Справа № 813/8841/13-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.
Справа № 2625/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Львові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
10.02.2014р. у справі № 813/8841/13-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю Торгово-виробничої
компанії "Перша приватна броварня "Для
людей - як для себе!" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Львові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О
В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю торгово-виробнича
компанія "Перша приватна броварня "Для
людей - як для себе!" звернулося до суду
з адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Львові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 14.11.2013 року
№/7378 та №/7379.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 10.02.2014р.
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
№/7378 та №/7379 від 14.11.2013 року.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про те, що позивачем належними та
допустимими доказами доведено
реальність господарських операцій, а
доводи відповідача щодо нікчемності
правочинів позивача та фіктивності
господарських операцій в суді першої
інстанції свого підтвердження не
знайшли, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими та повністю доведеними
дослідженими доказами у справі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач -
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Львові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів, який
у поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що при винесенні
даного рішення судом порушено норми
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що виписані від імені
ТзОВ "Викуп", ТзОВ "БК АРТ ГРУП", ТзОВ "Ейс
констракшен менеджмент" податкові
накладні не можна вважати належно
оформленими та підписаними
повноважними особами звітними
документами, які посвідчують факт
придбання товарів, робіт чи послуг, а
тому віднесення відображених у них сум
ПДВ до податкового кредиту є
безпідставними. Крім того, апелянт
зазначив, що обставини безпідставності
віднесення товариством з обмеженою
відповідальністю торгово-виробничою
компанією "Перша приватна броварня "Для
людей - як для себе!" у складі витрат та у
складі податкового кредиту в частині
встановлення фактів відображення
операцій позивача з ТзОВ "Викуп", ТзОВ
"БК АРТ ГРУП", ТзОВ "Ейс констракшен
менеджмент" були залишені судом поза
увагою та належною правовою оцінкою.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
між позивачем та згаданими вище
контрагентами існували наступні
господарські відносини:

Відносини ТОВ ТВК "Перша приватна
броварня "Для людей - як для себе! " та
ТОВ "Викуп" виникли на підставі
договору поставки № 18 від 12.08.2011 р.,
відповідно до п. 1.1 якого продавець (ТОВ
"Викуп") зобов'язується поставити, а
покупець (ТОВ ТВК "Перша приватна
броварня "Для людей - як для себе!")
прийняти Товар, перелік та кількість
якого вказується у специфікаціях -
додатках до даного Договору.
Відповідно до п. 2.2 загальна сума
договору складає 6505435,50 грн. Згідно з п.
4.3 договору передача товару Покупцю
проводилась на складі останнього: м.
Львів, вул. Дж. Вашингтона, 10. Доставка
товару до місця поставки здійснювалась
транспортом та за рахунок Покупця (п. 4.4.
договору). На виконання своїх
зобов'язань за договором № 18 від 12.08.2011
року ТОВ "Викуп" поставило ТОВ ТВК
"Перша приватна броварня "Для людей - як
для себе! " товар згідно з видатковими
накладними № РН-8-30022 від 30.08.2011р. на суму
506460,06 грн., № РН-8-30021 від 30.08.2011р. на суму
218400,00 грн., № РН-8-30035 від 31.08.2011р. на суму
88549,70 грн., № РН-9-05029 від 05.09.2011. на суму
440888,26 грн., № РН-9-30028 від 05.09.2011р. на суму
414689,86 грн., № РН-9-01038 від 01.09.2011р. на суму
455780,00 грн., № РН-9-01037 від 01.09.2011р. на суму
327750,05 грн., № РН-9-30033 від 30.09.2011р. на суму
48198,00 грн., № РН-9-30032 від 30.09.2011р. на суму
20886,38 грн., № РН-9-30031 від 30.09.2011р. на суму
272000,00 грн., № РН-9-28010 від 28.09.2011р. на суму
409687,56 грн., № РН-9-26019 від 26.09.2011р. на суму
409687,56 грн., № РН-9-28011 від 28.09.2011р. на суму
136562,52 грн., № РН-9-30030 від 30.09.2011р. на суму
379268,20 грн., № РН-9-21007 від 21.09.2011р. на суму
372728,27 грн., № РН-10-1015 від 10.10.2011р на суму
83640,00 грн., № РН-10-1121 від 11.10.2011р. на суму
462300,77 грн.

