Справа № 522/13266/14-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

28 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 522/13266/14-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Загороднюк В.І.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційними скаргами
Виконавчого комітету Одеської міської
ради, Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради на
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 12 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Жилстройсервіс-2» до Виконавчого
комітету Одеської міської ради,
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради про визнання дій
та акту протиправними, скасування та
визнання протиправним рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«Жилстройсервіс-2» звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради, Виконавчого
комітету Одеської міської ради, з
урахуванням уточнень позовних вимог,
просить визнати дії Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради по складанню Акту від 17
квітня 2014 року та сам Акт відносно ТОВ
«Жилстройсервіс-2» протиправними;
визнати рішення Виконавчого комітету
Одеської міської ради №109 від 12 червня
2014 року в частині відносно ТОВ
«Жилстройсервіс-2» (п.3 Додатку 1 до
Рішення) протиправним та рішення в цій
частині скасувати.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 12 серпня 2014 року
адміністративний - позов задоволено.
Визнано дії Комісії з визначення
розміру та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради щодо складанню
акту та сам Акт від 17 квітня 2014 року
відносно ТОВ «Жилстройсервіс-2»
протиправними. Визнано рішення
Виконавчого комітету Одеської міської
ради №109 від 12 червня 2014 року в частині
відносно ТОВ «Жилстройсервіс-2» (п.3
Додатку 1 до Рішення) протиправним та
рішення в цій частині скасовано.

В апеляційних скаргах Виконавчого
комітету Одеської міської ради,
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційних скарг Виконавчого
комітету Одеської міської ради,
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційних скарг, судова
колегія вважає, що апеляційні скарги
не підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

17 квітня 2014 року Комісією з визначення
розміру та відшкодування збитків
власникам землі, землекористувачам
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради було складено та
підписано Акт Комісії від 17 квітня 2014
року. Підставою для прийняття
зазначеного акту, було зазначено те, що
на підставі дозволу №1 ІДАБК на
виконання будівельних робіт ТОВ
«Жилстройсервіс-2» з 21 січня 2008 року
розпочато будівництво 24-поверхового
оздоровчого комплексу за адресою: м.
Одеса, Французький бульвар, 60/1 та під
вказане будівництво позивачем
використано земельну ділянку площею
0,4361 га згідно державного акту серія ЯГ
№950729 та земельні ділянки площею 0,5130 га
та 0,1510 га, на які були відсутні
правовстановлюючі документи. Далі,
Комісією було зазначено, що відповідно
до договору оренди землі,
зареєстрованого в управлінні
Держкомзему у м. Одеса 21 вересня 2011 року
за №00069, позивачу надано у
користування земельні ділянки
загальною площею 0,6640 га. Підсумовуюче
вищевикладене, Комісія зробила
висновок, що ТОВ «Жилстройсервіс-2» в
період з 21 січня 2008 року по 21 вересня 2011
року використовувало земельні ділянки
загальною площею 0,6640 га без
правовстановлюючих документів.
Посилаючись на п.3.4. Положення про
комісію з визначення розміру та
відшкодування власникам землі та
землекористувачам, затвердженого
рішенням Виконавчого комітету
Одеської міської ради від 15 серпня 2013
року №302, Комісія вирішила, що розмір
збитків, нанесених ТОВ
«Жилстройсервіс-2» територіальній
громаді м. Одеси в особі Одеської
міської ради, у вигляді неодержаного
доходу, який міг би одержати власник
земельної ділянки, але не одержав
внаслідок її тимчасового зайняття та
використання без правовстановлюючих
документів за період з 01 червня 2011 року
по 20 вересня 2011 рік складає 14 827,46 грн.

Рішенням Виконавчого комітету
Одеської міської ради №109 від 12 червня
2014 року було затверджено акти Комісії
від 14 лютого 2014 року, 17 квітня 2014 року та
30 травня 2014 року, заподіяних внаслідок
незаконного використання земельних
ділянок, згідно з переліком (додаток 1),
та зобов'язано відповідних суб'єктів
господарювання сплатити відповідні
збитки. У п.3 додатку 1 до вищевказаного
рішення №109 від 12 червня 2014 року,
зазначено в акті Комісії від 17 квітня
2014 року суму збитків в розмірі 14 827,46
грн., адресу земельної ділянки та її
цільове призначення, а також суб'єкта
господарювання - ТОВ
«Жилстройсервіс-2».

