Справа № 820/15986/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.Справа №
820/15986/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р. по
справі № 820/15986/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Державної міграційної
служби України у Харківській області
(далі по тексту - відповідач), в якому
просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача у нездійсненні обміну
посвідки на постійне проживання в
Україні, серія НОМЕР_1, позивачу,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із досягненням
ним 45-річного віку;

- зобов'язати відповідача здійснити
обмін позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1, його
посвідки на постійне проживання в
Україні, серія НОМЕР_1, у зв'язку із
досягненням ним 45-річного віку;

- судові витрати покласти на
відповідача.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014 року
адміністративний позов задоволено у
повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014 року
та винести нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Згідно з ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач є громадянином
Соціалістичної Республіки В'єтнам,
25.06.2004 року позивачеві ВГІРФО УМВС
України в Харківській області на
підставі висновку від 25.06.2004 року було
оформлено та видано посвідку на
постійне проживання в Україні, серія
НОМЕР_1.

У зв'язку із досягненням позивачем
45-річного віку, позивачем було подано
до відповідача заяву від 06.08.14 р. про
обмін посвідки.

Листом відповідача від 15.08.2014 року за №
04/11958 повідомлено позивача, що його
особиста справа про залишення на
постійне проживання в Україні була
вилучена співробітниками УБЗПТЛ ГУМВС
України в Харківській області на
підставі постанови СУ ГУМВС в
Харківській області про здійснення
виїмки (кримінальна справа № 18090089), а
тому відповідачем до СУ
УБЗПТЛ ГУМВС України в Харківській
області було направлено запит щодо
повернення вищевказаної справи ГУ ДМС
України в Харківській області.

Не погодившись з відмовою у обміні
посвідки на постійне проживання у
зв'язку з досягнення 45 - річного віку
відповідач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
протиправності бездіяльності
відповідача при розгляді заяви
позивача щодо оформлення посвідки на
постійне проживання в Україні у зв'язку
із досягненням останнім 45 - річного
віку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції на
підставі такого.

Відповідно до ст.26 Конституції України,
іноземці та особи без громадянства, які
знаходяться в Україні на законних
підставах користуються тими ж правами
та свободами, а також несуть такі ж самі
обов'язки, що і громадяни України.

Умови і порядок імміграції в Україну
іноземців та осіб без громадянства
визначені Законом України "Про
імміграцію".

Так, відповідно до ст. 1 вищенаведеного
Закону, імміграція - це прибуття в
Україну чи залишення в Україні у
встановленому законом порядку
іноземців та осіб без громадянства на
постійне проживання; іммігрант -
іноземець чи особа без громадянства,
який отримав дозвіл на імміграцію і
прибув в Україну на постійне
проживання, або, перебуваючи в Україні
на законних підставах, отримав дозвіл
на імміграцію і залишився в Україні на
постійне проживання; імміграційна віза
позначка у паспортному документі, що
засвідчує право іноземця чи особи без
громадянства на в'їзд в Україну для
постійного проживання.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України "Про
імміграцію", посвідка на постійне
проживання - документ, що
підтверджує право іноземця чи особи
без громадянства на постійне
проживання в Україні.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
імміграцію" правовий статус іммігранта
в Україні визначається Конституцією
України, цим Законом, іншими законами
України та прийнятими відповідно до
них нормативно-правовими актами.

Механізм оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання
іноземцям та особам без громадянства,
які іммігрували в Україну на постійне
проживання або прибули в Україну на
тимчасове проживання, врегульований
Порядком оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №251 від 28.03.2012 року
(далі Порядок №251).

Строк дії посвідки на постійне
проживання не обмежується. Посвідка на
постійне проживання підлягає обміну в
разі досягнення особою 25 - і 45 - річного
віку згідно з ст. 9 зазначеної Постанови
Кабінету Міністрів України.

Для обміну посвідки на постійне
проживання в разі досягнення іноземцем
та особою без громадянства 25- і
45-річного віку подаються документи,
вказані у підпунктах 1 - 4 і 6 пункту 15
зазначеного Порядку (Пункт 16 Порядку).

Згідно з п.15 Порядку, для обміну
посвідки подаються: 1) заява, зразок
якої встановлюється МВС; 2) паспортний
документ іноземця або документ, що
посвідчує особу без громадянства
(після пред'явлення повертається), та
його копія; 3) посвідка, що підлягає
обміну; 4) квитанція про сплату
державного мита або документ, який
підтверджує наявність пільг щодо його
сплати; 6) дві фотокартки іноземця та
особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5
сантиметра (на матовому папері).

Відповідно до п. 11 Порядку, за
результатами розгляду заяви протягом
семи днів (для оформлення посвідки на
постійне проживання) або не більш як 15
днів (для оформлення посвідки на
тимчасове проживання) з дня подання
всіх визначених цим Порядком
документів приймається рішення про
видачу або відмову у видачі посвідки,
яке затверджується Головою ДМС, а у
разі його відсутності - заступником
Голови ДМС чи начальником
територіального органу або підрозділу
ДМС чи його заступником.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що
рішення про відмову у видачі посвідки
іноземцеві та особі без громадянства
приймається в разі:

1) необхідності забезпечення
національної безпеки або охорони
громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України та інших осіб, що
проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця
або документ, що посвідчує особу без
громадянства, підроблений, зіпсований
або не відповідає встановленому зразку
чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих
відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених
законами.

При цьому, як вбачається із заяви
позивача, ним були надані усі
документи, необхідні для обміну бланку
посвідки, а відмовлено йому було з
інших підстав.

Колегія суддів, дослідивши зміст
відповіді відповідача від 15.08.2014 р., №
04/11958 за наслідком звернення позивача,
дійшла висновку, що суб'єктом владних
повноважень не наведено жодних
правових підстав для прийняття рішення
про відмову у проведенні обміну бланку
посвідки на постійне проживання в
Україні.

Крім того, колегія суддів вважає, що
вищевказаним листом відповідач не
вирішив питання про видачу або відмову
в видачі нової посвідки.

Таким чином, відповідач, обґрунтовуючи
відповідь на звернення позивача про
обмін посвідки у зв'язку з досягненням
45 - річного віку вилученням
співробітниками УБЗПТЛ ГУМВС України в
Харківській області на підставі
постанови СУ ГУМВС в Харківській
області справи про залишення на
постійне проживання в Україні,
допустив пасивну поведінку, яка
пов'язана з невиконанням суб'єктом
владних повноважень дій, які повинні
були і могли бути вчинені в силу
покладених на відповідача посадових
обов'язків і згідно з чинним
законодавством України, що в свою чергу
несе негативний вплив на реалізацію
прав, свобод та інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості
власного рішення, що є предметом
оскарження позивачем.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної міграційної
служби України у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р. по
справі №820/15986/14
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Чалий І.С.