Справа № 826/10935/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Гром Л.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Споживчого товариства «Діамед» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 вересня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» до Відділу державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції у місті Києві, треті
особи: Споживче товариство «Діамед» та
Приватне підприємство «СЕБ-Фармація»
про зняття арешту з майна, зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 вересня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково.

Споживче товариство «Діамед», не
погоджуючись із зазначеною постановою,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи, між ПАТ
«ПроКредит Банк» та СТ «Діамед» було
укладено Рамкову угоду № 498/09.01 від
12.09.2001 та на її підставі - договір про
надання траншу № 105.43164/FW116.9 від 18.07.2012,
договір про відкриття кредитної лінії
№115.44077/FW116.9 від 25.09.2013, договір про
надання траншу № 115.44078/FW116.9 від 25.09.2013.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань між ПАТ «ПроКредит Банк» та
СТ «Діамед» укладено договір іпотеки
№498-ДЗ10 від 14.06.2004, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_2,
зареєстрований в реєстрі за №2705.
Предметом договору є наступне майно:
7/100 частини, що складає 167,40 кв.м від
нежилого будинку площею 2377,50 кв.м, що
знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Симиренка, буд. 17А, яке належить СТ
«Діамед» на праві колективної
власності, і на яке, відповідно до
законодавства може бути звернене
стягнення.

22 березня 2006 року між ПАТ «ПроКредит
Банк» та СТ «Діамед», також, укладено
договір іпотеки № 498-ДЗ12, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_2, що
зареєстрований в реєстрі за №1664.

Предметом договору є наступне майно:
нежилі приміщення №1, №2 (групи
приміщень №7), №1 (групи приміщень №7а),
№1, №2 (групи приміщень №8), з №1 по №6
(групи приміщень №1) (в літ. «А»), заг.
площа 264,7 кв.м, що знаходяться за
адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А,
які належать СТ «Діамед» на праві
колективної власності, і на які,
відповідно до законодавства може бути
звернене стягнення; нежилі приміщення
з №1 по №9 (групи приміщень №5) (в літ.
«А»), загальною площею 291,40 кв.м, що
знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Симиренка, буд. 17А, які належать СТ
«Діамед» на праві колективної
власності, і на які, відповідно до
законодавства може бути звернене
стягнення.

12 вересня 2001 року між ПАТ «ПроКредит
Банк» та СТ «Діамед» укладено договір
застави №498/09.01-ДЗ2, посвідчений
приватним нотаріусом, зареєстрований у
реєстрі за № 6690. Предметом договору (з
урахуванням наступних договорів про
внесення змін та доповнень до договору
застави) є наступне майно: нежиле
приміщення, яке складає 4/100 частини
нежилого будинку, загальною площею 84,5
кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ,
вул. Симиренка, буд. 17А.

Вказані договори іпотеки зазначеного
нерухомого майна зареєстровані в
Державному реєстрі іпотек 23.03.2006 та
18.07.2012.

У зв'язку з порушенням СТ «Діамед» умов
кредитних договорів та простроченням
виконання його грошових зобов'язань
перед ПАТ «ПроКредит Банк», за СТ
«Діамед» утворилась заборгованість по
кредитних договорах у розмірі 8 417 255 грн
16 коп.

Позивач розпочав процедуру звернення
стягнення на іпотечне майно в рахунок
погашення заборгованості.

Однак, постановою державного виконавця
ВДВС Святошинського РУЮ Козиревою Т.І.
від 10.07.2014 р. ВП №43932447 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, при примусовому
виконанні наказу №910/4781/14, виданого
03.06.2014 р. Господарським судом м. Києва
про стягнення з СТ «Діамед» на користь
ПП «СЕБ-Фармація» боргу 69952 грн 68 коп.:
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику СТ «Діамед» у межах
суми звернення стягнення: 69952 грн 68 коп.;
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
СТ «Діамед», лише в межах суми боргу.
Арешт накладено з моменту надходження
постанови.

Також, постановою державного виконавця
ВДВС Святошинського РУЮ Козиревою Т.І.
від 10.07.2014 ВП №43932298 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, при примусовому
виконанні наказу №910/4019/14, виданого
29.05.2014 Господарським судом м. Києва про
стягнення з СТ «Діамед» на користь ПП
«Прогресфарм» боргу 254347 грн 37 коп.:
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику СТ «Діамед» у межах
суми звернення стягнення: 254347 грн 37
коп.; заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, яке
належить боржнику СТ «Діамед», лише в
межах суми боргу. Арешт накладено з
моменту надходження постанови.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
виконавчого органу та з метою їх
відновлення ПАТ «ПроКредит Банк»
звернулось за захистом до суду.

Задовольняючи вимоги
адміністративного позову частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем як суб'єктом владних
повноважень порушено права та законні
інтереси іпотекодержателя, оскільки
накладення арешту на заставне майно
позбавляє останнього законного права
звернути стягнення на предмет іпотеки
та задовольнити свої вимоги перед
іншими кредиторами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Конституції України, Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (Закон №606-XIV)
та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 17 цього Закону
№606-XIV примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої ст. 55
Закону №606-XIV державний виконавець має
право звернути стягнення на майно
боржника, що перебуває в інших осіб, а
також на майно та кошти, що належать
боржнику від інших осіб.

Згідно положень статті 63 Закону
України №606-XIV у разі звернення
стягнення на будинок, квартиру, інше
приміщення чи земельну ділянку
державний виконавець подає запит до
відповідних місцевих органів, що
здійснюють реєстрацію та облік майна,
про належність такого майна боржнику
на праві власності, а також перевіряє,
чи не перебуває це майно під арештом.
Після надходження документального
підтвердження належності боржнику на
праві власності будинку чи іншого
нерухомого майна державний виконавець
накладає на них арешт та вносить
відомості про такий арешт до
відповідних реєстрів в установленому
законодавством порядку. Про накладення
арешту на будинок чи інше нерухоме
майно, заставлене третім особам,
державний виконавець невідкладно
повідомляє таких осіб.

Згідно зі статтею 54 Закону України
№606-XIV звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів та якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю. Про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Пунктом 8 статті 54 Закону України №606-XIV
визначено, що примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку» від 05 червня 2003 року №898-IV
(Закон України №898-IV).

Так, статтею 3 Закону України №898-IV
визначено пріоритет іпотекодержателя
на задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно. Таке право виникає з
моменту державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

Наведене правова норма
кореспондується з положеннями частини
першої ст. 572 Цивільного кодексу
України, згідно якої, в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Отже підсумовуючи наведені правові
норми, а також враховуючи, що під час
видання постанов та накладення арешту
на майно СТ «Діамед» відповідачем не
витребовувалась інформація та не
встановлювався факт перебування
об'єктів нерухомості у заставі ПАТ «Про
кредит Банк», а також те, що
правовідносини щодо іпотеки
нерухомого майна боржника між останнім
та банком виникли до ухвалення судових
рішень про стягнення з СТ «Діамед»
відповідної заборгованості, судова
колегія приходить до переконання, що
відповідачем порушено охоронювані
законом права та інтереси
іпотекодержателя ПАТ «Про кредит
Банк».

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Споживчого
товариства «Діамед» - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Л.М. Гром,

Л.О Костюк

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Гром Л.М.

Костюк Л.О.