Вказаним актом Комісії від 17 квітня 2014
року та рішенням Виконавчого комітету
Одеської міської ради №109 від 12 червня
2014 року фактично зобов'язано позивача
сплатити збитки у вигляді упущеної
вигоди.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що спірні акт від 17
квітня 2014 року та рішення №109 від 12
червня 2014 року прийняті відповідачами
з численними порушеннями
законодавства України, необґрунтовано
та упереджено.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Земельного кодексу України,
Цивільного кодексу України, Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

В апеляційних скаргах Виконавчого
комітету Одеської міської ради та
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради вказується, що
рішення суду першої інстанції є
неправильним, оскільки оскаржувані акт
та рішення прийняті правомірно, так як
позивачем в період з 21 січня 2008 року по
21 вересня 2011 року земельні ділянки
загальною площею 0,6640 га
використовувалися без
правовстановлюючих документів, тому
апелянти вважають, що постанову суду
першої інстанції необхідно скасувати,
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 12 Земельного кодексу
України, до повноважень сільських,
селищних. міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить, зокрема:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
викуп земельних ділянок для суспільних
потреб відповідних територіальних
громад сіл, селищ, міст; організація
землеустрою; координація діяльності
місцевих органів земельних ресурсів;
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; обмеження,
тимчасова заборона (зупинення)
використання земель громадянами і
юридичними особами у разі порушення
ними вимог земельного законодавства;
підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
відповідно до цього Кодексу;
встановлення та зміна меж районів у
містах з районним поділом;
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок;
внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст; вирішення земельних
спорів; вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 83 Земельного кодексу
України, землі, які належать на праві
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають: усі
землі в межах населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної та
державної власності; земельні ділянки,
на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
комунальної власності незалежно від
місця їх розташування. Земельні
ділянки державної власності, які
передбачається використати для
розміщення об'єктів, призначених для
обслуговування потреб територіальної
громади (комунальних підприємств,
установ, організацій, громадських
пасовищ, кладовищ, місць знешкодження
та утилізації відходів, рекреаційних
об'єктів тощо), а також земельні
ділянки, які відповідно до
затвердженої містобудівної
документації передбачається включити
у межі населених пунктів, за рішеннями
органів виконавчої влади передаються у
комунальну власність.

Частиною 5 ст. 83 Земельного кодексу
України передбачено, що територіальні
громади набувають землю у комунальну
власність у разі: передачі їм земель
державної власності; відчуження
земельних ділянок для суспільних
потреб та з мотивів суспільної
необхідності відповідно до закону;
прийняття спадщини; придбання за
договором купівлі-продажу, ренти,
дарування, міни, іншими
цивільно-правовими угодами; виникнення
інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно до ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в
матеріалах справ відсутні будь-які
докази відносно того, що територіальна
громада м. Одеси в особі Одеської
міської ради є власником земельних
ділянок загальною площею 0,6640 га, які
знаходяться за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, 60/1, тобто, що
вказані ділянки знаходяться у
комунальній власності.

Поряд з цим, слід зазначити, що для
застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки; збитків; причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками; вини. При цьому, за
відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Відповідно ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу
України встановлено, що збитками є
доходи, які є особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.2 ст. 152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Пункт «д» ч.1 ст. 156 Земельного кодексу
України встановлює, що власникам землі
та землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні внаслідок
неодержання доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки.

Відповідно до п.1 Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, затвердженого
постановою КМУ від 19 квітня 1993 року №284,
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
вилученням (викупом) та тимчасовим
зайняттям земельних ділянок та
неодержанням доходів у зв'язку з
тимчасовим невикористанням земельних
ділянок.

Згідно п.3 цього Порядку відшкодуванню
підлягають збитки власників землі і
землекористувачів, у тому числі
орендарів, включаючи і неодержані
доходи, якщо вони обґрунтовані. При
цьому зазначено, що неодержаний доход -
це доход, який міг би одержати власник
землі, землекористувач, у тому числі
орендар, із земельної ділянки і який
він не одержав внаслідок її вилучення
(викупу) або тимчасового зайняття,
обмеження прав, погіршення якості
землі або приведення її у
непридатність для використання за
цільовим призначенням у результаті
негативного впливу, спричиненого
діяльністю підприємств, установ,
організацій та громадян.

Пунктом п.5 вказаного Порядку
передбачено, що збитки відшкодовуються
власникам землі і землекористувачам, у
тому числі орендарям, підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами, що їх заподіяли, за
рахунок власних коштів не пізніше
одного місяця після затвердження актів
комісій.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що оскільки докази того, що
вищевказані земельні ділянки
знаходяться у комунальній власності
відсутні, то підстави для стягнення
збитків на користь територіальної
громаді м. Одеси в особі Одеської
міської ради, які нараховані позивачу
на підставі Акту від 17 квітня 2014 року та
рішення №109 від 12 червня 2014 року, - також
відсутні.

