Справа № 815/6109/14
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року 14год. 10хв. м.
Одеса Справа № 815/6109/14

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Іванова
Е.А.

секретар Сакара М.М.

за участю представників: позивача
Тимошенко А.А.

відповідача Мальцева
Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сингулярність» до
Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішеннь, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сингулярність»
(далі - ТОВ «Сингулярність») звернулося
до суду з позовом до Південної митниці
Міндоходів в якому позивач просить
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача від 30.04.2014 року про
відмову в митному оформленні випуску
товарі за декларацією від 29.04.2014 року
№500060001/2014/015437; визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача від
30.04.2014 року №500060001/2014/610125/2 про
коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем неправомірно застосовано
резервний метод визначення митної
вартості товарів за митною декларацією
29.04.2014 року №500060001/2014/015437, оскільки
позивачем до Південної митниці надано
всі необхідні документи для
підтвердження заявленої в зазначеній
декларації митної вартості.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити в його задоволенні та
підтримав заперечення проти позову у
письмовому вигляді, які мотивовані тим,
що до компетенції митного органу
відноситься проведення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару, у тому числі за
правильністю обрання та застосування
методу такого визначення, повнотою
поданих документів. У разі
неможливості підтвердження
декларантом заявленої митної вартості,
або коли у митному органу виникають
обґрунтовані сумніви щодо
достовірності поданих ним відомостей,
митному органу надано право
коригування митної вартості товару.
Митний орган має право приймати
рішення про правильність заявленої
декларантом митної вартості товару,
отже оскільки митний орган під час
митного оформлення та при визначені
митної вартості товару діяв в межах
своїх повноважень та у відповідності
до чинного законодавства та в процесі
консультацій з декларантом посадовою
особою митниці були поставлені вимоги
про подання додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості, які мали розбіжності та інші
невідповідності, а також наявністю
інформації, яка використовується
митним органом для визначення митної
вартості у спеціалізованому
програмно-інформаційному комплексі
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби України,
отримана за результатами здійснення
митного контролю за МД від 19.03.2014 року
№500080000/2014/000528 щодо товару №1, від 07.04.2014
року №11205000/2014/007704 щодо товару №2, то
відповідачем правомірно прийнято
рішення про коригування митної
вартості заявленого товару за
найнижчим наявним у базі даних цінової
інформації рівнем, на підставі якого
видано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, тому вимоги позивача є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають..

Вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
дослідивши наявні у справі докази, суд
доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 листопада 2012
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сингулярність" та
Компанією "DEPAR DERI DIS TIKARET A.S." (Туреччина),
укладено зовнішньоекономічний
контракт - дистриб'юторську угоду
№20121112 від 12.11.2012 року (з доповненнями),
відповідно до умов якого остання
зобов'язалася поставити, а позивач
прийняти та оплатити товар в
асортименті, кількості та за цінами,
визначеними сторонами у
рахунках-фактурах (інвойсах), що є
невід'ємними частинами угоди та у
строки і на умовах, визначених
зовнішньоекономічним контрактом
(а.с.18-20).

В квітні 2014 року на виконання
вищезазначеного контракту на адресу
позивача надійшов від продавця
компанії "DEPAR DERI DIS TIKARET A.S." (Туреччина)
вантаж, а саме: 1) текстильний матеріал
(основа), дубльований пластифікованим
полівінілхлорідом, який утворює
поверхневий шар та має зовні рельєфну
структуру, що імітує шкіру, зі складом
та характеристиками основи згідно
артикулів: "CP SANCHO" (тканина з ниток із 50%
поліестру, 50 бавовни); 2) пофарбоване
поперечнов'язане полотно трикотажне
ворсове (основа), дубльований
пластифікованим полівінілхлорідом,
який утворює поверхневий шар та має
зовні рельєфну структуру, що імітує
шкіру, зі складом та характеристиками
основи згідно артикулів: "CP SANCHO", "PRL INCI"
(тканина з ниток 50% поліестеру, 50%
бавовни); 3) нетканий матеріал (основа)
із синтетичних штапельних поліефірних
волокон (100%), дубльований
пластифікованим полівінілхлорідом,
який утворює поверхневий шар та має
зовні рельєфну структуру, що імітує
шкіру, зі складом та характеристиками
основи згідно артикулів: "NW MALLI" "NW BUGATTI"
(нетканий матеріал із синтетичних
ниток поліестеру (100%) на загальну суму
38554,50 доларів США.

