Справа № 2а-0770/2832/12
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 876/14533/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання -
Рак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Міжгірському
районі Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій,-

в с т
а н о в и в :

Позивач - ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом відповідача - ДПІ у
Міжгірському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області, в якому просив визнати
недійсним та скасувати рішення
відповідача № /0/2693/7-23 від 28 травня
2010 року про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 423625,10
грн.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що документальна планова виїзна
перевірка, за результатами якої
винесено оскаржуване рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій проведена з порушенням вимог
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок щодо
дотримання вимог податкового та
валютного законодавства суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, затвердженого наказом ДПА
України від 11 червня 2004 року №326
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), зокрема, в матеріалах
перевірки відсутні докази, що
достеменно підтверджують наявність
готівкових розрахунків між позивачем
та ТОВ «Вектор-Долина» і ТОВ
«ДДСА-Продакшен». Таким чином, висновки
податкового органу про порушення ФОП
ОСОБА_1 вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" є помилковими, а рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій є протиправним. Просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задовольнити.

Представник позивача (апелянта) -
ОСОБА_2 та позивач (апелянт) ОСОБА_1 у
судовому засіданні підтримали доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
вважають висновки суду першої
інстанції неправильними та
необгрунтованими. Просять скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача - Ліуш Б.Б. у
судовому засіданні не погодився з
доводами апеляційної скарги і вважає,
що вони не спростовують висновків суду
першої інстанції, який ухвалив законне
та обґрунтоване рішення, просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця
підтверджується, що ОСОБА_1
зарестрований як суб'єкт
підприємницької діяльності
Міжгірською РДА Закарпатської області
08 квітня 1999 року (дата заміни свідоцтва
про державну ресєстрацію - 13 липня 2007
року), ідентифікаційний номер НОМЕР_1
(а.с.65).

На момент виникнення спірних
правовідносин ФОП ОСОБА_1 перебував на
обліку в ДПІ у Міжгірському районі як
платник ПДВ, що стверджується
Свідоцтвом про реєстрацію платником
ПДВ НОМЕР_2 (а.с.64).

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 26 квітня по 12 травня 2010 року
ДПІ у Міжгірському районі проведено
документальну планову виїзну
перевірку дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 жовтня 2008
року по 31 грудня 2009 року, якою
встановлено, в тому числі, порушення
позивачем п.1 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

За результатами перевірки складено Акт
320/17-01/НОМЕР_1 від 17 травня 2010 року.

28 травня 2010 року на підставі вказаного
акту ДПІ у Міжгірському районі
прийнято рішення № /0/2693/7-23 про
застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 423625,10
грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
податковий орган довів факт порушення
ФОП ОСОБА_1 вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", а тому оскаржуване рішення про
застосування штрафних (фінансових)
прийнято правомірно.

Такий висновок суду першої інстанції,
на думку колегії суддів, відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильним, виходячи з наступного.

П.1 ст.3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" передбачає, що
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачени
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

При проведенні перевірки встановлено,
що ФОП ОСОБА_1 здійснював реалізацію
лісопродукції за готівкові кошти. Суму
отриманої виручки від продажу даної
продукції було проведено не в повному
обсязі через реєстратор розрахункових
операцій (модель РРО - Ваіекз МР - 50,
заводський № ДУ 02021446) з роздрукуванням
фіскальних звітних чеків (Z - звітів),
який не був зареєстрований,
опломбований у встановленому порядку
та не переведений у фіскальний режим
роботи.

Загальна сума проведених готівкових
операцій за період з 01 жовтня 2008 року по
31 грудня 2009 року, на підставі виписаних
податкових та видаткових накладних,
становить 185032,42 грн.

Станом на 01 жовтня 2008 року дебіторська
заборгованість позивача щодо
взаєморозрахунків з ТОВ «ДДСА -
Продакшен» становила 8979,41 грн., за
період з 01 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008
року сума від реалізованої продукції
ТОВ «ДДСА - Продакшен» склала 150399,00 грн.

На розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1
від ТОВ «ДДСА - Продакшен» поступило
93999,99 грн.

Дебіторська заборгованість станом на 01
січня 2009 року становила 55718,51 грн.

Розрахунок між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДДСА -
Продакшен» в сумі 9656,91 грн. проведено в
готівковій формі, разом з тим, вказана
суму через зареєстрований,
опломбований у встановленому порядку
та переведений у фіскальний режим
роботи реєстратор розрахункових
операцій з роздрукуванням
відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції, не проведена.

Загальна сума розрахунків у готівкових
коштах між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДДСА -
Продакшен» і ТОВ «Вектор-Долина» у
період з 01 січня по 31 грудня 2009 року
становить 75000,11 грн., разом з тим,
вказана суму через зареєстрований,
опломбований у встановленому порядку
та переведений у фіскальний режим
роботи реєстратор розрахункових
операцій з роздрукуванням
відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції, не проведена.

Таким чином, у період, що перевірявся,
сума розрахунків у готівкових коштах
між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДДСА - Продакшен»
і ТОВ «Вектор-Долина» становила 84657,02
грн.

Згідно з абз. 15 ст. 2 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" розрахунковим документом є
документ встановленої форми та змісту
(касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення) коштів,
купівлі-продажу іноземної валюти,
надрукований у випадках, передбачених
цим Законом, і зареєстрований у
встановленому порядку РРО або
заповнений вручну.

П.п.4.4, 4.5 Положення про форму та зміст
розрахункового документа,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 01
грудня 2000 року №614, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.12.01 за №
105/5296 передбачає, що реєстрація продажу
товару (оплати послуги) через РРО
проводиться одночасно з розрахунковою
операцією; розрахунковий документ
повинен видаватися покупцеві не
пізніше завершення цієї операції; вона
вважається проведеною через РРО, якщо
дані про її обсяг уведені в режимі
реєстрації. Внесення чи видача готівки
з місця проведення розрахунків повинні
реєструватися через РРО з
використанням операцій „службове
внесення" та „службова видача", якщо
таке внесення чи видача не пов'язані з
проведенням розрахункових операцій.

У ході судового розгляду справи,
позивачем не надано, а судом не здобуто
жодних належних та допустимих доказів,
а саме: розрахункових документів, які
відповідають встановленій формі та
змісту і зареєстрованих у
встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнених
вручну.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" за порушення вимог Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари, за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у таких розмірах: у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих
товарів, у разі не проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі не роздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що факт
порушення ФОП ОСОБА_1 вимог у сфері
обігу готівки є доведеним, а тому
рішення № /0/2693/7-23 від 28 травня 2010
року про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 423625,10
грн. винесено правомірно.

Колегія суддів ввжає безпідставними
покликання апелянта на те, що
документальна планова виїзна
перевірка, за результатами якої
винесено оскаржуване рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, проведена з порушенням вимог
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок щодо
дотримання податкового та валютного
законодавства суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, затвердженого наказом ДПА
України від 11 червня 2004 року №326
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), виходячи з наступного.

Відповідно до ст.138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та з урахуванням
того, що вимогою заявленого позову є
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій,
предметом доказування у даній справі
мають бути обставини, які свідчать про
наявність правомірних підстав для
застосування таких санкцій.

При цьому, питання дотримання порядку
проведення документальної планової
виїзної перевірки, за результатами
якої винесено оскаржуване рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, не охоплюється предметом
даного позову.

Колегія суддів не приймає до уваги як
докази у справі акти взаємозвірки між
ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДДСА - Продакшен» і
ТОВ «Вектор-Долина», з підстав
невідповідності такого
документального підтвердження
розрахунку формі та видам, вказаним у
вимогах до розрахункового документу,
визначених Законом України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання
про те, що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
безпідставність позовних вимог,
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому відповідно
до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд,-

у х в
а л и в :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі № 2а-0770/2832/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 17
листопада 2014 року.