Справа № 823/2721/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
справа № 823/2721/14

м. Черкаси

12 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника позивача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант" Ткаченка В.Л.
- за довіреністю від 01.09.2014,

представника відповідача державної
податкової інспекції у Черкаському
районі Головного управління
Міндоходів у Черкаській області
Нечитайло С.П. - за довіреністю від
17.09.2014 №9301/23-25-10-017,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Гарант" до
державної податкової інспекції у
Черкаському районі Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю "Гарант", в якому
просить:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Черкаському районі Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 26.05.2014 № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
39962,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Черкаському районі Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 26.05.2014 № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 11661,00 грн., в тому числі за
основним платежем 11660,00 грн., за
штрафними санкціями 1,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, обґрунтовуючи їх тим, що
спірні податкові повідомлення-рішення
прийняті на підставі акта
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 08.05.2014р. №43/23-25-22-010/21359403,
яким встановлено заниження податку на
додану вартість на загальну суму 11660,00
грн. та завищення розміру від'ємного
значення різниці податку на додану
вартість на суму 39962,00 грн., внаслідок
безпідставного відображення у
податковому обліку господарських
операцій з придбання керамічної плитки
та дизельного палива у ПП «АТП
Автомобіліст».

Представник позивача зазначає, що
висновки акту перевірки не
відповідають нормам чинного
законодавства, базуються на
припущеннях і не підтверджуються
доказами та даними господарської
діяльності товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант", з огляду на
те, що згідно вимог Податкового кодексу
України нарахування податкового
кредиту здійснюється на підставі
податкової накладної, яка сама по собі
є єдиною і достатньою підставою для
нарахування податкового кредиту за
умови її відповідності вимогам
законодавства та виписки особою, що має
на це право. Факт придбання товару у
приватного підприємства «АТП
Автомобіліст», в повній мірі
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами
бухгалтерського обліку.

Крім того, висновки акту перевірки
відповідача від 08.05.2014р. №43/23-25-22-010/21359403
ґрунтуються на інформації бази даних
податкового органу про неможливість
контрагента позивача виконати умови
договору з урахуванням часу, місця її
здійснення, наявності необхідних
ресурсів. Ні акти перевірок інших
платників податків (контрагентів
позивача), ні відомості баз даних
податкових органів в розумінні чинного
законодавства не є первинними
документами чи документами
бухгалтерського або податкового
обліку, які могли б підтвердити факт
безтоварності операцій.

Представник відповідача проти
заявленого адміністративного позову
заперечує, мотивуючи це тим, що під час
перевірки позивача використано акт
державної податкової інспекції у м.
Черкасах від 04.01.2013 №13/22-12/31782458 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «АТП Автомобіліст», , щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків
постачальниками та покупцями, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період з 01.01.2010 по 31.12.2012», в
якому встановлено відсутність у ПП
«АТП Автомобіліст»
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по укладеній
угоді та відсутність фактичних дій,
спрямованих на виконання взятих на
себе зобов'язань та вбачається
проведення транзитних фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій надання податкової вигоди
переважно з контрагентами, які не
виконують свої податкові зобов'язання,
зокрема, у випадках, коли операції
здійснюються через посередників з
метою штучного формування валових
витрат та податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру.

Крім того, до перевірки ТОВ «Гарант» не
було надано товарно-транспортні
накладні, шляхові листи, що
підтверджують транспортування товару.

Заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю «Гарант»
зареєстроване Черкаською районною
державною адміністрацією 07.05.1998р., код
за ; взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби 15.02.1994р. за №182; згідно свідоцтва
про реєстрацію платника податку на
додану вартість від 13.05.1998 №32452338,
виданого ДПІ у Черкаському районі, є
платником ПДВ з 14.07.1997, індивідуальний
податковий номер 52.

З 30.04.2014 по 05.05.2014 посадовою особою
державної податкової інспекції у
Черкаському районі проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Гарант», , з питань підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків ПП «АТП Автомобіліст» () за період з 01.04.2011 по 30.06.2011.

Під час перевірки позивача використано
акт ДПІ у м. Черкасах від 04.01.2013
№13/22-12/31782458 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП «АТП
Автомобіліст», , щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків постачальниками та покупцями,
їх реальності та повноти відображення
в обліку за період з 01.01.2010 по 31.12.2012», за
яким документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з платниками податків -
покупцями та продавцями, їх вид, обсяг,
якість та розрахунки за період з 01.01.2010
по 30.11.2012.

