Справа № 2а/0370/2236/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/7690/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 14
серпня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 січня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотий Екватор" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Золотий Екватор"
звернулось до суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
скасування постанови від 05.06.2012 №1215 про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів", у розмірі 580 398,34 грн.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю оскаржуваної постанови
як такої, що прийнято на підставі
хибних висновків акту перевірки щодо
порушення товариством з обмеженою
відповідальністю "Золотий Екватор"
вимог законодавства про захист прав
споживачів.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2013
року, позов задоволено: скасовано
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
від 05.06.2012 №1215.

У поданій касаційній скарзі Інспекція
з питань захисту прав споживачів у
Донецькій області із посиланням на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
просила скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 20.03.2012 посадовими
особами Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
проведено перевірку дотримання
законодавства про захист прав
споживачів на АЗС №4 товариства з
обмеженою відповідальністю "Золотий
екватор" (Донецька обл., м. Курахове,
промислова зона, 63/1), за результатами
якої складено акт перевірки від 20.03.2012
№000029.

Перевіркою встановлено факт
реалізації товару - нафтопродуктів без
належного попереджувального
маркування та без інформації про
правила і умови безпечного його
використання; факт реалізації
продукції без необхідної доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про товар для споживачів; факт
реалізації продукції , що підлягає
обов'язковій сертифікації в Україні, з
використанням документів, згідно з
якими продукцію передано на
реалізацію, у яких відсутні
реєстраційні номери сертифіката
відповідності або свідоцтва про
визнання відповідності та/або
декларації про відповідність.

На підставі акту перевірки від 20.03.2012
№000029 Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області
прийнято постанову від 05.06.2012 №1215,
згідно з якою до товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор" на
підставі пунктів 3, 6, 7 частини першої
статті 23 Закону України "Про захист
прав споживачів" накладено штраф у
розмірі 580 398,34 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
протиправності постанови від 05.06.2012
№1215 як такої, що прийнято на підставі
хибних висновків акту перевірки щодо
порушення позивачем вимог
законодавства про захист прав
споживачів.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини
першої статті 23 Закону України "Про
захист прав споживачів" у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за:

реалізацію небезпечного товару
(отрути, пестицидів, вибухо- і
вогненебезпечних речовин тощо) без
належного попереджувального
маркування, а також без інформації про
правила і умови безпечного його
використання - у розмірі ста відсотків
вартості одержаної для реалізації
партії товару, але не менше двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 9 Правил
роздрібної торгівлі нафтопродуктами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.1997 №1442, у разі
продажу нафтопродуктів вітчизняного
та іноземного виробництва суб'єкт
господарської діяльності зобов'язаний
забезпечити надання покупцям
державною мовою доступної та
достовірної і своєчасної інформації
про ці товари, а саме: назва нормативних
документів, вимогам яких повинен
відповідати товар; перелік основних
споживчих властивостей товару; ціна та
умови придбання товару;

дата виготовлення; гарантійні
зобов'язання виготівника; правила та
умови ефективного використання товару;
термін служби (придатності) товару, дії
покупця після закінчення цього
терміну, а також про можливі наслідки в
разі невиконання цих дій; найменування
та адреса виготівника і підприємства,
яке здійснює його функції з приймання
претензій від покупця; сертифікація
товару.

Стосовно товарів, які за певних умов
можуть бути небезпечними для життя і
здоров'я покупця, його майна,
навколишнього природного середовища,
оператор (продавець) зобов'язаний
довести до відома покупця інформацію
про правила безпечного використання,
зберігання і утилізації цих товарів, а
також про наслідки їх шкідливого
впливу.

Судами попередніх інстанцій із
посиланням на докази, досліджені під
час судового розгляду справи,
встановлено, що 01.04.2011 директором
товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор"
прийнято наказ №27, відповідно до якого
передбачено необхідність забезпечення
наявності на кожній АЗС товариства
переліку документів, що наведені в
додатку №1 (ДСТУ, ГОСТ, методичні
вказівки тощо у загальній кількості 40
штук); вказані у додатку №1 документи
були в наявності на АЗС, що
перевірялась.

Колегія суддів погоджується із
позицією судів попередніх інстанцій
щодо необґрунтованості посилання
відповідача на необхідність
розміщення зазначеної інформації
безпосередньо в куточку споживача,
оскільки зазначена вимога щодо місця
розміщення інформації пунктом 9 Правил
роздрібної торгівлі нафтопродуктами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.1997 №1442, не
передбачена.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що можливість виконання обов'язку,
покладеного на позивача пунктом 9
Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами товариством з
обмеженою відповідальністю "Золотий
екватор" забезпечена; фактів ненадання
позивачем інформації споживачам
судами попередніх інстанцій не
встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із позицією судів
попередніх інстанцій щодо
недоведеності з боку відповідача факту
реалізації позивачем товару без
інформації про правила і умови
безпечного його використання та
реалізації продукції без необхідної
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про товар.

Судами попередніх інстанцій також
встановлено, що під час перевірки на
АЗС проводилась реалізація бензину А-80,
отриманого на підставі
товарно-транспортної накладної від
20.03.2012 №ПЗП0000830. Позивачем для
передвіки надано товарно-транспортну
накладну та сертифікати відповідності
№UA1.095.0077063-12 та №UA1.095.0077067-12 на бензин
А-80. У той же час, у зв'язку з чим, що за
інформацією Міністерства економічного
розвитку та торгівлі України
сертифікати відповідності №UA1.095.0077063-12
та №UA1.095.0077067-12 у Реєстрі системи
сертифікації УкрСЕПРО не
зареєстровані, Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області зроблено висновок про
реалізацію позивачем нафтопродуктів
без сертифікатів відповідності.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 23 Закону України "Про захист
прав споживачів" у разі порушення
законодавства про захист прав
споживачів суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі
ресторанного господарства, несуть
відповідальність за:

реалізацію продукції, що підлягає
обов'язковій сертифікації в Україні,
але у документах, згідно з якими її
передано на реалізацію, відсутні
реєстраційні номери сертифіката
відповідності або свідоцтва про
визнання відповідності, - у розмірі
п'ятдесяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що поставка позивачу
бензину А-80 здійснювалась товариством
з обмеженою відповідальністю
"Пром-Газ-Інвест" на виконання договору
купівлі-продажу від 30.09.2011 №505. При
поставці бензинку товариством з
обмеженою відповідальністю
"Пром-Газ-Інвест" до товару надавались,
у тому числі, сертифікати
відповідності. Таким чином,
товариством з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор"
реалізувався товар на підставі
документів, наданих постачальником
такого товару. При цьому, відсутність
реєстраційних номерів сертифіката
відповідності у документах, згідно з
якими товар передано на реалізацію,
Інспекцією не встановлено. Колегія
суддів погоджується із позицією судів
попередніх інстанцій в частині того, що
позивач не є суб'єктом
відповідальності за надання
постачальником товару недостовірних
щодо нього даних.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на обґрунтованість висновків
судів попередніх інстанцій щодо
протиправності постанови від 05.06.2012
№1215 як такої, що прийнято на підставі
хибних висновків акту перевірки щодо
порушення позивачем вимог
законодавства про захист прав
споживачів, та без урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 січня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: