Справа № 752/9137/14-а
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/9137/14-а
Провадження № 2-а/752/606/14
І М Е Н Е М У К Р А
15.09.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві про визнання дій
неправомірними та скасування
позивач звернувся до суду з позовом до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві про визнання дій щодо
повернення виконавчого документа
стягувану неправомірними та
скасування постанови від 28.05.2014 р. про
повернення виконавчого документа
Позовні вимоги обгрунтовані
тим, що 03.06.2014 р. позивач отримав від
відповідача постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу від
28.05.2014 р. та оригінал виконавчого листа
№ 2а-9812, який виданий на підставі
постанови Голосіївського районного
суду м.Києва 16.12.2013 р. Підставою для
повернення постанови є неможливість
виконання рішення суду з поважних
причин, а саме відсутність коштів і
відповідного бюджетного фінансування
для здійснення пенсійних виплат на
підставі судового рішення.
Позивач вважає зазначені щодо
повернення виконавчого документа
стягувачу та постанову неправомірними,
оскільки згідно з рішеннями
Європейського суду з прав людини
зазначено, що відсутність коштів у
органів державної влади не може бути
підставою для невиконання зобов»язань,
про що Голосіївський районний суд
м.Києва зазначив в ухвалі суду від
15.05.2014 р. за результатами розгляду
подання Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві про зміну
способу виконання рішення суду в
зв»язку з відсутністю бюджетного
фінансування для здійснення виплат за
судовими рішеннями.
Позивач в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги і
обґрунтування позову в повному обсязі
та просив суд позов задовольни, з
підстав, зазначених в позовній заяві,
посилаючись на те, що відсутність
бюджетного фінансування та коштів на
рахунках Пенсійного фонду України не
звільняє державний орган від виконання
своїх зобов»язань за рішенням суду.
Представник відповідача - Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві, в судове засідання не
з»явились, про місце і час судового
розгляду був повідомлений належним
чином, з заявами про відкладення
розгляду справи не звертався, в зв»язку
з чим суд вважає за можливе провести
розгляд справи у його відсутність на
підставі наданих доказів.
Вислухавши позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.
Судом встановлено, що на виконанні
у Відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві знаходився виконавчий лист №
2а-9812, виданий Голосіївським районним
судом м.Києва 16.12.2013 р.
28.05.2014 р. головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві Григорян
О.Г. винесена постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві у
виконавчому провадженні №41272980 на
підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України
«Про виконавче провадження» в зв»язку
з виконанням рішення суду.
Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно зі статтею 124 Конституції
України всі судові рішення ухвалюються
Іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Порядок виконання судових
рішень передбачений Законом України
«Про виконавче провадження».
Виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону
підлягають примусовому виконанню (ст..1
Відповідно до ст.2 зазначеного
Закону примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
В силу полодень ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
З матеріалів справи
вбачається, що 05.02.2013 р. Голосіївським
районним судом м.Києва була винесена
постанова, відповідно до якої суд
зобов»язав Упрвління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі
м.Києва здійснити ОСОБА_1 перерахунок
та виплату основної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи з
урахуванням проведених виплат
відповідно до ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
15.05.2011 р. по 22.07.2011 р. В іншій частині
позовних вимог було відмовлено.

На підставі постанови
Голосіївського районного суду м.Києва
від 05.02.2013 р. був виданий виконавчий
лист, зміст якого повністю відповідає
рішенню суду.

Як встановлено судом
Управлінням Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м.Києва був
здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1
відповідно до рішення суду від 05.02.2013 р.

Тобто рішення суду було
виконано боржником лише частково.

28.04.2014 р. державний виконавець
зверталась до Голсіївського районного
суду м.Києва з поданням про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в м.Києві на
користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 12007,43
гривень.

Згідно з ухвалою від 15.05.2014 р.
Голосіївський районний суд м.Києва
відмовив у задоволенні зазначеного
подання, оскільки суду не було надано
доказів, які б підтверджували
існування обставин, що перешкоджають
виконанню рішення суду.

Як на підставою для
повернення виконавчого документа
стягувачу державний виконавець
посилається на відсутність бюджетного
фінансування та вжиття державним
виконавцем всіх можливих заходів для
виконання рішення суду.

Відповідно до ст.17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини», суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду, як джерело права.

В рішенні Європейського суду з
прав людини у справі «Кечко проти
України» зазначено, що органи
державної влади не можуть посилатись
на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов»язань.

Отже, відсутність бюджетного
фінансування у відповідному році для
здійснення соціальних виплат на
підставі судових рішень не є підставою
для невиконання судового рішення з
боку державних органів.

Згідно частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Будь-яких доказів, які б
підтверджували правомірність
винесеної державним виконавцем
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу від 28.05.2014 р.
матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене,
оцінюючи всі досліджені судом докази в
їх сукупності, суд вважає, що позов є
обґрунтованим і пдлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат
суд вирішує на підставі ст..94 КАС
України.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11, 12, 19, 160-163 КАС
України, суд

п о с т а н о
в и в:

позов ОСОБА_1 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови - ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови задовольнити.

Визнати протиправними дії
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві в частині винесення постанови
про повернення виконавчого документа
№?ОСОБА_1 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови 2а-9812 стягувачу
від 28.05.2014 р.

Постанову головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Григорян О.Г. від 28.05.2014 р. про
повернення виконавчого документа №
2а-9812, виданого Голосіївським районним
судом м.Києва 16.12.2013 р., скасувати.

Постанова відповідно до ч. 1
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України набирає законної
сили після закінчення строку на її
оскарження, встановленого цим
Кодексом.

Постанова може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя