Справа № 809/3453/14
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.
справа № 809/3453/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

за участю секретаря судового засідання
Драгомирецького І.М.

представника позивача: Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську - Кушніра О.В.,

представника відповідача: приватного
підприємства - Лабораторія наукових
досліджень і проектування економіки -
не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську до приватного
підприємства - Лабораторія наукових
досліджень і проектування економіки
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку наукових пенсій в
загальному розмірі 1 596,51 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківським окружним
адміністративним судом 28.10.2014 року
відкрито провадження у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську (надалі
по тексту також - позивач) до приватного
підприємства - Лабораторія наукових
досліджень і проектування економіки
(надалі по тексту також - відповідач)
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку наукових пенсій в
загальному розмірі 1 596,51 гривень.

Позов мотивовано тим, що відповідач в
порушення вимог Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
Порядку фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" до Пенсійного фонду
України, допустив заборгованість з
відшкодування витрат на виплату і
доставку наукових пенсій, виплачених
позивачем за рахунок коштів Пенсійного
фонду України у червні-серпні 2014 року
по 532,17 гривень щомісяця. Загальна сума
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
наукових пенсій з червня по серпень 2014
року складає 1 596,51 гривень.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Просив суд позов
задовольнити та стягнути з відповідача
на користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
наукових пенсій в загальному розмірі
1 596,51 гривень.

Представник відповідача у судове
засідання призначене на 10.11.2014 року не
з'явився. Поштове повідомлення-виклик
10.11.2014 року повернулося на адресу суду
із відміткою поштового зв'язку "за
закінченням терміну зберігання" (а.с.
16-17). Однак, відповідно даних Витягу із
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 27.10.2014 року місце реєстрації
відповідача значиться:
вул. Будівельників, 22, кв. 158, м.
Івано-Франківськ, 76018 (а.с. 10-11), тобто
адреса, за якою відправлено повістку
про виклик до суду та ухвалу про
відкриття провадження (а.с. 12, 14). Згідно
із частиною 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються
юридичним особам за адресою їх
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

За змістом частини 11 статті 35
коментованого Кодексу, у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яке не вручене адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином. Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідач повідомлений
належним чином про розгляд справи.

Відповідно до приписів частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Судом, за умови належного повідомлення
відповідача про розгляд справи у
відповідності до вимог частини 3 статті
33, частини 3 і 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, продовжено розгляд справи за
відсутності відповідача на підставі
частини 4 статті 128 коментованого
Кодексу.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши і оцінивши зібрані по
справі докази, в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального права, які врегульовують
спірні правовідносини, суд виходить з
таких підстав та мотивів.

Встановлено, що приватне підприємство -
Лабораторія наукових досліджень і
проектування економіки зареєстроване
як суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа (ідентифікаційний код
20532822), що підтверджується Витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 27.10.2014 року (а.с. 10-11).

ОСОБА_2, який відпрацював відповідний
стаж роботи у приватному підприємстві -
Лабораторія наукових досліджень і
проектування економіки відповідно до
Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність"
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську
призначено та виплачуються пенсії, як
науковим працівнику (а.с.
9, 24).

В червні, липні і серпні 2014 року позивач
виплатив ОСОБА_2 вказаний вид пенсії, в
якій частка до відшкодування
відповідача становить 532,17 гривень в
місяць. Загальна сума відшкодування
відповідачем фактичних витрат на
виплату і доставку наукових пенсій за
червень-серпень 2012 року становить 1 596,51
гривень.

Суд, у відповідності до вимог частини 1
статті 161 Кодексу адміністративного
судочинства України, вирішуючи яку
правову норму слід застосувати до
спірних правовідносин, зазначає, що при
вирішенні даної справи керується
нормами Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", інших
Законів та підзаконних
нормативно-правових актів в редакції,
чинній на момент врегулювання спірних
правовідносин.

В судовому засідання з'ясовано, що
суб'єкт наукової і науково-технічної
діяльності - ОСОБА_2 колишній працівник
відповідача, здобув у приватному
підприємстві - Лабораторія наукових
досліджень і проектування економіки
необхідний відповідний стаж роботи, що
поряд з іншим стажем дало йому право на
призначення пенсії науковим
працівникам у відповідності до статті
24 Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність".

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_2 виплачується пенсія, призначена
як науковому працівнику державних
небюджетних підприємств згідно із
Законом України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" (а.с. 9, 24).

Правові, організаційні та фінансові
засади функціонування і розвитку
науково-технічної сфери, створення
умови для наукової і науково-технічної
діяльності, забезпечення потреб
суспільства і держави у технологічному
розвитку, визначає Закон України "Про
наукову і науково-технічну діяльність".

Відповідно статті 4 Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
суб'єктами наукової і
науково-технічної діяльності є: вчені,
наукові працівники,
науково-педагогічні працівники, а
також наукові установи, наукові
організації, вищі навчальні заклади,
громадські організації у науковій та
науково-технічній діяльності (надалі
по тексту також - громадські наукові
організації).

За змістом статті 24 коментованого
Закону держава встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників, які
мають необхідний стаж наукової роботи,
пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів.

Пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", після досягнення
чоловіками віку 62 роки за
наявності стажу наукової роботи не
менш як 20 років, жінками - пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
наявності стажу наукової роботи не
менш як 15 років.

Різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів - за рахунок коштів
державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів - за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів, а також коштів
державного бюджету в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. При цьому за рахунок коштів
державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів - за рахунок коштів
цих установ, організацій та закладів.

Згідно статті 3 згаданого Закону
законодавство України про наукову і
науково-технічну діяльність
складається з цього Закону та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у процесі
здійснення такої діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України
за №372 від 24.03.2004 року затверджено
Порядок фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи (надалі по тексту також
- Порядок).

