомобільного чи іншого
транспорту, устаткування, а також
трудових ресурсів, що необхідно для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства

• Проведеним співробітниками
оперативного управління ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві відпрацюванням ризикового
платника податків було встановлено, що
ТОВ "ГРАНТ ТАЙМ" має ознаки фіктивності.

• Підприємство зареєстровано на
підставну особу ОСОБА_1 , який не
здійснював та не мав наміру
здійснювати господарську
діяльність. З письмових пояснень
ОСОБА_1 встановлено, що перебування на
посаді керівника товариства
громадянин не був обізнаний про
здійснення за його підписом
підприємницької діяльності,
(довіреності на вчинення дій від його
імені в інтересах товариства не
видавав, дозвіл на отримання печаток
не отримав, фінансово-господарської
діяльності не здійснював, не
підписував первинні документи
бухгалтерського обліку тощо).

• На письмовий запит ДПІ в
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві (вих. №2608/10/22-02 від 27.03.2014 року)
щодо взаємовідносин ТОВ ТРАНТ ТАЙМ" із
постачальниками та покупцями
письмових пояснень та їх
документального підтвердження в
терміни, визначені законодавством
підприємством не було надано.

• Встановлено відсутність
поставок товарів від ТОВ "ГРАНТ
ТАЙМ" до контрагентів-покупців ( серед
яких ТОВ „Гармонія"), податкові
зобов'язання з ПДВ за якими відображено
ним у додатку 5 до податкової
декларації з ПДВ «Розшифровки
податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів».

• Встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з продажу
ТОВ "ГРАНТ ТАЙМ" товарів (робіт,
послуг) підприємствам - покупцям за
перевіряємий період в розумінні ст.22,
ст. 135, ст. ст.185 Податкового Кодексу
України.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем
було зроблено висновок, щодо
проведення ТОВ "ГРАНТ ТАЙМ" транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, з метою
штучного формування валових витрат та
податкового кредиту, які не мають
реального товарного характеру.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ТОВ «Гармонія» є
фактичним виробником дитячого
харчування та дієтичних харчових
продуктів на що отримані ліценції,
патенти та дозвільні документи.

ТОВ «Гармонія» має власні виробничі
потужності, а саме: блістер пакувальний
машина DPI-250, в експлуатації з 28.09.2008 року
та виробнича лінія капсуля тор м'який
капсул YWJI1822-IP, в експлуатації з 28.09.2007
року.

У періоді, що перевірявся, ТОВ
«Гармонія» (орендар) використовувало у
своїй діяльності орендоване нежитлове
приміщення загальною площею 53,8 кв.м. з
метою розміщення офісу за адресою: смт.
Південне, вул. Заводська, 6.17, відповідно
договору оренди № 4/А укладеного
01.03.2010р., між орендарем та ТОВ «Завод
Надія» (орендодавцем). Також було
складено додаткову угоду №1 від 01.04.2010р.
до договору оренди № 4/А від 01.03.2010р.
щодо оренди нежитлових приміщень
загальною площею 391,1 кв.м. для
виробничих потреб по виробництву
спеціальних харчових продуктів та
косметичної продукції за адресою: смт.
Пісочин, вул. Крупськой, 15-А.

За 2013 рік (вх. ДПІ від 29.01.2014р. за № )
кількість осіб які працювали у штаті
складає - 16 штатних одиниць,

Також судом встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Грант Тайм» укладено
договір поставки від 19.11.2012 року № 26
щодо поставки риб'ячого жиру.

НА підставі вище зазначеного угоди ТОВ
«Грант Тайм» на адресу позивача були
виписані податкові накладні: від 14.01.2013
року № 206, від 24.01.2013 року № 644, від 25.01.2013
року № 645, від 29.01.2013 року № 646, від 22.02.2013
року № 673, від 26.02.2013 року № 674, від 27.02.2013
року № 675, від 01.03.2013 року № 159, від 06.03.2013
року № 160, від 11.03.2013 року № 161, від 14.03.2013
року № 199, від 27.03.2013 року № 709, від 28.03.2013
року № 710 та від 29.03.2013 року № 711,
зазначені податкові накладні були
включені до ЄДРПН.

Сплата за вище зазначеною угодою була
проведена у безготівковій формі та
підтверджується платіжними
дорученнями банку.

Якість товару підтверджується
відповідними висновками державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
та протоколами випробувань Державного
підприємства « Харківський центр
захисту прав споживачів».

Також судом встановлено, що
транспортування вище зазначеного
товару було здійснено самим позивачем
власним транспортом, що
підтверджується
товарно-транспортними накладними.

Також судом встановлено, що вище
зазначений товар (риб'ячий жир) було
поставлено на склад позивача, що
підтверджується як даними
бухгалтерського обліку так і карткою
складського обліку, та використано у
власній господарській діяльності, що
підтверджується відповідними
калькуляціями та договорами
реалізації готової продукції.

У відповідності до ст.55
Господарського кодексу України
суб'єктами господарювання
визначаються учасники господарських
відносин, які здійснюють господарську
діяльність, реалізуючи господарську
компетенцію (сукупність господарських
прав та обов'язків), мають відокремлене
майно несуть відповідальність за
своїми зобов'язаннями в межах цього
майна, крім випадків, передбачених
законодавством.

3гідно з ст. 58 Господарського кодексу
України суб'єкт господарювання
підлягає державній реєстрації як
юридична особа чи фізична
особа-підприємець у порядку,
визначеному Законом.

