Справа № 816/2883/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2883/14

Полтавський окружний адміністративний
суд колегією у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

суддів - Кукоби О.О. , Сич С.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання - Лі
Н.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідачів - Даценко
Л.В., Яковенко О.В.,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області , Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області , Державного реєстратора
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області Даньшіної Аліни
Віталіївни, Державної реєстраційної
служби України, третя особа, яка не
заявляє позовних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - ОСОБА_6
про скасування рішення державного
реєстратора, -

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області , Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області ,
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області Даньшіної Аліни Віталіївни про
скасування Рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Сидорчука Андрія Вікторовича від 11.10.2013
№6705324 .

В обґрунтування свої вимог позивач
посилався на те, що Рішенням
Октябрського районного суду м. Полтави
від 20.02.2013 у справі № 2/554/305/2013 було
визнано за ОСОБА_6 право власності на
гараж, що знаходиться в автогаражному
колективі «Сади», АДРЕСА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 На підставі вказаного рішення
Реєстраційною службою Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області 11.10.2013 прийнято
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень щодо реєстрації за
ОСОБА_6 права власності на вказаний
об'єкт нерухомого майна. Проте рішенням
Апеляційного суду Полтавської області
від 13.02.2014 рішення Октябрського
районного суду м.Полтава від 20.02.2013 №
2/554/305/2013 було скасоване.

01 червня 2014 року позивач звернувся до
Полтавського міського управління
юстиції із заявою про внесення запису
до Державного реєстру речових прав про
скасування державної реєстрації за
ОСОБА_6 прав на об'єкт нерухомого майна,
а саме гараж НОМЕР_1 в автогаражному
кооперативі «Сади» за адресою АДРЕСА_1

Листом за вих.№5б1/022-09 від 13.06.2014
Реєстраційна служба Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області повідомила ОСОБА_1
про те, що остання не має встановлених
законодавством повноважень для
внесення запису до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
скасування державної реєстрації прав
власності лише на підставі заяви
позивача.

ОСОБА_1 наголошував на тому, що діючим
законодавством, а саме Порядком
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 №1141, закріплено, що
скасування запису про реєстрацію права
власності можливе лише у випадку
скасування рішення державного
реєстратора про реєстрацію права
власності на підставі відповідного
рішення суду.

Відтак, оскільки на даний час відсутні
підстави для реєстрації за ОСОБА_6
права власності на гараж, що
знаходиться в автогаражному колективі
«Сади», АДРЕСА_1, (згідно з рішенням
Апеляційного суду Полтавської області
від 13.02.2014 у справі № 2/554/305/2013) та
відсутністю повноважень у
Реєстраційної служби самостійно
скасовувати запис про державну
реєстрацію права власності, позивач
звернувся з позовною вимогою про
скасування рішення про таку
реєстрацію в судовому порядку.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014 було
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача ОСОБА_6.

Крім того, ухвалою Полтавського
окружного адміністративного суду від
06.10.2014 було залучено до участі у справі
в якості другого відповідача Державну
реєстраційну службу України.

Позивач в судовому засіданні свої
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідачів,
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області та
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції, проти
позову заперечувала, просила відмовити
у його задоволенні. В обґрунтування
своїх заперечень посилалась на те, що
18.09.2013 ОСОБА_6 заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень щодо
реєстрації права власності на гараж за
адресою м. Полтава, авто гаражний
колектив «Сади», НОМЕР_1 було подано
разом з усіма належно оформленими
документами, що вимагаються чинним
законодавством. Відтак, підстави для
відмови у прийнятті рішення та
проведення вказаної реєстрації у
державного реєстратора прав на
нерухоме майно були відсутні. З огляду
на викладене, рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
11.10.2013 №6705324 було законним,
обґрунтованим, відповідало вимогам
чинного законодавства та прийнято
відповідно до норм закону.