За результатами перевірки позивача
складено акт від 08.05.2014р.
№43/23-25-22-010/21359403, в якому встановлено
порушення:

- п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п.п. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2,
п. 138.4, п. 138.6 ст. 138 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток за ІІ квартал 2011
року на загальну суму 59365 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.
198 Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено заниження
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету за період з 01.04.2011 по
30.06.2011 на загальну суму 11660,00 грн., в тому
числі за травень 2011 року на суму 11600,00
грн., та завищення від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного періоду (р.19
(р.20.1) Декларації) за квітень 2011 року на
суму 39962,00 грн.

19.05.2014 позивачем були подані
заперечення до акту позапланової
невиїзної документальної перевірки
від 08.05.2014 №43/23-25-22-010/21359403.

Згідно листа державної податкової
інспекції у Черкаському районі від
26.05.2014 №5237/23-25-22-026 «Про розгляд
заперечення», висновки акту перевірки
є обґрунтованими, у зв'язку з чим
заперечення ТОВ «Гарант» залишено без
задоволення.

На підставі акта перевірки, державна
податкова інспекція у Черкаському
районі прийняла:

- податкове повідомлення-рішення від
26.05.2014 № про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на загальну суму 39962,00
грн.;

- податкове повідомлення-рішення від
26.05.2014 № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 11661,00
грн., в тому числі за основним платежем
11660,00 грн., за штрафними санкціями 1 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від
26.05.2014 № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств в сумі 59365,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивачем подано скаргу від 06.06.2014 №65
до Головного управління Міндоходів у
Черкаській області.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Черкаській області від
05.08.2014 №16350/2300-10-0210 про результати
розгляду скарги, скасовано податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Черкаському
районі від 26.05.2014 № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств в сумі 59365,00 грн.;
залишено без змін податкові
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Черкаському
районі ГУ Міндоходів у Черкаській
області від 26.05.2014 №, №, а
скаргу ТОВ «Гарант» без задоволення.

Вирішуючи даний спір, з огляду на
аргументацію позивача, суд враховує, що
згідно п.44.1 статті 44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р.
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р.
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту згідно з пунктом
198.2 статті 198 Податкового кодексу
України вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Таким чином, наявність податкової
накладної є обов'язковою, але не
вичерпною умовою формування
податкового кредиту, оскільки
відповідні наслідки у податковому
обліку платника податків створюють
вчинювані платником податку
господарські операції. Тобто
необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Отже, витрати для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, а також податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Судом встановлено, що у квітні 2011 року
позивач придбав у приватного
підприємства «АТП Автомобіліст» вісім
видів плитки керамічної, що
підтверджується накладною №474 від
29.04.2011 на загальну суму 239770,85 грн.,
податковою накладною від 29.04.2011 №51 на
загальну суму 239770,85 грн.; банківськими
виписками.

Перевезення вказаної плитки
здійснювалось автотранспортом ТОВ
«Гарант». На підтвердження перевезення
вказаної плитки від ТОВ «АТП
Автомобіліст» до ТОВ «Гарант» позивач
надав до суду товарно-транспортні
накладні.

В якості доказів використання у
власній господарській діяльності
плитки керамічної позивач надав
додаткову угоду від 22.03.2011 №25/11-10/8 до
договору генерального підряду №25/11-10
від 25.11.2010, укладену між ТОВ «Разек А5
Україна» (Замовник) та ТОВ «Гарант»
(Генпідрядник), яка передбачає
виконання позивачем додаткового об'єму
робіт по спорядженню
адміністративно-побутових приміщень
під цех із виробництва торгівельного
обладнання по просп. Хіміків, 74 в м.
Черкаси; довідки про вартість
виконаних будівельних робіт та акти
приймання виконаних будівельних робіт.

Судом також встановлено, що в травні 2011
року ТОВ «Гарант» придбало у
приватного підприємства «АТП
Автомобіліст» дизельне паливо в
кількості 7250 л на загальну суму 69962,50
грн., що підтверджується накладною №610
від 31.05.2011, рахунком №610 від 31.05.2011,
податковою накладною №60 від 31.05.2011.