Порядок визначає механізм
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи (надалі по тексту також
- різниця у розмірі пенсії).

Відповідно пункту 2 Порядку за рахунок
коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
розмір витрат на фінансування різниці
у розмірі пенсії за рахунок коштів
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення про суму
витрат на фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної відповідно
до Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів.

Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.

Судом встановлено, що Управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківськ в лютому 2014 року
надіслано на адресу відповідача
супровідним листом №257/04 від 20.02.2014 року
повідомлення про суму витрат на
виплату пенсій, що становить різницю
між сумою пенсій, призначених
відповідно Закону України "Про наукову
і науково-технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за 2013 рік (а.с. 9, 24).
Вказане повідомлення отримане
відповідачем 27.02.2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, копія якого міститься в
матеріалах справи (зворотній бік а.с. 8).

На підставі даного повідомлення у
відповідача виник обов'язок
відшкодувати позивачу частини витрати
на виплату та доставку наукових пенсій
ОСОБА_2, здійсненої у червні-серпні 2014
року, в загальній сумі 1 596,51 гривень.

Однак, відповідачем кошти для
фінансування різниці у розмірі пенсії
в загальній сумі 1 596,51 гривень
Управлінню Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську не перераховано.

Згідно пункту 9 Порядку різниця у
розмірі пенсій наукових
(науково-педагогічних) працівників
недержавних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації
фінансується за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів
згідно з пунктами 3-8 цього Порядку.

Відповідно пункту 8 даного Порядку, у
разі порушення строку сплати коштів,
які спрямовуються на фінансування
різниці у розмірі пенсії, органи
Пенсійного фонду стягують відповідні
суми у порядку, визначеному
законодавством.

В сукупності встановленого загальна
заборгованість відповідача за період з
червня по серпень 2014 року по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій науковим
працівникам становить 1 596,51 гривень.

З огляду на вказане, суд дійшов до
переконання про правомірність
проведення розрахунку (повідомлення)
наукових пенсій ОСОБА_2 відповідача та
про наявність у останнього до
досягнення ним пенсійного віку
обов'язку здійснювати відшкодування
витрат Пенсійного фонду на виплату і
доставку таких пенсій.

Наявність заборгованості у приватного
підприємства - Лабораторія наукових
досліджень і проектування економіки
перед Управлінням Пенсійного фонду
України в м.
Івано-Франківську по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
наукових пенсій, підтверджується
повідомлення про суму витрат на
виплату пенсій, що становить різницю
між сумою пенсій, призначених
відповідно Закону України "Про наукову
і науково-технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за 2013 рік, карткою
особового рахунку по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату пенсій
науковим працівникам за період з 01.06.2014
року по 01.09.2014 року та розрахунком сум
заборгованості по відшкодуванню
наукових пенсій (а.с. 9, 24, 23, 7).

Належних та допустимих доказів, які б
свідчили про погашення заборгованості,
що є предметом стягнення або
спростування її наявності, відповідач
суду не надав.

З'ясовані вище судом обставини дають
можливість дійти висновку про те, що
несплата приватним підприємством -
Лабораторія наукових досліджень і
проектування економіки заборгованості
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку частини наукових
пенсій за червень-серпень 2014 року в
загальному розмірі
1 596,51 гривень, вчинена всупереч
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", пункту 2
Порядку фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, а позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Відповідно до пункту 2.1, 2.2 і 2.4
Положення про головні управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України за № 11-2 від 27.06.2002
року (із змінами та доповненнями),
основними завданнями Управління, серед
іншого, є забезпечення у відповідному
регіоні надходжень від сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, ведення обліку цих
надходжень, інших коштів відповідно до
законодавства.

Управління відповідно до покладених на
нього завдань, серед іншого,
організовує роботу підвідомчих
управлінь Фонду в районах, містах,
районах у містах, а також у містах та
районах щодо: забезпечення збору та
ведення обліку надходжень від сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (надалі по тексту також -
страхові внески), інших коштів, що
надходять до бюджету Фонду відповідно
до законодавства; стягнення у
передбаченому законодавством порядку
своєчасно не нарахованих та/або не
сплачених сум страхових внесків та
інших платежів.

Управління має право стягувати
несплачені суми єдиного внеску,
страхових внесків та інших платежів з
їх платників.

Змістовний аналіз положень
коментованих нормативно-правових
актів про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, дає підстави
вважати, що Пенсійний Фонд України та
його структурні підрозділи на місцях, у
випадку невиконання підприємствами
законодавства та вимог про
відшкодування понесених витрат на
виплату і доставку пільгових та
наукових пенсій, у наведеному вище
порядку, вправі звертатися до суду із
позовом про їх примусове стягнення.

Суд переконаний, що таке право
Пенсійного Фонду України та його
структурних підрозділів на місцях
випливає з покладених на них завдань
щодо державного контролю за
додержанням вимог законодавства про
пенсійне забезпечення і є невід'ємною
частиною передбаченого законом права
забезпечувати збирання та
акумулювання страхових внесків із
підприємств, на яких законом
покладений обов'язок їх сплачувати.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного
підприємства - Лабораторія наукових
досліджень і проектування економіки
(ідентифікаційний код 20532822, вул.
Будівельників, 22, кв. 158, м.
Івано-Франківськ, 76018) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську (ідентифікаційний
код 20550895) заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку наукових пенсій в
загальному розмірі 1 596 (одна тисяча
п'ятсот дев'яносто шість) гривень 51
копійка.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Складання постанови в повному обсязі
було відкладено на 4 дня. У зв'язку із
вказаним постанова в повному обсязі
виготовлена 14.11.2014 року.

Суддя
/підпис/
Чуприна О.В.