Представник відповідача, Державної
реєстраційної служби України, проти
позову також заперечував, просив
відмовити у його задоволенні,
посилаючись на правомірність
оскаржуваного рішення. Зазначав, що при
подачі документів на державну
реєстрацію речових прав на спірне
нерухоме майно ОСОБА_6 було подано
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 20.02.2013 з відміткою про
набранням ним законної сили, а тому
підстав для відмови у державній
реєстрації прав на нерухоме майно на
момент звернення у державного
реєстратора не було. Разом з тим, згідно
чинного законодавства, Укрдержреєстр,
як центральний орган виконавчої влади,
не наділений повноваженнями щодо
скасування записів про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно, а тому останній є неналежним
відповідачем і не може відповідати за
даним позовом.

Представник третьої особи, ОСОБА_6,
проти позову заперечувала, просила суд
відмовити у його задоволенні,
посилаючись на законність та
обґрунтованість Рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Сидорчука Андрія Вікторовича від 11.10.2013
№6705324. У ході розгляду справи також
просила суд зупинити провадження у
даній справі у зв'язку з тим, що ОСОБА_6
було оскаржено в касаційному порядку
рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 13.02.2014, яким скасовано
рішення Октябрського районного суду
м.Полтава від 20.02.2013 № 2/554/305/2013. Як на
думку останньої, достатніх підстав для
подання позовної заяви ОСОБА_1 про
скасування рішення державного
реєстратора про державну реєстрацію
права власності за ОСОБА_6 на об'єкт
нерухомого майна - гараж НОМЕР_1 в авто
гаражному колективі «Сади» за адресою
АДРЕСА_1 та її розгляд в
адміністративному судочинстві немає,
оскільки остаточне рішення про
визнання за ОСОБА_6 права власності на
спірний об'єкт нерухомості (гараж) ще не
прийнято. Наголошувала на тому, що
оскаржуваним рішенням №6705324 від 11.10.2013
не порушено жодних прав, свобод та
інтересів ОСОБА_1, оскільки жодного
відношення до спірного гаражу позивач
не має, зокрема у ОСОБА_1 відсутній будь-
який правовстановлюючий документ на
вказаний гараж. Крім того,
стверджувала, що оскаржуване рішення
суду прийнято правомірно, на підставі
рішення суду про визнання права
власності за ОСОБА_6, яке набрало
законної сили, тобто згідно вимог
Закону України «Про державну
реєстрацію речовий прав на нерухоме
майно та їх обтяження» від 01.07.2004 №1952-IV,
відтак останнє скасуванню не підлягає.

Відповідач, державний реєстратор
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області Даньшіна Аліна
Віталіївна, в судове засідання не
з'явилась, повідомлена належним чином
про час та місце розгляду справи,
причини неявки суду не повідомила,
ставлення до позову не висловила.

Відповідно до ч.4. ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних в ній
доказів, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, встановив
наступні факти та відповідні
правовідносини.

20 лютого 2013 року Октябрським районним
судом м. Полтави, за результатами
розгляду цивільної справи за позовом
ОСОБА_6 до Виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради,
третя особи ОСОБА_9, ОСОБА_10, авто
гаражний колектив «Сади» про визнання
права власності, було винесено рішення,
яким за ОСОБА_6 визнано право власності
на гараж, що знаходиться в авто
гаражному колективі «Сади», АДРЕСА_1.
(а.с.13)

На виконання вимог чинного
законодавства України 18.09.2013 року
ОСОБА_6 звернулась до Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області з метою державної реєстрації
права власності на зазначене нерухоме
майно із відповідною заявою, до якої
додала рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 02.02.2013 р., технічний
паспорт, виданий 08.08.2013 р. ПП Полтавське
БТІ "Інвентарізатор", паспорт, довідку
про присвоєння ідентифікаційного
номеру, квитанцію про сплату
державного мита, про що свідчить копія
картки прийому заяви № 5986085, яка
перебуває в матеріалах справи.