Постачальник дизельного палива ПП «АТП
Автомобіліст» зберігав паливо на
заправці ТОВ «Перон СТ».

Заправка автотранспорту ТОВ «Гарант»
та зберігання паливно-мастильних
матеріалів здійснювалось ТОВ «Перон
СТ» згідно договору зберігання від
30.05.2011. Відповідно до п.3.2. Договору
зберігання початок зберігання 31 травня
2011 року, закінчення зберігання 31 травня
2013 року.

На підтвердження використання
дизельного палива у власній
господарській діяльності позивача,
останнім надано до суду відомості про
витрати пального за січень - грудень 2012
року, копії подорожніх листів за січень
- грудень 2012 року.

Відповідно до акту ДПІ у м. Черкасах від
04.01.2013 №13/22-12/31782458 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП «АТП
Автомобіліст», , щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків постачальниками та покупцями,
їх реальності та повноти відображення
в обліку за період з 01.01.2010 по 31.12.2012»,
приватне підприємство «АТП
Автомобіліст» зареєстроване 24.12.2001
виконавчим комітетом Черкаської
міської ради, ; взято на
податковий облік в органах державної
податкової служби за №17 від 09.01.2002;
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 11.01.2002
№32136269, видане ДПІ у м. Черкаси,
індивідуальний податковий номер
19; види діяльності - оптова
торгівля паливом, інші види оптової
торгівлі.

Враховуючи те, що судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи рух
активів у процесі здійснення
господарських операцій, наявність у
позивача та його контрагента
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції,
встановлено зв'язок між укладеним
договором та господарською діяльністю
платника податку, витрати підтверджені
первинними документами, суд вважає
встановленим факт здійснення
господарської операції, а відтак
доходить висновку про відсутність
підстав у контролюючого органу для
винесення податкових
повідомлень-рішень від 26.05.2014 №,
№.

Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку відповідно до п. 36.5 статті 36
Податкового кодексу України несе
платник податків. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватись на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Надання ж податковому органу всіх
належним чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
оподаткування, з метою одержання
податкової вигоди (бюджетного
відшкодування) є підставою для її
одержання, якщо контролюючий орган не
доведе і не встановить, що відомості,
які містяться в цих документах,
неповні, недостовірні та (або)
суперечливі, є наслідком укладення
нікчемних правочинів або коли
відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
встановлена судом.

Державною податковою інспекцією у
Черкаському районі жодних доказів в
підтвердження необґрунтованості
заявлених платником податків вимог про
надання податкової вигоди, в тому числі
щодо безтоварності операцій чи
одержання доходу за рахунок податкової
вигоди, зокрема, відшкодування податку
на додану вартість з бюджету, за
відсутності наміру здійснювати
реальну підприємницьку діяльність, ні
під час складання акту перевірки,
покладеного в основу оскаржуваного в
судовому порядку податкового
повідомлення-рішення, ні під час
розгляду справи по суті не надано.

Згідно рішення Європейського суду з
прав людини від 22.01.2009р. у справі
"БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №
3991/03), у разі якщо національні органи за
відсутності будь-яких вказівок на
безпосередню участь фізичної або
юридичної особи у зловживанні,
пов'язаним зі сплатою податку на додану
вартість, який нараховується у ланцюгу
поставок, або будь-яких вказівок на
обізнаність про таке порушення, все ж
таки застосовують негативні наслідки
до отримувача оподатковуваної
податком на додану вартість поставки,
який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Відповідачем не надані докази, які б
підтверджували узгодженість дій
позивача та його контрагентів щодо
незаконного отримання позивачем
податкових вигод або обізнаності
позивача з такими діями, тому вказана
обставина є недоведеною. Натомість
позивачем доведено факт придбання
товару, його оплату.

Кодексом адміністративного
судочинства України (частина третя
статті 2) передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Встановленими у судовому засіданні
обставинами підтверджується, що
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Черкаському районі від 26.05.2014 №,
№ є незаконними та
необґрунтованими, у зв'язку з чим
позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Черкаському районі Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 26.05.2014 № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
39962,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Черкаському районі Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 26.05.2014 № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 11661,00 грн., в тому числі за
основним платежем 11660,00 грн., за
штрафними санкціями 1,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант" 183 (сто
вісімдесят три) грн. 00 коп. судового
збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений
07.11.2014.