Справа № 813/621/13-а
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2014 року
№ 813/621/13-а
Львівський окружний адміністративний
суду в складі:
головуючого - судді:
за участю секретаря судового засідання
представника прокуратури
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Прокурора Галицького району м.Львова в
інтересах держави в особі Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
Прокурор Галицького району м.
Львова звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом в інтересах держави в особі
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Львівській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення штрафу в розмірі 1 700,00 грн. за
порушення законодавства про рекламу.
В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що ОСОБА_2 в
порушення ч.1 ст.16 Закону України «Про
рекламу» самовільно, без погодження з
органами місцевого самоврядування
розміщено зовнішню рекламу по АДРЕСА_1.
Окрім цього, в порушення вимог п.6 ст.27
Закону України «Про рекламу»
відповідачем не подано інформації щодо
вартості розповсюдженої реклами та/або
виготовлення реклами. За таких
обставин, в.о. начальником управління у
справах захисту прав споживачів у
Львівській області прийняте рішення
№0330 від 02.11. 2012 року, згідно з яким до
ОСОБА_2 за порушення законодавства про
рекламу накладено штраф в розмірі 1700,00
В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
пояснення надав аналогічні до
викладеного у позовній заяві. Просив
позов задовольнити повністю.
Позивач явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
проведення судового засідання.
Клопотань про розгляд справи без
участі уповноваженого представника не
Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
Заслухавши пояснення прокурора,
дослідивши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що працівниками
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради було
зафіксовано порушення п. 1 ст.16 Закону
України «Про рекламу» ОСОБА_2, а саме -
самовільно розміщено зовнішню рекламу
на стіні будинку за адресою АДРЕСА_1 без
погодження з органами місцевого
самоврядування та скеровано ОСОБА_2
вимогу № 23/Р-5-1592 від 20.06.2012 року, якою
запропоновано в термін до 05.07.2012 року
усунути вказані порушення(а.с 10).
У зв'язку з неусуненням ОСОБА_2
зазначених порушень в строк до 05.07.2012
року, Департаментом економічної
політики Львівської міської ради було
винесено подання № 23/Р-5-1894 від 19.07.2012
року про порушення Закону України «Про
У відповідності до зазначеного Порядку
Інспекцією у справах захисту прав
споживачів у Львівській області
проведено наступну процедуру
притягнення ОСОБА_2 до
відповідальності за порушення Закону
України «Про рекламу».
03.10.2012 року Інспекцією складено
протокол про порушення законодавства
про рекламу № 0421(а.с.9).
04.10.2012 року Інспекцією скеровано ОСОБА_2
листа №3177 про надання до 17.10.2012 року
інформації про вартість розміщеної
реклами, розповсюдженої з порушенням
вимог рекламного законодавства (копії
рахунків, платіжних доручень), а також
пояснення по факту розміщення реклами
з дорученням підтверджуючих
документів(а.с.12). Зазначені документи
позивачем надані не були.
17.10.2012 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Львівській області
на адресу ОСОБА_2 скеровано
повідомлення №3398 та №3397, яким
повідомлено відповідача про розгляд
справи про порушення законодавства про
рекламу на 02.11.2012 року(а.с.14).
Відповідачем жодних документів,
які вимагалися Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Львівські
області ні в строк до 17.10.2012 року, як
зазначалось в листі відповідача №3177
від 04.10.2012 року, ні у засідання розгляду
справи про порушення законодавства про
рекламу подано не було, крім того, на
таке засідання ОСОБА_2 також не
з'явилася, клопотань про відкладення
розгляду справи не подала.
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Львівській області було
здійснено розгляд такої справи у
відсутності представника відповідача,
складено протокол засідання стосовно
справи про порушення законодавства про
рекламу № 0421 від 03.10.2012 року, та
враховуючи ненадання інформації про
вартість реклами та інших документів
щодо її розповсюдження відповідачем
вирішено прийняти рішення про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу(а.с.9).
На підставі матеріалів справи та
протоколу засідання, Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області прийнято рішення
про накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу № 0330 від
02.11.2012 року, відповідно до якого на
ОСОБА_2 накладено штраф в сумі 1700 грн за
самовільне розміщення зовнішньої
реклами за адресою: АДРЕСА_1 без
погодження з органами місцевого
самоврядування(а.с.7).
Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про рекламу» № 270/96-ВР від 03.07.1996 року
із змінами і доповненнями, Законом
України «Про захист прав споживачів» №
1023-XII від 12.05.1991 року із змінами і
доповненнями, Указом Президента
України «Про Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів» мвід 13 квітня 2011 року N
465/2011 із змінами і доповненнями,
Кодексом адміністративного
судочинства України.
Згідно ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно преамбули Закону України «Про
рекламу», цей же Закон визначає засади
рекламної діяльності в Україні,
регулює відносини, що виникають у
процесі виробництва, розповсюдження та
Згідно ст. 1 цього ж Закону, зовнішня
реклама - реклама, що розміщується на
спеціальних тимчасових і стаціонарних
конструкціях - рекламоносіях,
розташованих на відкритій місцевості,
а також на зовнішніх поверхнях
будинків, споруд, на елементах
вуличного обладнання, над проїжджою
частиною вулиць і доріг.
Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 9 цього ж Закону,
реклама має бути чітко відокремлена
від іншої інформації, незалежно від
форм чи способів розповсюдження, таким
чином, щоб її можна було ідентифікувати
Вивіска чи табличка з інформацією про
зареєстроване найменування особи,
знаки для товарів і послуг, що належать
цій особі, вид її діяльності (якщо це не
випливає із зареєстрованого
найменування особи), час роботи, що
розміщена на внутрішній поверхні
власного чи наданого у користування
особі приміщення, на зовнішній
поверхні будинку чи споруди не вище
першого поверху або на поверсі, де
знаходиться власне чи надане у
користування особі приміщення, біля
входу в таке приміщення, не вважається
Згідно ч. 1 ст. 16 цього ж Закону,
розміщення зовнішньої реклами у
населених пунктах проводиться на
підставі дозволів, що надаються
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад, а поза межами
населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 цього ж Закону,
контроль за дотриманням законодавства
України про рекламу здійснюють у межах
своїх повноважень спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів - щодо захисту прав
Згідно ст. 27 цього ж Закону, особи, винні
у порушенні законодавства про рекламу,
несуть дисциплінарну, цивільно -
правову, адміністративну та
кримінальну відповідальність
відповідно до закону.
Відповідальність за порушення
законодавства про рекламу несуть
розповсюджувачі реклами, винні в
порушенні встановленого
законодавством порядку розповсюдження
та розміщення реклами.
Спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
за поданням органів державної влади,
зазначених у ст. 26 цього ж Закону, або
самостійно у випадках, передбачених
цією ж статтею, крім тих, які віднесено
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладають штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на розповсюджувачів реклами
за вчинення дій, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдження
Згідно пункту 20 Порядку №693 накладення
штрафів за порушення законодавства про
рекламу визначено, що сума штрафів за
порушення законодавства про рекламу
сплачується добровільно або
стягується в судовому порядку
відповідно до законодавства.
Згідно п. 12 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
захист прав споживачів», спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право
накладати на винних осіб у випадках,
передбачених законодавством,
адміністративні стягнення.
Згідно п. 1 Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів, така є спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів.
Згідно п. 7 цього ж Положення,
Держспоживінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.
Рішення у справах про порушення
законодавства про рекламу можуть бути
оскаржені до суду.

Не погодившись з рішенням про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу, відповідач
оскаржив його до суду.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, судом враховано
положення ст. 255 КАС України, відповідно
до якої постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Суд зазначає, що ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.09.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
18.01.2013 року у справі №2а- 10256/12/1370 за
позовом ОСОБА_2 до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів про
визнання протиправним та скасування
рішення про відмову у задоволенні його
позову - без змін. Постанова набрала
законної сили.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Судом враховуються обґрунтування
прокурором та позивачем позовних
вимог, оскільки підставою прийняття
позивачем рішення є порушення
позивачем вимог ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про рекламу», а саме самовільне
розміщення зовнішньої реклами за
адресою: вул. Студентській,8 у м. Львові
без погодження з органами місцевого
самоврядування. Факт вказаного
порушення та правомірності прийняття
рішення про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
відповідачкою належними та
допустимими доказами не спростований.
На запрошення Інспекції у справах
захисту прав споживачі у Львівській
області прибути на розгляд справи про
порушення законодавства про рекламу
представник відповідача не з'явився, в
порушення п. 6 ст. 27 Закону України «Про
рекламу» витребуваної інформації щодо
вартості розповсюдженої реклами або її
виготовлення не надав.

Враховуючи вищенаведене, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Прокурора Галицького району м. Львова в
інтересах держави в особі Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів в особі Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області є обґрунтованими,
підтверджуються наявними у справі
доказами, тому даний позов підлягає
задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що позивачем зроблено не
було.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають, відповідно
до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17, 18, 49, 51, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Державного бюджету України кошти в
сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови.

Повний текст постанови складено 14
листопада 2014 року.

Суддя
Костецький Н.В.