11 жовтня 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Сидорчуком А.В., Державної
реєстраційної служби України за
наслідками розгляду заяви ОСОБА_6 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, прийнятої 18.09.2013 р., було
прийнято рішення провести державну
реєстрацію права приватної власності
на гараж, що розташований у м. Полтаві,
автогаражний кооператив "Сади", гараж
АДРЕСА_1 за суб'єктом: ОСОБА_6 та
відкрити розділ у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно та
реєстраційну справу на обєкт
нерухомого майна, про що внесено
відповідний запис до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень та
підтверджується копією Витягу з цього
реєстру від 15 жовтня 2013 року за
індексним номером 10865559, який залучений
до матеріалів справи.

В подальшому Рішенням Апеляційного
суду Полтавської області від 13 лютого
2014 року, прийнятим за наслідками
розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 20.10.2013 року, було скасовано
в повному обсязі рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 20 лютого
2013 року та ухвалено нове рішення, яким
відмовлено за пезпідставністю в
задоволенні позову ОСОБА_6 до
виконавчого комітету Октябрської в м.
Полтаві ради, терті особи- ОСОБА_2,
ОСОБА_10, автогаражний кооператив "Сади"
про визнання права власності в порядку
спадкування.

Згідно довідки обслуговуючого
кооперативу «Автогаражний колектив»
«Сади» (ОКАГК «Сади») від 09.06.2014 №572,
ОСОБА_1 є членом вказаного кооперативу,
який розташований за адресою АДРЕСА_1.
Будівництво гаражу було дозволено
рішенням Октябрського виконкому №134
від 1988 року. Вищевказаний гараж ОСОБА_1
побудував самостійно , заборгованості
по оплаті встановлених платежів і за
використанням електроенергії ОСОБА_1
станом на 09.06.2014 не має. В правління ОК
АГК «Сади» від членів родини та інших
осіб, які претендують на долю
власності, заяви не надходили. (а.с.8)

01 червня 2014 року позивач звернувся до
Полтавського міського управління
юстиції з проханням про внесення
запису до Державного реєстру прав про
скасування державної реєстрації прав
власності ОСОБА_6 на об'єкт нерухомого
майна гараж НОМЕР_1 в авто гаражному
кооперативі «Сади» за адресою АДРЕСА_1.
В обґрунтування вказаного клопотання
позивач посилався на вказане вище
Рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 13 лютого 2014 року у справі
№2/554/305/2013, яким фактично скасовано
встановлене за ОСОБА_6 право власності
на спірний гараж. (а.с.12)

Листом за вих.№561/022-09 від 13.06.2014 року
Реєстраційна служба Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області повідомила
позивача про те, що згідно до ч.2 ст.26
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Відповідно до п.41 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
Постановою КМУ від 26.10.2011р. №1141,
державний реєстратор вносить записи до
Державного реєстру прав про скасування
державної реєстрації прав у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення державного реєстратора про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. Внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
здійснюється державним реєстратором
за заявою, форми та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

З посиланням на положення Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», Реєстраційна служба
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області зазначила,
що вона не має встановлених
законодавством повноважень для
внесення запису до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
скасування державної реєстрації прав
на підставі листа ОСОБА_1 (а.с.10)

З огляду на викладені вище фактичні
обставини, позивач дійшов висновку, що
діючим законодавством закріплено, що
скасування запису про державну
реєстрацію права власності можливе
лише у випадку скасування судом
рішення державного реєстратора про
реєстрацію права власності. Тому
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про
скасування Рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Сидорчука Андрія Вікторовича від 11.10.2013
№6705324.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку правомірності позовних
вимог за вищевказаними критеріями, суд
приходить до наступних висновків.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації, та їх обтяжень
визначено Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень частини 2
статті 9 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державний
реєстратор: приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав;
відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи; веде реєстраційні
справи щодо об'єктів нерухомого майна;
присвоює реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації, тощо.

Частиною 4 статті 9 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації.