Сплачений у вартості товару податок на
додану вартість в сумі 880777,92 грн.
позивач відніс до складу податкового
кредиту за вересень-листопад 2011 року,
згідно з податковими накладними № 682
від 30.08.2011р., № 683 від 30.08.2011р., № 734 від
31.08.2011р., № 165 від 01.09.2011р., № 166 від
01.09.2011р., № 261 від 05.09.2011р., № 262 від
05.09.2011р., № 410 від 21.09.2011р., № 510 від
26.09.2011р., № 535 від 28.09.2011р., № 536 від
28.09.2011р., № 649 від 30.09.2011р., № 650 від
30.09.2011р., № 651 від 30.09.2011р., № 652 від
30.09.2011р., № 187 від 10.10.2011р., № 221 від
11.10.2011р., № 255 від 12.10.2011р., № 282 від
13.10.2011р., № 303 від 14.10.2011р. Вартість
придбаного товару позивач оплатив
повністю, згідно виписок з
банківського рахунку, заборгованості
перед ТОВ "Викуп" немає. Товар був
використаний позивачем для
встановлення системи автоматизації
виробництва на заводі ТОВ ТВК "Перша
приватна броварня "Для людей - як для
себе! " згідно з первинними документами
бухгалтерського обліку: актів передачі
обладнання до монтажу, аналізів
бухгалтерських рахунків,
оборотно-сальдових відомостей для
автоматизації та пусконалагодження
роботи конусних силосів Corodobo 4.5/13-45,
щита управління варильного цеху,
системи ЦКТ, 11 шт. об'ємом 3274 гл. По
бухгалтерському обліку вартість
товарів в сумі 5284667,52 грн. в складі
зазначених вище основних засобів
обліковується по бухгалтерському
рахунку 152 "Придбання (виготовлення)
основних засобів", згідно звіту про рух
товарно-матеріальних цінностей на
підприємстві, придбаних у ТОВ "Викуп" з
деталізацією бухгалтерських рахунків
за період 01.01.2011р. по 30.01.2013р. На підставі
первинних бухгалтерських документів
позивачем віднесено до складу валових
витрат вартість придбаних товарів в
частині їх амортизації у складі
основних засобів.

На виконання зобов'язань за договором
поставки від 03.08.2011р. № 347/08-11 ТОВ "Ейс
констракшен менеджмент" поставило ТОВ
ТВК "Перша приватна броварня "Для людей
- як для себе! " продукцію для
автоматизації та пусконалагодження
виробничого обладнання пивоварного
заводу. Поставка товару проводилась на
умовах DDU - Львів, вул. Дж. Вашингтона, 10,
відповідно до Міжнародних правил
тлумачення торговельних термінів
"Інкотермс" в редакції Міжнародної
Торгової Палати від 01.01.2000р. Факт
виконання договірних зобов'язань
підтверджується підписаними сторонами
видатковими накладними: № РН-8-30013 від
30.08.2011р. на суму 494352,00 грн., № РН-8-31028 від
31.08.2011р. на суму 226118,40 грн., № РН-8-31029 від
31.08.2011р. на суму 179118,72,00 грн., № РН-9-30040
від 30.09.2011р. на суму 137888,25 грн., № РН-9-28016
від 28.09.2011р. на суму 184928,10 грн., № РН-9-01029
від 01.09.2011р. на суму 425977,92 грн., № РН-9-01030
від 01.09.2011р. на суму 452977,92,00 грн., №
РН-9-05020 від 05.09.2011р. на суму 452977,92 грн., №
РН-9-30039 від 30.09.2011р. на суму 336675,17 грн., №
РН-9-05021 від 05.09.2011р. на суму 452977,92 грн., №
РН-9-26016 від 26.09.2011р. на суму 214685,88 грн., №
РН-9-21010 від 21.09.2011р. на суму 435028,49 грн., №
РН-9-28018 від 28.09.2011р. на суму 88404,43 грн., №
РН-9-28017 від 28.09.2011р. на суму 130800,00 грн., №
РН-9-26017 від 26.09.2011р. на суму 255655,09 грн., №
РН-11-0707 від 7.11.2011р. на суму 227806,80 грн., №
РН-11-1407 від 14.11.2011р. на суму 77206,32 грн., №
РН-12-0513 від 05.12.2011р. на суму 106510,80 грн., №
РН-12-1609 від 16.12.2011р. на суму 528000,00 грн., №
РН-12-0712 від 07.12.2011р. на суму 129552,00 грн., №
РН-11-0127 від 01.11.2011р. на суму 203448,00 грн.
вартість товару була оплачена
позивачем, заборгованості по оплаті
товару у позивача немає.

