Справа № 804/7544/14
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
23 жовтня 2014 р. Справа № 804/7544/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі: судді
Борисенка П.О, при секретарі судового
засідання - Сергієнка В.Ю., за участю
представника позивача - Синявського
І.Л. та представника відповідача -
Лелеко Ю.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовом Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
сільськогосподарського підприємства
про стягнення податкового
Дніпропетровська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулася
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Приватного сільськогосподарського
підприємства «Заготзерно» про
стягнення з рахунків платника податків
Приватного сільськогосподарського
підприємства «Заготзерно» (код за
такого платника податків, на користь
бюджету в рахунок погашення
податкового боргу в сумі 183417, 68 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач має податковий борг на
вказану суму який виник внаслідок
несплати (несвоєчасної сплати)
самостійно задекларованих та
розстрочених (узгоджених) податкових
зобов'язань згідно податкових
декларацій В добровільному порядку
відповідач податковий борг не сплачує,
що і стало підставою для звернення
позивача до суду із даним позовом.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, надав до суду
письмові заперечення на позов, в яких
зазначив, що позовні вимоги позивача не
ґрунтуються на первинних документах як
основного джерела доказів. Крім того,
податковим органом не надіслано
відповідачу податкової вимоги.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
наявні у справі докази, оцінивши
обставини справи у їх сукупності, суд
вважає необхідним задовольнити даний
адміністративний позов з наступних
Приватне сільськогосподарське
підприємство «Заготзерно» перебуває
на обліку в Дніпропетровській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області як платник податків.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України, передбачено обов'язок
платників податків сплачувати податки
та збори у строки та в розмірах,
встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що станом на дату
подання адміністративного позову
відповідач має податковий борг на
загальну суму 183417,68 грн., який
складається із податку на прибуток в
сумі 1577,60 грн., податку на додану
вартість в сумі 180797,82 грн.,
авансових внесків з податку на
прибуток в сумі 1042,26 грн., що
підтверджується розрахунком
податкової заборгованості.
Податковий борг виник внаслідок
несплати (несвоєчасної сплати)
самостійно задекларованих та
розстрочених (узгоджених) податкових
зобов'язань згідно податкових
Крім того, у зв'язку із несплатою
відповідачем задекларованих
зобов'язань протягом встановлених
строків, на суму погашеного грошового
зобов'язання, що набуло статусу
податкового боргу нарахована пеня
згідно ст. 129 Податкового кодексу
України (відповідно до якої після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається при
самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом).
Зобов'язання по податку на додану
вартість розстрочено відповідно до
положень Податкового кодексу України
та укладених з відповідачем договорів,
за якими перенесено строки сплати цих
зобов'язань, а відповідач
зобов'язувався забезпечити своєчасну
сплату розстроченої суми рівними
частинами за встановленими строками.
Статтями 31 - 33 Податкового кодексу
України зміна встановленого строку
сплати податку та збору забороняється,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом. Зміна строку сплати податку
та здійснюється шляхом перенесення
встановленого податковим
законодавством сплати податку та збору
або його частини на більш пізній строк.
Зміна сплати податку здійснюється у
формі: відстрочки, розстрочки,
податкового кредиту.
Відповідно ст. 100 Податкового кодексу
України розстроченням грошових
зобов'язань або податкового боргу є
перенесення строків сплати платником
податків його грошових зобов'язань або
податкового боргу під проценти, розмір
яких дорівнює розміру пені,
визначеному п. 129.4 ст. 129 цього Кодексу.
Платник податків, який звернувся про
розстрочення грошових зобов'язань
вважається таким, що узгодив суму
такого грошового зобов'язання (п. 100.2)
Розстрочені суми грошових зобов'язань
або податкового боргу погашається
рівними частками починаючи з місяця, що
настає за тим місяцем, у якому прийнято
рішення про надання такого
розстрочення (п. 100.6).

Отже, відповідно ст. 31-33, 100 Податкового
кодексу України відповідач
зобов'язаний сплачувати розстрочені
суми в порядку і у встановлені цим
Кодексом перенесені строки.

