Справа № 2а-2605/11
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Справа № 168297/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Гулида Р.М..

суддів:
Каралюса В.М., Кузьмича С.М..

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Маневицькому районі
Волинської області на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 12.08.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Маневицькому районі Волинської
області про визнання дій протиправними
щодо перерахунку пенсії та
зобов'язання вчинити певні дії,-

встановила:

У серпні 2011 року позивач звернувся з
позовом до відповідача про визнання
дій неправомірними щодо перерахунку
пенсії та зобов'язання вчинити певні
дії.

Позивач вказував на те, що він є
пенсіонером, знаходиться на обліку в
управління Пенсійного фонду України у
Маневицькому районі Волинської
області, отримує пенсію відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Після призначення пенсії
позивач продовжує працювати, а тому у
липні 2010 року він звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". Проте
перерахунок пенсії відповідачем було
зроблено в порушення вимог зазначеного
закону, а саме: перерахунок було
здійснено із застосуванням показників
середньої заробітної плати по Україні
за 2007 рік, а не за календарний рік, що
передує року перерахунку - тобто за 2009
рік.

Вважаючи такі дії відповідача
незаконними, позивач звернувся до суду.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 12.08.2011 року
позов задоволено. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Маневицькому районі Волинської
області у здійсненні перерахунку
пенсії позивачу з 02.02.2011 року із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка враховується
для обчислення пенсії за 2009 рік
неправомірною. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у
Маневицькому районі Волинської
області перерахувати і виплатити
позивачу пенсію за віком із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка враховується
для обчислення пенсії за 2009 рік з
02.02.2011року з врахуванням виплачених
сум.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу апелянта
слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
пенсіонером та продовжує працювати.

У липні 2010 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідачем на підставі заяви
позивача проведений перерахунок
пенсії з врахувань показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка враховується
для обчислення пенсії за календарний
2007 рік.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
положення п. п. 3 п. 11 постанови Кабінету
Міністрів України № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року визнано
неконституційними.

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання колегії суддів, є хибними з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
встановлено частиною другою статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Перерахунок пенсій у
зв'язку зі збільшенням, зокрема
страхового стажу, встановлено частиною
четвертою статті 42 зазначеного Закону.

Так, частиною другою статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено формулу заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії.

У редакції Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року, яка
набрала чинності 01 січня 2004 року,
зазначена формула була такою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3
+... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи (абзаци другий -
шостий частини другої статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»).

Частиною четвертою статті 42
зазначеного Закону (у редакції від 09
липня 2003 року) визначено, що у разі, якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Аналіз частини четвертої статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» свідчить, що при
перерахунку пенсії застосовується
заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку
він отримував до призначення пенсії,
або яку він отримував за період роботи,
який є періодом страхового стажу.

З огляду на викладене під час
перерахунку пенсії у формулі Зп = Зс х
(Ск : К) змінюються лише показники Ск та
К. Зокрема, у величину Ск додаються
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
за кожен місяць страхового стажу, який
став підставою для перерахунку пенсії.
Що ж стосується показника К, то він
збільшується кількістю додаткових
місяців страхового стажу. Решта
показників залишається без змін.

Таким чином, під час перерахунку пенсії
величина середньої заробітної плати
(доходу) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії, тобто це - середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії (абзац четвертий
частини другої статті 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Підпунктом «б» підпункту 9 пункту 35
розділу II Закону «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
який набрав чинності з 1 січня 2008 року,
абзац четвертий частини другої статті
40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» було викладено в новій
редакції: «Зс (середня заробітна плата
(дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади у галузях
статистики, економіки, праці та
соціальної політики і фінансів».

Цим же Законом (підпункт «б» підпункту
10 пункту 35 розділу II) частину четверту
статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» викладено в такій
редакції: «У разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менше ніж 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього
перерахунку) пенсії незалежно від
перерв у роботі. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії провадиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону. У разі якщо
застрахована особа після призначення
(перерахунку) пенсії має менше ніж 24
місяці страхового стажу, перерахунок
пенсії провадиться не раніше як через
два роки після призначення
(попереднього перерахунку) з
урахуванням страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
з урахуванням заробітної плати, з якої
призначено (попередньо перераховано)
пенсію».

Тобто, з 01 січня 2008 року змінено
показник середньої заробітної плати
(доходу) - однієї із складових формули
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії та встановлено, що
цим показником має бути середня
заробітна плата (дохід) в середньому на
одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008,
положення підпункту «б» підпункту 9,
підпункту «б» підпункту 10 пункту 35
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Таким чином, з 22 травня 2008 року
відновили дію положення частини другої
статті 40 та частини четвертої статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у первинній його
редакції, які й підлягають
застосуванню.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», яким встановлено
порядок перерахунку пенсій особам, які
після її призначення продовжували
працювати, відмінний від того порядку,
який визначений частиною четвертою
статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (у редакції від 09 липня 2003
року).

Таким чином, починаючи з 28 травня 2008
року діють два нормативно-правові акти
(Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та постанова Кабінету
Міністрів України № 530 від 28 травня),
які по-різному регулюють розмір
показника середньої заробітної плати,
що враховується для обчислення пенсії.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами, в
даному випадку застосуванню підлягає
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а саме
нормативні положення статті 42 цього
Закону, що діяли в редакції до
скасування змін, внесених за Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», та були і
залишаються чинними на момент
проведення перерахунку пенсії. Як
зазначалося вище, зі змісту цих
положень випливає, що під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходу) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку що вимоги позивача про
здійснення перерахунку пенсії із
застосуванням середньої заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2009 рік є безпідставними.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів
переконана, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на неповно,
необ'єктивно і всебічно не з'ясованих
обставинах, прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги її
спростовують.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Маневицькому районі Волинської
області задоволити. Скасувати
постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 12.08.2011 року у
справі №2-а-2605/11 та прийняти нову
постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
В.М. Каралюс

С.М. Кузьмич