По факту поставки товару ТОВ "Ейс
констракшен менеджмент" видало
позивачу податкові накладні: № 219 від
07.12.2011р., № 653 від 30.08.2011р., № 710 від 31.08.2011
р., № 709 від 31.08.2011р., № 42 від 01.09.2011р., № 43
від 01.09.2011р., № 102 від 05.09.2011р., № 103 від
05.09.2011р., № 390 від 21.09.2011р., № 486 від
26.09.2011р., № 487 від 26.09.2011р., № 544 від
28.09.2011р., № 545 від 28.09.2011р., № 546 від
28.09.2011р., № 634 від 30.09.2011р., № 635 від
30.09.2011р., № 111 від 05.12.2011р., № 202 від
07.11.2011р., № 453 від 14.11.2011р., № 219 від
07.12.2011р., № 510 від 16.12.2011р., № 1079 від
30.12.2011р., № 41 від 01.11.2011р. На підставі
податкових накладних від ТОВ "Ейс
констракшен менеджмент" позивач відніс
до складу податкового кредиту за
серпень 2011 року - 149931,52 грн., вересень 2011
року - 599329,52 грн., листопад - 84743,52 грн.,
грудень - 202269,88 грн.

Товар був використаний позивачем для
ремонту та модернізації потужностей
заводу ТОВ ТВК "Перша приватна броварня
"Для людей - як для себе!" згідно
первинних документів бухгалтерського
обліку: накладних на внутрішнє
переміщення, актів передачі обладнання
до монтажу, актів списання у зв'язку з
ремонтними роботами, аналізів
бухгалтерських рахунків,
оборотно-сальдових відомостей. По
бухгалтерському обліку вартість
товарів в сумі 782936,62 грн. у в складі
ремонтів обліковується по
бухгалтерському рахунку 39 "Витрати
майбутніх періодів", в сумі 652130,42 грн.
обліковується по бухгалтерському
рахунку 947 "Інші витрати операційної
діяльності". В податковому обліку
вартість отриманих товарів не включена
до складу витрат операційної
діяльності.

11.05.2011 року ТОВ ТВК "Перша приватна
броварня "Для людей - як для себе!"
(Постачальник) та ТОВ "Будівельна
компанія "АТР Груп" (Покупець) уклали
договір №1105-2, за яким згідно з п. 1.1
постачальник зобов'язувався на умовах
та в порядку визначених договором
поставляти згідно накладних продукцію,
а Покупець зобов'язувався прийняти та
оплачувати її. Товар поставлявся
постачальником на склад покупця за
адресою м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 10
самостійно, власними силами та власним
коштом. На виконання договірних
зобов'язань ТОВ "Будівельна компанія
"АТР Груп" протягом травня та червня 2011
року поставило ТОВ ТВК "Перша приватна
броварня "Для людей - як для себе!"
обладнання, запасні частини до
виробничого обладнання, згідно з
видатковими накладними № 13/05-15 від
13.05.2011р. на суму 72480,00 грн., № 25/05-15 від
25.05.2011р. на суму 231561,60 грн., № 27/05-16 від
27.05.2011р. на суму 415722,60 грн., № 31/05-22 від
31.05.2011р. на суму 131827,20 грн., № 6/06-27 від
06.06.2011р. на суму 93623,64 грн., № 7/06-18 від
07.06.2011р. на суму 408835,20 грн., № 20/06-16 від
20.06.2011р. на суму 312008,16 грн., № 12/05-13 від
12.05.2011р. на суму 194456,40 грн., № 11/05-21 від
21.05.2011р. на суму 177697,20 грн. Вартість
придбаних товарів позивач оплатив у
повному обсязі. По факту поставки
позивач отримав податкові накладні від
ТОВ "Будівельна компанія "АТР Груп": № 760
від 11.05.2011р., № 762 від 12.05.2011р., № 763 від
13.05.2011р., № 764 від 25.05.2011р., № 765 від
27.05.2011р., № 767 від 31.05.2011р., № 438 від
06.06.2011р., № 439 від 07.06.2011р., № 447 від
20.06.2011р.

