Справа № 804/13020/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 р. Справа № 804/13020/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши у скороченому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовною
заявою Криворізької центральної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
міндоходів у Дніпропетровській
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення 1212,17грн. ,-

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2014 року Криворізька
центральна об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління міндоходів у
Дніпропетровській області звернулася
з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 та просить
стягнути з відповідача до бюджету суму
заборгованості з єдиного податку у
розмірі 1212грн. 17 коп.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач
перебуває на обліку у позивача як
платник обов'язкових платежів до
бюджету та має податковий борг по
єдиному податку з фізичних осіб у сумі
1212,17грн. Зазначена сума податкового
боргу виникла внаслідок нарахування
податковим органом податкового боргу
за період з лютого по червень 2014р.
згідно заяви відповідача про
застосування спрощеної системи
оподаткування, відповідно до якої
відповідач здійснює свою діяльність за
спрощеною системою оподаткування
шляхом сплати єдиного податку у
розмірі 20% до розміру мінімальної
заробітної плати та обрав ІІ групу
платників єдиного податку. З метою
погашення податкового боргу
відповідно до ст.59 Податкового кодексу
України позивачем було направлено
відповідачу податкову вимогу від
21.02.2014р., яку вручено відповідачу. У
зв'язку з тим, що відповідач не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання,
позивач просить стягнути з відповідача
вищезазначену суму боргу в судовому
порядку.

Ухвалою суду від 29.08.2014р. було
відкрито скорочене провадження та
зобов'язано відповідача у 10-денний
строк після отримання ухвали про
відкриття провадження надати до суду
письмові заперечення на позов або
заяву про визнання позову (а.с. 1).

Відповідач у встановлений судом
строк не надав до суду ні заперечень на
позов, ні заяви про визнання позову, про
наявність даної справи та розгляд її
судом у скороченому провадженні
повідомлений належним чином 05.09.2014р., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення (а.с.19).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
стягнення грошових сум, які
ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Згідно до п. 2 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши їх у сукупності, суд находить
підстави достатніми для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Пунктом 7 ч.1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суб'єктом владних
повноважень - є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивачем є особа, на захист прав,
свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також
суб'єкт владних повноважень, на
виконання повноважень якого подана
позовна заява до адміністративного
суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий
кодекс України.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.

Тобто, позивач - контролюючий орган
державної податкової служби є
суб'єктом владних повноважень, який у
спірних правовідносинах реалізує
надані йому владні управлінські
функції та має право звертатися до суду
з відповідними позовними вимогами щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 28.05.2012р. за адресою:
53130, АДРЕСА_1 та з 29.05.2012р. знаходиться на
обліку у Криворізькій центральній
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області за № 8849, що підтверджується
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 08.07.2014р. та
довідкою про взяття на облік платника
податків від 29.05.2012р. №32 (а.с. 4-6).

31.05.2012р. Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 було подано до Криворізької
центральної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування та обрано ставку єдиного
податку у розмірі 20% до розміру
мінімальної заробітної плати та ІІ
група платників єдиного податку з
таких видів діяльності, як роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах переважно продуктами
харчування, напоями та новими виробами;
інші види роздрібної торгівлі поза
магазинами, що підтверджується копією
відповідної заяви від 31.05.2012р. (а.с. 8-9).

Згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» мінімальний
розмір заробітної плати на 1 січня 2014
рік складав 1218 грн.

Відповідно до п.293.1 ст.293 Податкового
кодексу України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року,
та у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Так, рішенням Девладівської сільської
ради Софіївського району
Дніпропетровської області від 29.03.2013р.
№236-21/VIвстановлено ставку податку для
першої та другої групи платників
єдиного податку у розмірі 10% від
мінімальної заробітної плати на 1
січня, що підтверджується копією
відповідного рішення (а.с.11).

У відповідності до п.295.1 ст.295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснювати сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітній) період (квартал, рік), але не
більше як до кінця поточного звітного
року.

Таким чином, з урахуванням вказаних
норм відповідач повинен був сплатити
суму грошового зобов'язання за заявою
від 31.05.2012р. за лютий 2014р. - у строк до
20.02.2014 року, отже податковий борг виник -
21.02.2014 року; за березень 2014р. - у строк до
20.03.2014р., отже податковий борг виник -
21.03.2014р.; за квітень 2014р. - у строк до
20.04.2014р., отже, податковий борг виник -
21.04.2014р.; за травень 2014р. - у строк до
20.05.2014р., отже, податковий борг виник -
21.05.2014р.; за червень 2014р. - у строк до
20.06.2014р., отже, податковий борг виник -
21.06.2014р.

Так, як свідчать матеріали справи,
відповідачем не здійснювалися
авансові платежі по сплаті єдиного
податку у період з лютого 2014р. по
червень 2014р. у строки та у порядку,
визначеному п.295.1 ст.295 Податкового
кодексу України.

Відповідно до довідки про суму
податкового боргу по єдиному податку
по відповідачу та облікової картки
платника податків, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 має
податковий борг по єдиному податок з
фізичних осіб за період з лютого по
червень 2014р. у сумі 1212,17грн. (а.с. 10, 13).

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує суму узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Так, податковим органом, у
відповідності до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, була сформована
податкова вимога № 1156-25 від 21.02.2014р. на
суму 263,09грн., яка була отримана
відповідачем 24.02.2014р. (а.с.12).

Зазначена податкова вимога
відповідачем залишилася не виконана у
встановлені законодавством строки.

У відповідності до п. 59.5 ст. 59
Податкового кодексу України у разі,
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Згідно п. 60.6 ст. 60 Податкового кодексу
України у разі, якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений у
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

У відповідності до ст. 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом. Податковий обов'язок виникає
у платника за кожним податком і збором.

Підпунктом 14.1.175 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Статтею 16, 36 Податкового кодексу
України визначено, що платники
податків зобов'язані сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
за змістом ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідач не надав суду доказів
погашення узгодженого податкового
боргу з єдиного податку за період з
лютого по червень 2014р. у встановлені
строки в сумі 1212,17грн. згідно вимог п.295.1
ст.295 Податкового кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
податкового боргу по єдиному податку з
фізичних осіб у сумі 1212,17грн. є
обґрунтованими, а тому дані позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з вимог вищенаведеного
чинного законодавства України.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 71, 86, 94, 160-163, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Криворізької
центральної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 1212,17грн. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (53130, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в доход бюджету (р/р
0328, код платежу 18050400, одержувач
УДК у Дніпропетровській області, , МФО 805012) - податковий борг
з єдиного податку у розмірі 1212грн. 17
коп. (одна тисяча двісті дванадцять
гривень 17коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги у порядку та у
строки, встановлені ст.183-2, ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова набирає законної сили у
порядку та у строки, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя С.О. Конєва