В п.п. 100.12.2 п. 100.12 ст. 12 Податкового
кодексу України закріплено дострокове
розірвання договору про розстрочення з
ініціативи податкового у випадку,
зокрема, якщо платник податків порушує
умови погашення розстрочення
грошового зобов'язання чи податкового
боргу.

Через вказане порушення умов договору
Дніпропетровською ОДПІ 02.12.2013р.
прийнято рішення №9 та №12 про
скасування рішень про розстрочення
грошових зобов'язань та про
розстрочення податкового боргу.

Згідно п. 4.5 затвердженого наказом ДПА
України від 24.12.2010р. № 1036 Порядку
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу)
платників податків, рішення про
скасування раніше прийнятого рішення
про розстрочення є підставою для
дострокового розірвання договору. У п.
100.13 ст. 100 Податкового кодексу України
закріплено встановлення порядку
розстрочення грошових зобов'язань або
податкового боргу платника податків
центральним органом державної
податкової служби.

Відповідно до п. 5.3 договорів про
розстрочення відповідач зобов'язаний
був від дня розірвання договору
сплатити невнесеного розстроченого
зобов'язання (боргу) та суму процентів,
нарахованих за фактичний строк
користування розстроченням, що
відповідає положенням ст. 31 - 33, 100
Податкового кодексу України, відносно
визначення обов'язку платника погасити
розстрочений податок в порядку і у
встановлений цим Кодексом перенесений
договором строк.

Пунктом 49.2. ст. 49 Податкового кодексу
України встановлено, платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п.57.1. ст.57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Стаття 203 Податкового кодексу України
встановлює порядок надання податкової
декларації та строки розрахунків з
бюджетом (стосовно податку на додану
вартість) : податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця (п.203.1.); платник
податку зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації (п.203.2.).

Відповідно до ст. 126 Податкового
кодексу України (порушення правил
сплати (перерахування) податків), у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу (п.126.1.).

30.09.2013р. відповідачем подано податкову
декларацію з податку на додану
вартість № .

19.11.2013р. відповідачем подано податкову
декларацію з на додану вартість №
.

11.12.2013р. відповідачем подано податкову
декларацію на додану вартість №
.

08.01.2014р. відповідачем подано податкову
декларацію на додану вартість №
.

11.01.2014р. відповідачем подано
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок № .

30.01.2014р. відповідачем подано податкову
декларацію з податку на додану
вартість № .

13.03.2014р. Відповідачем подано податкову
декларацію з податку на прибуток №
.

При несплаті зобов'язання у
встановлений строк виникає податковий
борг, який, згідно пп. 14.1.175 ст. 14 Кодексу,
становить сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій з їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк.

Таким чином, вищевказана
заборгованість відповідача становить
узгоджене грошове зобов'язання та
внаслідок його несплати - податковий
борг.

Згідно п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.4. ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи положення ст. 59 Податкового
кодексу України Дніпропетровською
ОДПІ було складено податкову вимогу №
37-19 від 04.07.2013 р. та надіслано на адресу
відповідача поштою - листом з
повідомленням про вручення, яке 10.07.2013
р. отримано відповідачем, що
підтверджується копією поштового
повідомленням про вручення доданого до
позовної заяви.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Проте, не зважаючи на вжиті податковим
органом заходи, податковий борг
залишився не сплаченим відповідачем.

Згідно ст.ст. 67, 68 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори у порядку і у розмірах,
встановлених законом, неухильно
додержуватися Конституції України та
законів України.

Органи державної податкової служби,
відповідно до пп.20.1.18 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України, мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно п.95.1. ст. 95 Податкового кодексу
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направлено до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, які
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпропетровсьої об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області -
задовольнити.

Стягнути з рахунків платника податків
Приватного сільськогосподарського
підприємства «Заготзерно» (код за
) у банках, обслуговуючих
такого платника податків, на користь
бюджету в рахунок погашення
податкового боргу в сумі 183417, 68 грн. (сто
вісімдесят три тисячі чотириста
сімнадцять гривень шістдесят вісім
копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений
24.10.2014р.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 24.10.2014р. Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
П.О.Борисенко
П.О.Борисенко
І.В.Калита