На підставі перелічених податкових
накладних позивач відніс до складу
податкового кредиту за травень та
червень 2011 року податок на додану
вартість, який сплачено в ціні
отриманих товарів, на загальну суму
292910,33 грн. Придбаний у ТОВ "Будівельна
компанія "АТР Груп" позивачем товар був
використаний для ремонту, модернізації
та пусконалагодження виробничого
обладнання заводу ТОВ ТВК "Перша
приватна броварня "Для людей - як для
себе! " згідно з первинними документами
бухгалтерського обліку: накладних на
внутрішнє переміщення, актів передачі
обладнання до монтажу, актів списання у
зв'язку з ремонтними роботами, аналізів
бухгалтерських рахунків,
оборотно-сальдових відомостей. По
бухгалтерському обліку вартість
товарів згідно даних звіту про рух
товарно-матеріальних цінностей на
підприємстві, придбаних у ТОВ
"Будівельна компанія "АТР Груп" з
деталізацією бухгалтерських рахунків
за період 01.01.2011 по 30.01.2013 рр.,
сформованого автоматизованою системою
бухгалтерського та податкового обліку
1С: Підприємство обліковується на
бухгалтерських рахунках 91
"Загальновиробничі витрати", 207 "Запасні
частини" та 152 "Придбання (виготовлення)
основних засобів" обліковується по
бухгалтерському рахунку 947 "Інші
витрати операційної діяльності". На
підтвердження використання придбаного
товару представник позивача надав суду
копії первинних документів
бухгалтерського обліку: накладних на
внутрішнє переміщення, актів передачі
обладнання до монтажу, актів списання
на підставі яких здійснювалось
переміщення товарів між виробничими
підрозділами підприємства з метою їх
встановлення за функціональним
призначенням для забезпечення
виробництва заводом продукції, і які в
цілому дають достатньо інформації про
використання придбаного позивачем
товару у господарській діяльності.

Майнові права на товар, який підлягав
поставці ТОВ "Викуп", ТОВ "Будівельна
компанія "АТР Груп", ТОВ "Ейс
констракшен менеджмент" були передані
позивачем в заставу Публічному
акціонерному товариству "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" згідно з договором застави
майнових прав № 253/34-З від 09.09.2011 р., та
після поставки товару, його було
передано в заставу в забезпечення
кредитних зобов'язань цьому ж банку
згідно з договором застави № 43/34-З від
03.12.2012 р.

Зазначені обставини встановлені на
підставі наданих позивачем облікових
документів та первинних документів,
описаних в актах попередньо проведених
планових документальних перевірок
платника податку та інших письмових
доказів.