Відповідно до п.2 Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, затвердженого
постановою КМУ від 19 квітня 1993 року №284,
розміри збитків визначаються
комісіями, створеними Київською та
Севастопольською міськими, районними
державними адміністраціями,
виконавчими комітетами міських (міст
обласного значення) рад. До складу
комісій включаються представники
Київської, Севастопольської міських,
районних державних адміністрацій,
виконавчих комітетів міських (міст
обласного значення) рад (голови
комісій), власники землі або
землекористувачі (орендарі), яким
заподіяні збитки, представники
підприємств, установ, організацій та
громадяни, які будуть їх
відшкодовувати, представники
державних органів земельних ресурсів і
фінансових органів, органів у справах
містобудування і архітектури та
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських (міст районного
значення) рад. на території яких
знаходяться земельні ділянки.
Результати роботи комісій
оформляються відповідними актами, що
затверджуються органами, які створили
ці комісії.

З матеріалів справи вбачається, що
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради прийнято рішення №564 від 11 серпня
2011 року (зі змінами, внесеними
рішеннями виконкому №231 від 21 червня
2012 року, №506 від 13 грудня 2012 року, №204
від 30 травня 2013 року, №302 від 15 серпня
2013 року), згідно якого було створено
комісію з визначення розміру та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам та затверджено її
склад та Положення про комісію з
визначення розміру та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам.

Рішенням Виконавчого комітету
Одеської міської ради №204 від 30 травня
2013 року вищевказані склад комісії з
визначення розміру та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам (Додаток1) та
Положення про комісію з визначення
розміру та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
були викладені у новій редакції
(Додаток 2).

Згідно п.п.2.6,2.7 Додатку 2 Комісія
розглядає заяви про визначення розміру
збитків від громадян, органів
державної влади, органів внутрішніх
справ, прокуратури, суду, підприємств,
установ та організацій всіх форм
власності з питань, віднесених до її
компетенції, що направляються на
адресу Комісії разом з відповідними
матеріалами. При цьому, до заяви
додаються: документ, що посвідчує право
власності (користування) на земельну
ділянку; документ, який підтверджує
право власності на нерухоме майно
(будівлю, споруду, інше), у разі
необхідності; свідоцтво про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності у разі необхідності; акт,
який встановлює порушення земельного
чи екологічного законодавства (за
наявності).

Слід зазначити, що суду не були надані
докази щодо подання такої заяви з
відповідними документи, що посвідчують
право власності (користування) на
земельні ділянки загальною площею 0.6640
га, які знаходяться за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, 60/1, що також
підтверджує відсутність доказів
наявності права комунальної власності
територіальної громади м. Одеси в особі
Одеської міської ради на вказані
земельні ділянки.

Крім того, згідно Додатку 1, до складу
комісії також включаються, зокрема,
представник підприємства, установи,
організації та громадяни, які будуть
відшкодовувати відповідні збитки.

Пунктами 2.4.2, 2.8 Додатку 2 передбачено
що, секретар комісії здійснює
повідомлення членів Комісії про її
засідання. Матеріали розглядаються в
присутності суб'єкта, відносно якого
вони надійшли. У разі відсутності цієї
особи (її представника) матеріали
можуть бути розглянуті лише у випадках,
коли є підтвердження про своєчасне її
сповіщення стосовно місця та часу
розгляду матеріалів.

В матеріалах справи відсутні докази
щодо сповіщення позивача стосовно
місця та часу розгляду матеріалів, що, в
свою чергу, позбавило позивача прав
бути членом цієї Комісії, приймати
участь у відповідному засіданні
Комісії, надати докази та/або пояснення
щодо відсутності його вини або
протиправної поведінки тощо.

Поряд з цим, слід зазначити, що колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції відносно того, що сам
факт отримання дозволу на виконання
будівельних робіт позивачем не
означає, що ТОВ «Жилсгройсервіс-2»
автоматично та саме з 21 січня 2008 року
розпочало будівництво 24-поверхового
оздоровчого комплексу за адресою: м.
Одеса, Французький бульвар, 60/1, що
позивач здійснював таке будівництво
саме в період з 21 січня 2008 року по 21
вересня 2011 року та, що це товариство
використовувало саме земельні ділянки
площею 0,5130 га та 0,1510 га та саме у цей
час.

Судова колегія звертає увагу на те, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
належні та допустимі докази відносно
використання позивачем зазначених
земельних ділянок в період з 21 січня 2008
року по 21 вересня 2011 року, що вказує на
відсутність в його діях протиправної
поведінки.

Крім того, ст. 156 Земельного кодексу
України містить вичерпний перелік
підстав відшкодування збитків, та
серед цього переліку відсутня така
підстава для відшкодування збитків, як
відшкодування збитків за тимчасове
зайняття та використання без
правовстановлюючих документів
земельної ділянки.

Враховуючи все вищевказане, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог, оскільки оскаржувані
Акт Комісії від 17 квітня 2014 року та
рішення Виконавчого комітету Одеської
міської ради №109 від 12 червня 2014 року
прийняті неправомірно та підлягають
скасуванню.

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують,
відповідно, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Виконавчого
комітету Одеської міської ради,
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради залишити без
задоволення, а постанову Приморського
районного суду м. Одеси від 12 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв