Справа № 379/2129/14-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/2129/14-а
у 1-й інстанції: Бойко Микола
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського
районного суду Київської області від 22
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Таращанської районної
державної адміністрації Київської
області про визнання дій і
бездіяльності протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивач - ОСОБА_2
звернулася до Таращанського районного
суду Київської області з
адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Таращанської районної
державної адміністрації Київської
області про визнання дій і
бездіяльності протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Таращанського районного суду
Київської області від 22 вересня 2014 року
адміністративний позов в частині
позовних вимог за період з 2000 року по 2005
рік та з 2010 року по 2012 рік включно
залишити без розгляду, та відмовлено у
відкритті провадження в частині
визнання дій і бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання провести нарахування,
перерахунок та виплату суми щорічної
допомоги на оздоровлення з 2013 року і до
моменту розгляду даної справи.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Таращанського районного суду
Київської області від 22 вересня 2014
року, як таку, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, а
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

У судове засідання не з'явилися всі
особи, які беруть участь у справі,
причини неявки суду невідомі, про
розгляд справи були повідомлені
належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
ухвалу Управління соціального захисту
населення Таращанської районної
державної адміністрації Київської
області від 22 вересня 2014 року - без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення
позовної заяви без розгляду суд першої
інстанції дійшов висновку, що
адміністративна справа в частині
позовних вимог за період за період з 2000
року по 2005 рік та з 2010 року по 2012 рік
включно підлягає залишенню без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду
встановленим ст. 99 КАС України. Крім
того, відмовляючи у відкритті
провадження, судом встановлено, що
законом забороняється повторне
звернення позивача до
адміністративного суду з тим самим
адміністративним позовом (тобто з тими
самими вимогами, а також з тотожним
предметом позову), щодо якого
постановлено вже мотивоване рішення
щодо задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України. адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду. встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Так, позивач звернувся до суду з
позовом 17.09.2014 року та просить визнати
дії і бездіяльність відповідача
незаконними і неправомірними та
зобов'язати провести певні дії за
період з 2000 року по 2005 рік та з 2010 року
по 2012 рік.

Суд першої інстанції встановив, що
підтверджується матеріалами справи, що
позивачем клопотання про поновлення
пропущеного строку до матеріалів
справи не долучено.

Колегія суддів звертає увагу, що Закони
України, які стосувались соціальних
виплат, були опубліковані, отже,
позивач мав змогу дізнатись (повинен
був дізнатись) про порушення своїх прав
під час опублікування законів в
засобах масової інформації. Юридична
необізнаність позивача не є поважною
причиною пропущення строку.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
- щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

З наведеного визначення вбачається, що
пенсія це періодична виплата, а отже
про порушення свого права позивач
повинен був дізнатися з моменту
першочергово отримання пенсійної
виплати.

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги ОСОБА_2 за період з з 2000 року по
2005 рік та з 2010 року по 2012 рік судом
першої інстанції правомірно залишено
без розгляду.

Крім того, колегія суддів погоджується
із висновками суду першої інстанції
про необхідність відмовити у відкритті
провадження у справі в частині
позовних вимог.

Так, відповідно до постанови
Таращанського районного суду від 03
липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління соціального
захисту населення Таращанської
районної державної адміністрації про
стягнення недоотриманих сум
одноразової допомоги на оздоровлення
їй було відмовлено у задоволенні
позову щодо визнання відмови
управління соціального захисту
населення Таращанської районної
державної адміністрації в перерахунку
одноразової допомоги на оздоровлення,
передбачену ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
неправомірною та стягненні з
управління соціального захисту
населення Таращанської районної
державної адміністрації на її користь
недоплаченої суми одноразової
допомоги на оздоровлення за 2013 рік в
розмірі 4610 грн. з послідуючим
перерахунком та виплатою в зв'язку із
зміною суми мінімальної заробітної
плати. Дана постанова позивачем не
оскаржувалася і 22 липня 2014 року набрала
законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 109 КАС України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав є такі, що набрали
законної сили: постанова суду; ухвала
суду про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі;
ухвала про закриття провадження в
адміністративній справі; ухвала про
залишення позовної заяви без розгляду
у зв'язку з пропуском строку звернення
до адміністративного суду (крім
випадків, коли така ухвала винесена до
відкриття провадження в
адміністративній справі).

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
необхідність відмовити в цій частині у
відкритті провадження в справі,
оскільки законом забороняється
повторне звернення позивача до
адміністративного суду з тим самим
адміністративним позовом (тобто з тими
самими вимогами, а також з тотожним
предметом позову), щодо якого
постановлено вже мотивоване рішення
щодо задоволення позовних вимог.

Відтак, виходячи з того, що у спорі між
позивачем та Управлінням соціального
захисту населення Таращанської
районної державної адміністрації,
тобто між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав
є така, що набрала законної сили
постанова Таращанського районного
суду від 03 липня 2014 року щодо відмови
позивачу у задоволенні її позову щодо
визнання відмови Управління
соціального захисту населення
Таращанської районної державної
адміністрації в перерахунку
одноразової допомоги на оздоровлення,
передбачену ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
неправомірною та стягненні з
управління соціального захисту
населення Таращанської районної
державної адміністрації на її користь
недоплаченої суми одноразової
допомоги на оздоровлення за 2013 рік в
розмірі 4610 грн. з послідуючим
перерахунком та виплатою в зв'язку із
зміною суми мінімальної заробітної
плати, суд першої інстанції вірно
дійшов висновку, що щодо решти позовних
вимог, а саме позовних вимог про
визнання дій і бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання провести нарахування,
перерахунок та виплату суми щорічної
допомоги на оздоровлення з 2013 року і до
моменту розгляду даної справи, за
необхідне відмовити у відкритті
провадження.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а ухвалу
Таращанського районного суду
Київської області від 22 вересня 2014 року
- без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Таращанського районного суду
Київської області від 22 вересня 2014 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.