З 12 липня 2013 року по 30 жовтня 2013 року
СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів
проводила документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ ТВК "Перша
приватна броварня "Для людей - як для
себе! " на виконання постанови старшого
слідчого з ОВС ГСУ фінансових
розслідувань Міністерства доходів і
зборів України, майора податкової
міліції Мазуркевича В.А. від 01.06.2013 "Про
призначення документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на прибуток підприємств та податку на
додану вартість при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
"Один Два Три" (), ТОВ "БК АРТ
Груп" (), ТОВ "ВТ-Техбуд"
(), ТОВ "АРС Трейд" (), ТОВ "Будівельна компанія АРС"
(), ПП "Юридична фірма
"Фортеця" (), ТОВ "Ейс
констракшен менеджмент" (),
ТОВ "Викуп" (), ТОВ "БК
Київбудмонтаж" (), ТОВ "БТК
"Євробуд" (), ТОВ "Лідерком"
(), ТОВ "Гарант-буд-сервіс"
(), ПП "Біко Агротрейд"
(), ТОВ "Інтеграл Ай ти"
(), ТОВ "Компанія
"Аджанта-Україна" (), ТОВ
"Автоприватінвест" (), ПП
"СМУ-600" () за період з 01.01.2010р.
по 31.03.2013р.", за наслідками якої складено
акт №4/40-10/31978272 від 05.11.2013 року. Під час
зазначеної перевірки контролюючий
орган надав свою правову оцінку
відносинам позивача з названими
контрагентами

Перевіркою встановлено порушення:
п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України в
результаті чого ТзОВ ТВК "Перша
приватна броварня "Для людей - як для
себе! " занижено податок на прибуток на
загальну суму 1138 270,08 грн., та п.188.1 ст.188,
п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, ст.200, п. 201.1,
п.201.4, п.201.6 ст.201 Податкового кодексу
України, в результаті чого ТзОВ ТВК
"Перша приватна броварня "Для людей - як
для себе! " занижено податок на додану
вартість на загальну суму 2058517,58 грн.

В акті перевірки №4/40-10/31978272 від 05.11.2013
року зазначено, що відповідачем
використано акти про неможливість
проведення зустрічних звірок
зазначених вище постачальників
позивача, а саме:

- акт №1623/22.8/35917680 від 13.05.2013 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Викуп" щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період діяльності з 01.04.2010р. по 31.03.2013р.;

- акт № 1707/22.8/37241554 від 17.05.2013 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Будівельна компанія "АТР
Груп" щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.08.2010 року по 31.03.2013 року;

- акт № 1699/22.8/36757122 від 17.05.2013 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Ейс констракшен менеджмент"
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками в період з 01.04.2010
року по 31.03.2013 року.

На підставі аналізу податкової
інформації щодо перелічених
постачальників контролюючі органи
дійшли до висновку про те, що ТОВ
"Викуп", ТОВ "Будівельна компанія "АТР
Груп", ТОВ "Ейс контракшен менеджмент"
мають ознаки фіктивності, позаяк не
володіють матеріально-технічною базою
для здійснення господарської
діяльності, у них відсутні основні
засоби, транспортні засоби, трудові
ресурси, наявність яких є необхідною
умовою для здійснення операцій щодо
поставок товарів (робіт, послуг). Як
зазначила ДПІ у Печерському районі м.
Києва в своїх актах, провести звірку
названих вище контрагентів не вдалося
тому, що за зареєстрованим
місцезнаходженням таких немає,
задекларовані ними показники
податкової звітності документально не
підтверджено, жодних пояснень з цього
приводу отримати не вдалося. В той же
час особи, які вказані керівниками
вказаних суб'єктів господарювання, не
підтвердили факти здійснення цими
підприємствами реальної господарської
діяльності. Таким чином контролюючий
орган дійшов до висновку про те, що
фактично жодних поставок ці суб'єкти
виконати не могли в силу низки
об'єктивних на те причин, а укладені з
ними правочини не мали на меті настання
правових наслідків. Зважаючи на такі
обставини СДПІ з ОВП у м. Львові вказала
в акті перевірки від 05.11.2013р. на те, що
факт отримання ТОВ ТВК "Перша приватна
броварня "Для людей - як для себе! "
товарів від ТОВ "Викуп", ТОВ "Будівельна
компанія "АТР Груп", ТОВ "Ейс контракшен
менеджмент" не підтверджено.

У зв'язку з тим, що перелічені вище акти
про неможливість проведення
зустрічної звірки відображено в
системі автоматизованого
співставлення податкового
зобов'язання та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України, під час перевірки позивача
встановлено розбіжності по
податковому кредиту позивача та його
контрагентів ТОВ "Викуп", ТОВ
"Будівельна компанія "АТР Груп", ТОВ "Ейс
контракшен менеджмент".