Відповідно до ст. 91 Цивільного кодексу
України юридична особа здатна мати
такі ж права та обов'язки (цивільну
правоздатність), як і фізична особа,
крім тих, які за своєю природою можуть
належати лише людині. Цивільна
правоздатність юридичної особи може
бути обмежена лише за рішенням суду.
Цивільна правоздатність юридичної
особи виникає з моменту її створення і
припиняється з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

У відповідності до ст. 92 Цивільного
кодексу України юридична особа набуває
цивільних обов'язків і здійснює їх
через свої органи, які діють відповідно
до установчих документів та Порядок
створення органів юридичної особи
встановлюється установчими
документами та законом.

Згідно ч.1, ч.2 ст.18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців", якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін. Якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, є недостовірними і
були внесені до нього, то третя особа
може посилатися на них у спорі як на
достовірні.

Відповідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу
України, правочин є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 203 Цивільного
кодексу України, передбачено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6
статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

В силу висновків Верховного Суду
України, викладених у п.6 Постанови N 3
"Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними" до угод,
укладених з метою, суперечною
інтересам держави і суспільства,
зокрема, належать угоди, спрямовані на
приховування фізичними та юридичними
особами від оподаткування доходів,
тощо. Угода може бути визнана недійсною
лише з підстав та з наслідками,
передбаченими законом. Тому в кожному
конкретному випадку при визнанні угоди
недійсною суди повинні встановити
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угоди недійсною і
настання певних юридичних наслідків.

Суд зазначає, що зміст договору
позивача з ТОВ «Грант Тайм» не
суперечить актам цивільного
законодавства. Судом не встановлено
фактів, які свідчили б про те, що зміст
договорів не відповідав би дійсним
намірам сторін, і такі наміри
спрямовані на ухилення від сплати
податків за фінансово-господарськими
результатами виконання зазначених
договорів. Наявна у матеріалах справи
первинна бухгалтерська документація
складена у відповідності до вимог
чинного на час її складення
законодавства та повністю підтверджує
реальність наданого Позивачеві товару
з боку ТОВ «Грант Тайм».

Більше того, відповідачем на виконання
приписів ст. 71 КАС України не надано на
вимогу суду доказів протилежного.

Окрім того, відповідачем не наведено
доказів наявності притягнення до
кримінальної відповідальності
посадових осіб як позивача, так і ТОВ
«Грант Тайм» за ухилення від сплати
податків або інші податкові
правопорушення.

Суд зазначає, що доказів відсутності
повноважень у посадових осіб як
позивача, так і ТОВ «Грант Тайм» на
підписання договору тощо в момент його
укладання суду відповідачем не надано.

На час складення податкових накладних
відомості про контрагентів позивача
містились в Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України,
були зареєстровані за адресами,
вказаними на виданих податкових
накладних.

Щодо посилань податкового органу в
своєму акті перевірки на податкову
інформацію про проведення зустрічної
звірки ТОВ «Грант Тайм» Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві за
наслідками якої було скдадено акт
№1057/2659/22-02/38123047 від 16.04.2014 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
"ГРАНТ ТАЙМ" щодо підтвердження
господарських відносин із
постачальниками та покупцями за період
з 01.02.2013 по 28.02.2014 року.» та на пояснення
ОСОБА_1 у відповідності до яких
останній зазначив, що зареєстрував
зазначене підприємство ТОВ «Грант
Тайм» за винагороду та у господарській
діяльності підприємства діяльності не
приймав то зазначене посилання суд
вважає безпідставним, оскільки у
відповідності до вимог ст. 61
Конституції України юридична
відповідальність має індивідуальний
характер, а отже господарська
діяльність контрагентів позивача не
вказує на факт нікчемності укладених
між позивачем та ТОВ «Грант Тайм».

Ця позиція узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Враховуючи, що обґрунтованість та
правомірність судження суб'єкта
владних повноважень про нікчемність
правочинів не знайшла свого
підтвердження добутими судом по справі
доказами, а інших фактичних мотивів
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних рішень згідно з актом
перевірки не покладено, у зв'язку з чим
суд дійшов до висновку про
недоведеність факту порушення
позивачем ст. 198 Податкового кодексу
України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» №996, документом, що містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення є первинний
документ.

У статті 3 зазначеного Закону вказано,
що для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися лише ті первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Ц відповідності до п. 198.1, 2 ст. 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх ввезенні на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України;

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та у разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

· дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

· дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 ст. 193, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

· придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

· придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів з метою
їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п.201.11 ст. 201 цього
Кодексу).

Суд звертає увагу, що в акті перевірки
підтверджується те, що при оформленні
податкових накладних було дотримано
вимоги ст. 201 Податкового кодексу
України, податкові накладні
відображено у відповідності в вимогами
п.201.6 у реєстрі отриманих та виданих
податкових накладних.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позивачем
правомірно сформовано податковий
кредит по взаємовідносинах із ТОВ
«Грант Тайм », а сума витрат правомірно
включена до складу валових витрат у
відповідні періоди.

Виходячи з вище викладеного суд
приходить до висновку, що податкові
повідомлення - рішення Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
01.10.2014 року № , № винесення
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області з порушенням норм чинного
законодавства України.

Судові витрати підлягають стягненню
згідно положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України Харківський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гармонія"
до Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити у
повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення -
рішення Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 01.10.2014 року №
, № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гармонія" сплачений судовий збір у розмірі
487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 17 листопада
2014 року

Суддя
Спірідонов М.О.