Пунктом 1 наказу Міністерства
юстиції України від 02.04.2013 року № 607/5
"Про заходи щодо взаємодії органів
державної реєстрації прав та їх
посадових осіб", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02.04.2010 р.
за № 534/23066 /у редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин/
встановлено, що у разі подання до
структурних підрозділів головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, а також районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, заяви про державну
реєстрацію права власності та/або
інших речових прав на нерухоме майно
(далі - речові права), що виникають на
підставі рішення суду, що набрало
законної сили, де однією із сторін є
юридична особа, та/або інший суб'єкт
господарювання, та/або фізична особа -
підприємець; а також у випадку подання
рішення суду, що набрало законної сили,
про зобов'язання органу державної
реєстрації прав та/або державного
реєстратора речових прав на нерухоме
майно органу державної реєстрації прав
вчинити дії щодо реєстрації,
скасування реєстрації речових прав на
нерухоме майно або скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно з відповідною заявою
або без неї щодо вищезазначених
речових прав державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно,
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
проводяться державними реєстраторами
прав на нерухоме майно Укрдержреєстру
відповідно до додатка до цього наказу.

Частиною 1 статті 19 вказаного Закону
встановлено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі: 1)
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом; 2) свідоцтв про
право власності на нерухоме майно,
виданих відповідно до вимог цього
Закону; 3) свідоцтв про право власності,
виданих органами приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 4) державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом; 5) рішень судів,
що набрали законної сили; 6) інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Пунктом 26 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), також визначено, що для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Згідно підпункту 10 пункту 27 Порядку, до
переліку документів, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно,
віднесено рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Процедуру прийняття і розгляду заяв
щодо внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, перелік документів,
необхідних для внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав, права та обов'язки
суб'єктів, що є учасниками зазначеної
процедури, визначено Порядком
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, знесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 12.12.2011
№ 3502/5 (далі - Порядок).

Пунктом 2.6 Порядку встановлено, що для
внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів Державного реєстру прав
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Інших підстав для скасування записів
про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно законодавством не
передбачено.

Пунктом 2 статті 26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав, до
Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Згідно з пунктом 41 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор
вносить записи до Державного реєстру
прав про скасування державної
реєстрації прав у разі скасування на
підставі рішення суду рішення
державного реєстратора про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Як було зазначено, оскаржуваним
рішенням відповідача 11 жовтня 2013 року
на підставі Рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 20.02.2013 у
справі № 2/554/305/2013, було зареєстровано
за ОСОБА_6 право власності на об'єкт
нерухомого майна, а саме гараж, що
знаходиться в авто гаражному колективі
«Сади», АДРЕСА_1.

Разом з тим, судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 13 лютого 2014
року за апеляційною скаргою ОСОБА_1
було скасовано рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 20 лютого
2013 року. Вказане рішення набрало
законної сили з моменту його
проголошення.

Таким чином, на даний час судом
апеляційної інстанції скасовано
рішення, яким за ОСОБА_6 було
встановлено право власності на спірний
об'єкт нерухомого майна та на підставі
якого 11 жовтня 2013 року прийнято Рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень з індексним номером 6705324, а
також внесено відповідний запис до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав та
їх обтяжень.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що на даний час відпали
законні підстави для реєстрації за
ОСОБА_6 права власності на вказаний
спірний гараж, а тому оскаржуване
рішення №6705324 від 11.10.2013 підлягає
скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які
свідчать про обґрунтованість
оскаржуваного рішення, покладено на
відповідачів.

В даному випадку відповідачі не довели
обґрунтованість своїх заперечень та
не надали доказів в спростування
вищевикладеного, на відміну від
позивача, який довів правомірність
вимог, заявлених у позові.

Таким чином, суд перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області,
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області, Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області Даньшіної
Аліни Віталіївни, Державної
реєстраційної служби України, третя
особа, яка не заявляє позовних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
ОСОБА_6, про скасування рішення
державного реєстратора - задовольнити.

Скасувати Рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Сидорчука Андрія Вікторовича від 11.10.2013
№6705324.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору в сумі 73,08 грн (сімдесят
три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 10
листопада 2014 року.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький суддя
суддя О.О. Кукоба С.С. Сич