З огляду на такі висновки контролюючий
орган в акті перевірки від 05.11.2013 року
зазначив, що всупереч норм Податкового
кодексу України платник завищив
витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток по операціях з
придбання робіт, товарів від ТОВ
"Викуп", ТОВ "Будівельна компанія "АТР
Груп" на загальну суму 4949000,34 грн., в т.ч.
за 2 квартал 2011 року на суму 1464551,65 грн.,
за 3 квартал 2011 року на суму 677841,52 грн.,
за 4 квартал 2806607,17 грн. При перевірці
повноти визначення податку на прибуток
за наслідками господарських операцій з
названими вище контрагентами
відповідач зазначив, що платник
занизив його на загальну суму 1138270,08
грн., в т.ч. за 2 квартал 2011 року на суму
336846,88 грн., за 3 квартал 2011 року на суму
155903,55 грн., за 4 квартал 2011 року на суму
645519,65 грн. З тих самих підстав СДПІ з ОВП
у м. Львові зазначила про завищення ТОВ
ТВК "Перша приватна броварня "Для людей
- як для себе! " податкового кредиту з
податку на додану вартість по
взаєморозрахунках з переліченими
контрагентами - покупцями всього на
суму 2058517,58 грн.

На підставі акту перевірки №4/40-10/31978272
від 05.11.2013 року податковий орган виніс
податкові повідомлення-рішення:
№/7378, яким збільшено суму
грошового зобов'язання платника
податку з податку на додану вартість на
загальну суму 2941322,21 грн., в т.ч. 2058517,58
грн. за основним платежем, 882804,63 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями; та
№/7379, яким збільшено суму
грошового зобов'язання платника з
податку на прибуток на загальну суму
1138270,08 грн., в т.ч. 1138270,08 грн. - за основним
платежем, 0,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для скасування
податкових повідомлень-рішень, який
знайшов своє підтвердження у
матеріалах справи та в ході судового
розгляду справи апеляційним судом
виходячи з наступного.

Згідно з п.138.1. статті 138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються, зокрема, із
витрат операційної діяльності, інших
витрат визначених відповідно до статей
144-148,150,153,155-161 ПКУ. У пункті 138.1.1. ПК
України визначено, що витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати, які беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів
140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку. До складу
інших витрат включаються витрати в
межах амортизації, якій підлягають
витрати на придбання основних засобів,
нематеріальних активів та
довгострокових біологічних активів
для використання в господарській
діяльності; витрати на самостійне
виготовлення (створення) основних
засобів, нематеріальних активів,
вирощування довгострокових
біологічних активів для використання в
господарській діяльності, в тому числі
витрати на оплату заробітної плати
працівникам, які були зайняті на
виготовленні (створенні) основних
засобів та нематеріальних активів;
витрати на проведення ремонту,
реконструкції, модернізації та інших
видів поліпшення основних засобів, що
перевищують 10 відсотків сукупної
балансової вартості всіх груп основних
засобів, що підлягають амортизації, на
початок звітного року; витрати на
капітальне поліпшення землі, не
пов'язане з будівництвом, а саме
іригацію, осушення та інше подібне
капітальне поліпшення землі;
капітальні інвестиції, отримані
платником податку з бюджету, у вигляді
цільового фінансування на придбання
(створення) об'єкта інвестування
(основного засобу, нематеріального
активу) за умови визнання доходів
пропорційно сумі нарахованої
амортизації по такому об'єкту
відповідно до положень підпункту 137.2.1
пункту 137.2 статті 137 цього Кодексу; сума
переоцінки вартості основних засобів,
проведеної відповідно до статті 146
цього Кодексу;

Відповідно до п.138.2. статті 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді.

Відповідно до п. 138.4. ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п. 139.9 статті 139 ПК України
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
господарська операція - це дія або
подія, що викликає зміни у структурі
активів і зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Із положень ч. 1,
3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що
бухгалтерський облік полягає, зокрема,
у складанні та прийнятті до обліку
первинних документів, які фіксують
факти здійснення господарських
операцій, складенні на їх підставі
зведених облікових документів,
систематизація інформації первинних
документів на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Щодо правил нарахування і сплати
податку на додану вартість, то згідно з
п. 185.1. ст. 185 ПК України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 188.1. ст. 188 ПК України база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів, і збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку).

У відповідності до п. 198.1. ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п. 198.4. ст. 198 ПК України якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно з п. 201.4. ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 201.6. ст. 201 ПК України
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Органи державної податкової служби за
даними реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7. ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10. ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з підп. 1.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 року, господарські
операції відображаються у
бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з п. 2 цього ж Положення первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Позивачем на підтвердження
обгрунтованості віднесення до складу
валових витрат та податкового кредиту
сум податку на додану вартість за
перевірений період було надано копії
договорів, податкових накладних,
видаткових накладних, виписок з
банківських рахунків, копії інших
первинних документів бухгалтерського
обліку, зазначених вище, які свідчать
про підставність виникнення цивільних
прав та обов'язків, а також про фактичне
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентами ТОВ
"Викуп", ТОВ "Будівельна компанія "АТР
Груп", ТОВ "Ейс контракшен менеджмент",
та є достатніми доказами на
підтвердження здійснення останніх.
Вищевказані первинні документи
оформлені відповідно до вимог,
встановлених ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Колегія суддів враховує, що позивач як
покупець, не може нести
відповідальність ні за несплату
податків постачальниками, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, за умови
необізнаності щодо неї. Укладаючи
угоди з контрагентами, позивач мав всі
документальні підтвердження його
господарської правосуб'єктності,
здійснювати господарську діяльність,
реалізовувати господарську
компетенцію, мати зобов'язання, нести
за ними відповідальність тощо.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне також зазначити, що
формування підприємством податкового
кредиту не може ставитись у пряму
залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами. Якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо включення сум податку, сплачених
ним в ціні придбаних товарів (робіт,
послуг), до складу податкового кредиту
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Наведене узгоджується із правовою
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною в
інформаційному листі № 1112/11/13-10 від
20.07.2010, а також з практикою
Європейського суду з прав людини у
справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії"
(заява № 3991/03) Європейський суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ вдруге, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію і практику Суду як
джерело права.

Щодо посилання відповідача на те, що в
провадженні слідчого управління
кримінальних розслідувань Головного
слідчого управління фінансових
розслідувань Міністерства доходів і
зборів України перебуває кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000109, за ознаками кримінальних
правопорушень, передбачених ст.ст. 205
ч.2, 212 ч..З КК України колегія суддів
зауважує, що сам по собі факт
проведення розслідування за
відсутності обвинувального вироку
суду не доводить вини в діях посадових
осіб товариства і не може слугувати
доказом нереальності усіх його
господарських операцій з огляду на
наступне.

У відповідності до ст. 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.
Статтею 62 Конституції України
обумовлено, що особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. Обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. За таких умов колегія
суддів вважає, що посилання
відповідача на вказану кримінальну
справу як на доказ безтоварності
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами є безпідставними
та не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Доказом вини посадових осіб
підприємств може бути лише вирок суду,
постановлений у кримінальній справі.
Однак, відповідачем не було надано суду
вироку, з якого б можливо було
встановити вину чи інші преюдиційні
факти.

Відповідачем, належними та допустимими
доказами не спростовано мету та
реальність здійснення господарських
операцій.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ст.ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що відповідачем зроблено
не було.

Таким чином, відповідачем не наведено
достатньо переконливих доводів про
наявність обставин, які б свідчили про
недобросовісність позивача як
платника податків. З урахуванням
наведеного, на думку апеляційного суду,
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення не ґрунтуються на нормах права,
внаслідок чого їх слід визнати
протиправними та скасувати.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до переконання про те, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, постанова Львівського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Львові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
10.02.2014р. по справі № 813/8841/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

суддя
Я.С. Попко

суддя
Р.П. Сеник