Справа № 802/3071/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3071/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

11 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

секретар судового засідання:
Сокольвак Ю.В.

за участю :

представника позивача: Баліцького О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу відділу
освіти Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом відділу освіти Вінницької
районної державної адміністрації
Вінницької області до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області про
визнання протиправними та скасування
рішень ,

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2014 року відділ освіти
Вінницької районної державної
адміністрації звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування рішень.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також на
неповне з'ясування судом всіх обставин,
що мають значення для вирішення справи,
просив скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2014 року та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив колегію
суддів задовольнити їх в повному
обсязі.

Предствник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак 11
листопада 2014 року на адресу суду
надійшло заперечення (вх.№ 25695/14), в
якому представник Вінницької ОДПІ
просив залишити апеляційну скаргу
відділу освіти Вінницької РДА
Вінницької області без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2014 року - без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце судового розгляду,
не перешкоджає судовому розгляду
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, надавши правову оцінку наявним
у справі доказам, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Як встановлено з матеріалів справи, з 15
жовтня по 07 листопада 2013 року позивач
сплатив єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в загальному
розмірі 1314875,32 гривень, але на
помилковий рахунок.

13 листопада 2013 року позивач звернувся
до Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції з листом (вих.
№125а), у якому просив помилково
сплачені кошти в сумі 1314875,32 гривень
перерахувати на вірний рахунок
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції.

15 листопада 2013 року Вінницька об'єднана
державна податкова інспекція отримала
даний лист, що підтверджується штампом
вхідної кореспонденції.

20 листопада 2013 року податковим органом
сформовано висновок відповідно до
Порядку зарахування в рахунок
майбутніх платежів єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або повернення
надміру та/або помилково сплачених
коштів, затвердженого наказом
Міністерства доходів та зборів України
від 09 вересня 2013 року №450 та надіслано
до органу казначейства.

Після отримання вказаного висновку
орган казначейства здійснив
перерахування коштів в розмірі 1314875,32
гривень на вірний рахунок.

Однак 15 липня 2014 року Вінницькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією прийнято рішення:

- №, яким до позивача застосовано
штрафні санкції в розмірі 1712 гривень 08
копійок та нараховано пеню в розмірі 428
гривень 02 копійки за несвоєчасну
сплату єдиного внеску;

- №, яким до позивача застосовані
штрафні санкції в розмірі 40721 гривню 09
копійок та нарахував пеню в розмірі 407
гривень 21 копійку за несвоєчасну
сплату єдиного внеску.

За результатами розгляду справи, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про відмову в задоволенні позову.
Зокрема, суд першої інстанції
наголошував, що відділом освіти
пропущено строк сплати коштів на
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, на
підставі того, що останній помилково
перерахував кошти на інший рахунок.
Тому неперерахування коштів у
встановлений строк спонукало
податковий орган для вжиття заходів у
вигляді накладення на позивача штрафу
та нарахування пені за ту кількість
днів прострочення сплати, що була
допущена.

Колегія суддів, даючи правову оцінку
спірним правовідносинам, що виникли
між сторонами не може погодитись з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відносини, що виникають між
контролюючими органами та платниками
єдиного внеску, регулюються Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (надалі - Закон).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1
Закону єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4
Закону платниками єдиного внеску є, в
тому числі, роботодавці: підприємства,
установи та організації, інші юридичні
особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону
визначено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 4.3.6 Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України від 27 вересня
2010 року №21-5, нараховані за відповідний
базовий звітний період суми єдиного
внеску сплачуються платниками не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом, незалежно
від виплати заробітної плати та інших
видів виплат, на суми яких
нараховується єдиний внесок. Базовим
звітним періодом є календарний місяць.

Згідно до частини 11 статті 9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачено, що
у разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, при
цьому законодавцем не визначено
випадки застосування до платника
фінансових санкцій, за сплату єдиного
внесоку на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування вчасно,
але на помилковий рахунок, що мало
місце в даних правовідносинах.

Також, судом першої інстанції при
винесенні рішення не було враховано
п.п. 1 п. 10 ст. 9 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" відповідно до
якого днем сплати єдиного внеску
вважається:

у разі перерахування сум єдиного
внеску з рахунку платника на
відповідні рахунки органу доходів і
зборів - день списання банком або
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок органу доходів
і зборів.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що перерахування сум
єдиного внеску з рахунку позивача на
відповідні рахунки органів доходів і
зборів це є день списання органами
Державної казначейської служби
України суми платежу з рахунку
позивача, незалежно від часу її
зарахування на рахунок органів доходів
і зборів.

Під час судового засідання в суді
апеляційної інстанції, представник
апелянта надав свідчення про вчинення
ряду дій для повернення та
перерахування помилково сплачених
коштів, а саме надав суду: копію листа
начальнику Вінницької ОДПІ Продану М.В.
від 13 листопада 2013 року № 125а та
платіжні доручення.

В силу вимог пункту 9 Порядку
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 09 вересня
2013 року № 450, встановлено, що помилково
сплачені суми єдиного внеску та/або
застосованих фінансових санкцій на
невідповідний рахунок органу доходів і
зборів перераховуються шляхом
оформлення підрозділом
фінансово-економічної роботи та
бухгалтерського обліку органу доходів
і зборів розрахункового документа про
перерахування коштів на відповідний
рахунок органу доходів і зборів за
заявою платника не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
висновку, зазначеного у пункті 7 цього
Порядку.

Позивачем направлено начальнику
Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області лист щодо помилково
сплачених коштів 13 листопада 2013 року, у
свою чергу податковий орган сформував
та надіслав відповідний висновок до
органу казначейства лише 20 листопада
2013 року.

Разом з тим судом першої інстанції не
було досліджено та не враховано, що 11
листопада 2013 року відділом освіти
Вінницької районної державної
адміністрації подано до органу
Міндоходів за місцем реєстрації
страхувальника Звіт щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у терміни
встановлені чинним законодавством
України.

На думку колегії суддів, відділ освіти
вчасно та в повному обсязі виконав
вимоги законодавства щодо сплати
єдиного внеску, а при виявленні
помилкового направлення коштів на
інший рахунок вжив всіх залежних від
нього заходів для перерахування
єдиного внесоку на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, тому
накладення штрафних санкцій та
нарахування пені за несвоєчасне
перерахування сум єдиного внеску є
неправомірним.

Таким чином, суд апеляційцної
інстанції вважає, що відповідачем
помилково застосовано штрафні санкції
у зв'язку з простроченням сплати на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

На підставі викладеного суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що несвоєчасне надходження
коштів на належний рахунок не виникло з
прямої вини позивача. А в судовому
засіданні позивачем доведено
вчасність перерахування коштів на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а відтак
рішення податкового органу є
помилковим та необгрунтованим.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції не в
повній мірі належно дав оцінку усім
вказаним обставинам та зібраним по
справі доказам, в деяких випадках
помилково застосував норми
матеріального права, у зв'язку із чим,
ухвалив рішення, яке підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та невідповідність висновків суду всім
обставинам справи призвели до
помилкового висновку, у зв'язку з чим,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу відділу освіти
Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області
задовольнити повністю .

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом відділу освіти Вінницької
районної державної адміністрації
Вінницької області до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області про
визнання протиправними та скасування
рішень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов відділу освіти
Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області від 15 липня 2014 року
№ та № про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь відділу освіти Вінницької
районної державної адміністрації
Вінницької області понесені судові
витрати.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в
повному обсязі 14 листопада 2014 року.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.