Як зазначає представник позивача митна
вартість товару була визначена та
вказана позивачем за ціною
господарської операції, вчиненої у
відповідності до
зовнішньоекономічного контракту,
тобто за основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), відповідно до ст. 57
МК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 54
Митного кодексу України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного
кодексу України прийняте органом
доходів і зборів письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити: 1) обґрунтування
причин, через які заявлену декларантом
митну вартість не може бути визнано; 2)
наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом; 3) вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
органом доходів і зборів; 4)
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті; б) право декларанта або
уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості до органу вищого рівня
відповідно до глави 4 цього Кодексу або
до суду.

Частиною 9 ст. 55 Митного кодексу
України передбачено, що у разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного
кодексу України документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: 1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Судом встановлено, що 30.04.2014 року
декларантом з метою проведення митного
оформлення товару в режимі імпорт,
декларантом ТОВ "Сингулярність" до
Південної митниці подано вантажну
митну декларацію №500060001/2014/903794 від
25.04.2014 року, в якому митна вартість
товару визначена позивачем за методом
оцінки № 1 - за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (а.с. 150).

30.04.2014 року позивачем отримано від
Південної митниці протокол обробки
електронного документа №80694 з
повідомленням про наявність у поданих
для митного оформлення митної
декларації документах розбіжностей, а
саме відмінності підписів нерезидента
на контракті з додатками та інвойсом
від підписів на прас-листі, та було
витребувано у позивача додаткові
документи (а.с. 25).

Згідно п. 4 та п. 8, ч. 3, ст. 53 МК
України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: виписку з
бухгалтерської документації; висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Тобто дії відповідача щодо
витребування додаткових документів
були правомірні.

Як зазначає позивач ним було надано до
відповідача пояснення про підписання з
боку нерезидента різних документів
різними уповноваженими представниками
нерезидента, підписи яких у всіх
випадках було завірено печаткою
нерезидента, що підтверджується
відповідним листом нерезидента від
26.07.2013 року та на вимогу про надання
додаткових документів позивачем було
надано витребувані додаткові
документи, а саме висновок №1627 від
28.04.2014 року підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією ДП
«Укрпромзовнішекспертиза», про
вартісні характеристики товарів,
податкові накладні, виписку із
бухгалтерської документації, та
вартість товару по інвойсу співпадала
з митною вартістю товара вказаного
відправником у ВМД в країні
відправлення та була не нижча ніж
вартість вказаного товару для страт
СНГ (а.с. 50-52).

Та 30.04.2014 року позивачам було
отримано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №/2014/00284 та рішення
№500060001/2014/610125/2 про коригування митної
вартості товарів (а.с. 75-80).

В зв'язку з чим ТОВ "Сингулярність"
30.04.2014 року звернулось до Південної
митниці з ВМД №500060001/2014/015788 щодо
митного оформлення товару та заявою
щодо випуску товарів, що декларуються у
вільний обіг на умовах фінансової
гарантії шляхом сплати до Державного
бюджету України суми податків і зборів,
згідно з митною вартістю цих товарів,
визначеною митним органом.

Згідно п. 4 дистрибюторської угоди від
12.11.2012 року №20121112 Продавець
зобов'язується виконувати поставку
товару на котрий ним надані
ексклюзивні права дистриб'ютору ТОВ
«Сингулярність», по спеціальним цінам.

Спеціальні ціни на такий товар
встановлюються продавцем на рівні
мінімальних цін Продавця, по котрим
Продавцем здійснюється поставка
товару на територію стран СНГ, з
включенням 5 відсоткової знижки від
таких цін.

Згідно цінової пропозиції дійсної до
18.09.2014 року для покупців на території
стран СНГ, ціна на зазначені в ВМД
товари становить на рівні 2,62 USD (а.с. 35).

Та якщо врахувати п'яти відсоткову
знижку, то вартість товару повинна
становити не більше 2,489 USD.

Згідно додатку №1 до дистриб'юторської
угоди №20121112 від 12.11.2012 року, вартість
товару визначена на рівні 2,50 USD (а.с. 24).

У відповідності до статті 49 Кодексу (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно частини 2 статті 51 Кодексу митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 57 глави 9
Митного кодексу України основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Згідно частини 1 статті 58 Митного
кодексу України метод визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо: 1) немає
жодних обмежень щодо прав покупця
(імпортера) на використання оцінюваних
товарів, за винятком тих, що: а)
встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

У відповідності до частини 2 статті 53
Митного кодексу України документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є: 1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Статтею 54 МК України встановлена
компетенція митного органу під час
контролю правильності визначення
заявленої митної вартості товарів та
порядок такого контролю. У
відповідності до частин 1-3 статті 54 МК
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Згідно частини 5 статті 54 Митного
кодексу України митний орган з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: 1) упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345-354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Згідно частини 6 статті 54 Митного
кодексу України митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно положень частини 3 статті 53
Митного кодексу України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Судом встановлено, що під час
консультації з митним органом
позивачем надано запитувані документи,
а саме: висновок №1627 від 28.04.2014 року
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією ДП
«Укрпромзовнішекспертиза», про
вартісні характеристики товарів,
податкові накладні, виписку із
бухгалтерської документації..

Відповідно до частини 1 статті 55
Митного кодексу України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

В силу положень ч.2 ст.58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Як пояснив у судовому засіданні
відповідач, при дослідженні наданих
позивачем до митного оформлення
документів посадові особи Південної
митниці встановили, що при порівнянні
інформації, що міститься у наданих
позивачем товаросупровідних
документах та даних щодо рівнів митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, які містяться в
ЄАІС Держмитслужби України та
інформації щодо попередніх митних
оформлень подібних товарів
встановлено, що заявлена позивачем
митна вартість за одиницю товару є
меншою від ціни митного оформлення
аналогічних товарів, ввезених іншими
компаніями.

Так, як зазначає відповідач, згідно
бази ЄАІС Держмитслужби України
найнижча ціна для товару становить 3,7937
дол. США за 1 кг.нетто - щодо товару №1,
щодо товару №2 - 5,50 дол. США за 1 кг.
нетто.

З метою обґрунтування більшого рівня
митої вартості на подібні (аналогічні)
товари митним органом у рішенні про
коригування митної вартості товарів
№500060001/2014/610125/2 зроблено посилання на
митну декларацію №50008000/2014/000528 від
19.03.2014 року та на митну декларацію
№112050000/2014/007704 від 07.04.2014 року які
містять більшу ціну за аналогічний
товар.

Та Митним органом у рішенні про
коригування митної вартості товарів
№500060001/2014/610125/2 зазначається, що у
митного органу відсутня інформація
щодо вартості операцій з ідентичними
та подібними (аналогічними) товарами,
тому відповідно до ст. 59,60 МК України
неможливо застосувати методи за ціною
договору щоо ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів.

Проте судом встановлено, що митним
органом зроблений помилковий висновок
в рішенні про коригування митної
вартості товарів №500060001/2014/610125/2,
оскільки позивачем на протязі
декількох років вже неодноразово
проводилось митне оформлення повністю
ідентичних товарів, по тому ж
контракту, за тою ж ціною відповідно до
контракту.

Так, судом встановлено, що згідно
митних декларацій № 500060001/2012/024244 від
20.12.2012 року, №500060001/2013/003929 від 06.02.2013 року
та №500060001/2013/009984 від 19.03.2013 року
позивачем, на підставі того самого
зовнішньоекономічного контракту
(дистриб'юторської угоди) №20121112 від
12.11.2012 року задекларовано товар - 1)
текстильний матеріал (основа),
дубльований пластифікованим
полівінілхлорідом, який утворює
поверхневий шар та має зовні рельєфну
структуру, що імітує шкіру, зі складом
та характеристиками основи згідно
артикулів: "CP SANCHO" (тканина з ниток із 50%
поліестру, 50 бавовни); 2) пофарбоване
поперечнов'язане полотно трикотажне
ворсове (основа), дубльований
пластифікованим полівінілхлорідом,
який утворює поверхневий шар та має
зовні рельєфну структуру, що імітує
шкіру, зі складом та характеристиками
основи згідно артикулів: "CP SANCHO", "PRL INCI"
(тканина з ниток 50% поліестеру, 50%
бавовни); 3) нетканий матеріал (основа)
із синтетичних штапельних поліефірних
волокон (100%), дубльований
пластифікованим полівінілхлорідом,
який утворює поверхневий шар та має
зовні рельєфну структуру, що імітує
шкіру, зі складом та характеристиками
основи згідно артикулів: "NW MALLI" "NW BUGATTI"
(нетканий матеріал із синтетичних
ниток поліестеру (100%)., за ціною товару,
визначеною декларантом у митний
декларації №500000000/2014/903794 від 25.04.2014
року.

Відповідно до підпунктів 2.4, 2.5 розділу 2
Методичних рекомендацій щодо роботи
посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, контроль
за правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення
митного контролю та митного оформлення
товарів здійснюється шляхом: -
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів; порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено.

Суд зазначає, що аналіз законодавчих
положень щодо визначення митної
вартості товарів дає підстави вважати,
що митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості.

Разом із тим дискреційні функції
митних органів мають законодавчі
обмеження у випадках незгоди із
задекларованою митною вартістю. До
таких обмежень, зокрема, належить
процедура консультацій між митним
органом і декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого (основного) до шостого
(резервного)) визначення митної
вартості.

Вказана позиція узгоджується з
рішеннями Верховного Суду України,
зокрема, з постановою від 21.01.2011 року у
справі №21-56а10, постановою від 06.02.2012
року у справі №21-418а11.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Виходячи із наведеного, вбачається, що
у відповідача була наявна інформація
щодо розмитнення позивачем раніше
ідентичного товару за
зовнішньоекономічним контрактом
№20121112 від 12.11.2012 року, а тому відповідач
був зобов'язаний в силу вимог ст.ст.57,58
МК України прийняти рішення про
можливість застосування митної
вартості товарів за другим методом
визначення митної вартості - за ціною
договору щодо ідентичних товарів.

Враховуючи вищевикладене, рішення
відповідача про відмову в митному
оформленні випуску товарів від 30.04.2014
року за декларацією від 29.04.2014 року
№500060001/2014/015437 рішення відповідача від
30.04.2014 року №500060001/2014/610125/2 про
коригування митної вартості товарів є
протипраними та підлягають скасуванню.

Крім того суд звертає увагу на те,
що ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20.05.2014 року
залишено в силі постанову Одеського
окружного адіміністратвинго суду від
24.09.2013 року по справі №815/5636/13-а, якою
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Синугярність" до
Південної митниці Міндоходів
задоволений та визнано протиправними
та скасовано рішення Південної митниці
Міндоходів про відмову в митному
оформленні випуску товарів від 04.07.2013
року, рішення про коригування митної
вартості товарів від 04.07.2013 року
№500060001/2013/610040, які ввозились на
територію України по контракту від
12.1.2012 року №20121112 та по ідентичному
товару.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій та
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Також відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють зокрема чи прийняті вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи те, що твердження митного
органу про неможливість застосування
обраного позивачем методу визначення
митної вартості товару за ціною
договору щоо товарів, які імпортуються
(вартості оперції), не підтвердженні
належними доказами та спростовуються
доказами наданими позивачем та те, що
визначення митним органом митної
вартості товару та коригування митної
вартості товару за резервним методом
було здійснено з порушенням вимог
митного законодавства України, суд
доходить висновку, що позов підлягає
задоволенню, -

Керуючись ст. ст. 158, 163, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сингулярність» до
Південної митниці Міндоходів України
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Південної митниці Міндоходів
України від 30.04.2014р. про відмову в
митному оформлені випуску товарів за
декларацією від 29.04.2014р. №500060001/2014/015437;
від 30.04.2014р. №500060001/2014/610125/2 про
коригування митної вартості товарів.

Стягнути з державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сингулярність» витрати по сплаті
судового збору у сумі 596,48грн.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом
десяти днів після отримання копії
постанови. Апеляційна скарга подається
до Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови
виготовлений 14 листопада 2014 року.

Суддя
Е.А.Іванов

Позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сингулярність» до Південної митниці
Міндоходів України задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Південної митниці Міндоходів
України від 30.04.2014р. про відмову в
митному оформлені випуску товарів за
декларацією від 29.04.2014р. №500060001/2014/015437;
від 30.04.2014р. №500060001/2014/610125/2 про
коригування митної вартості товарів.

Стягнути з державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сингулярність» витрати по сплаті
судового збору у сумі 596,48грн.

14 листопада 2014 року.