Справа № 2а-772/08/2170
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/52379/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Сіроша М.В., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
приватного підприємця ОСОБА_1

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2010
року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07 липня 2011
року

у справі № 2а-772/08/2170

за позовом Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів у Херсонській
області

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення штрафних санкцій

та за позовом приватного підприємця
ОСОБА_1

до 1. Горохової Оксани
Рудольфівни, Мигирич Олени Миколаївни -
головних державних податкових
інспекторів Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів у Херсонській
області,

2. Державної податкової
адміністрації в Херсонській області,

3. Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів у Херсонській
області

про визнання дій протиправними,
скасування направлення на перевірку,
акта перевірки, рішення про
застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів у Херсонській області
звернулось до суду з позовом до
Приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 3390,90 грн. фінансових санкцій.

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
Горохової Оксани Рудольфівни, Мигирич
Олени Миколаївни - головних державних
податкових інспекторів РУ
Департаменту САТ ДПА України у
Херсонській області, Державної
податкової адміністрації в
Херсонській області, РУ Департаменту
САТ ДПА України у Херсонській області
про визнання протиправними дій по
організації, проведенню перевірки та
складанню акта перевірки №210110 від 08
квітня 2008 року; скасування направлення
на перевірку, акта перевірки №210110 від 08
квітня 2008 року та рішення про
застосування фінансових санкцій від 21
квітня 2008 року №-21.

Ухвалою Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2010
року вказані адміністративні справи
були об'єднані в одне провадження для
спільного розгляду.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2010
року позов РУ Департаменту САТ ДПА
України в Херсонській області був
задоволений. Стягнуто з приватного
підприємця ОСОБА_1 на користь
державного бюджету 3390,90 грн. фінансових
санкцій. В задоволенні позову
приватного підприємця ОСОБА_1 про
визнання дій протиправними, скасування
направлення на перевірку та рішення
про застосування фінансових санкцій
від 21 квітня 2008 року №-21 було
відмовлено. В частині позовних вимог
приватного підприємця ОСОБА_1 про
скасування акта перевірки №210110 від 08
квітня 2008 року провадження у справі
було закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07 липня 2011
року постанова Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2010
року була залишена без змін.

В касаційній скарзі приватний
підприємець ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 21
травня 2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 07 липня 2011 року і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
Приватного підприємця ОСОБА_1.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

РУ Департаменту САТ ДПА України у
Херсонській області на підставі наказу
начальника Регіонального управління
№20 від 31 березня 2008 року, графіка
проведення перевірок суб'єктів
підприємницької діяльності у квітні 2008
року та посвідчень №112 та №113 від 21
березня 2008 року була проведена
перевірка господарської одиниці -
кіоску, який розташований за адресою: м.
Херсон,по вул. Херсонської
Гвардійської Дивізії, 18, к. 4, та
належить приватному підприємцю ОСОБА_1,
за результатами якої складений акт від
08 квітня 2008 року №210110.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені вимоги статті
15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», які полягали у здійсненні
підприємцем роздрібної торгівлі
тютюновими виробами без наявності
відповідної ліцензії.

21 квітня 2008 року РУ Департаменту САТ
ДПА України в Херсонській області на
підставі вказаного акта перевірки
прийняло рішення про застосування
фінансових санкцій №-21, яким
відповідно до абзацу 5 частини 2 статті
17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» застосувало до приватного
підприємця ОСОБА_1 фінансові санкції у
вигляді штрафу в розмірі 3390,90 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги РУ Департаменту САТ ДПА
України у Херсонській області та
відмовляючи в позові приватного
підприємця ОСОБА_1, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що дії ДПА у Херсонській
області, РУ Департаменту САТ ДПА
України у Херсонській області та їх
посадових осіб по організації та
проведенню перевірки є правомірними та
фінансові санкції згідно оспорюваного
рішення до підприємця застосовано
правомірно, з огляду на встановлений
перевіряючими факт продажу тютюнових
виробів без наявності ліцензії на
право здійснення відповідної
господарської діяльності. При цьому,
закриваючи провадження у справі в
частині оскарження акта перевірки,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що акт перевірки не є рішенням
суб'єкта владних повноважень, яке
породжує певні правові наслідки для
суб'єкта господарювання і має
обов'язковий характер для нього, з
огляду на що не може бути предметом
розгляду в адміністративному суді.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Відповідно до частини 10 статті 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) роздрібна
торгівля алкогольними напоями або
тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
підприємницької діяльності всіх форм
власності, у тому числі їх виробниками,
за наявності у них ліцензій.

Частиною 14 статті 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що ліцензії
на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими
виробами видаються уповноваженими
Кабінетом Міністрів України органами
виконавчої влади в містах, районах,
районах у містах Києві та Севастополі
за місцем торгівлі суб'єкта
підприємницької діяльності терміном
на один рік і підлягають

обов'язковій реєстрації в органі
державної податкової служби, а у
сільській місцевості - і в органах
місцевого самоврядування за місцем
торгівлі суб'єкта підприємницької
діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) контроль за
дотриманням норм цього Закону
здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України.

Згідно з пунктом 27-1 Переліку органів
ліцензування, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 листопада 2000 року №1698 (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), територіальні
підрозділи регіональних управлінь
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації у містах,
районах, районах у мм. Києві та
Севастополі за місцем торгівлі
суб'єкта підприємницької діяльності
визначені органами ліцензування
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами.

Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів утворений як
самостійний функціональний підрозділ
з правами юридичної особи у складі
Державної податкової адміністрації за
Постановою Кабінету Міністрів України
від 07 серпня 2001 року №940 «Про заходи
щодо посилення державного контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
та справлянням акцизного збору».

Відповідно до Розділу 2 Положення про
Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 10
лютого 2007 р. N 71 (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), до основних завдань
Департаменту віднесено, зокрема,
здійснення контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв,
тютюнових виробів; застосування у
випадках, передбачених законодавством,
фінансових санкцій до суб'єктів
господарювання за порушення вимог
законодавства, яке регулює відносини у
сфері виробництва та обігу спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів.

Функціями Департаменту є, серед іншого:
контроль за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів (п. 3.3); застосування у випадках,
передбачених законодавством,
фінансових санкцій до суб'єктів
господарювання за порушення вимог
законодавства, яке регулює відносини у
сфері виробництва і обігу спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
(п. 3.19); звернення до суду з позовами, в
тому числі про стягнення з суб'єктів
господарювання сум фінансових санкцій
у вигляді штрафів за порушення вимог
законодавства, яке регулює відносини у
сфері виробництва та обігу спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
(п. 3.20).

За таких обставин, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок судів
попередніх інстанцій про наявність у
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів та його регіональних
управлінь повноважень на проведення
перевірок дотримання суб'єктами
господарювання законодавства у сфері
виробництва та обігу спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
та застосування, у разі виявлення
порушень, відповідних фінансових
санкцій.

Згідно з частиною 7 статті 111 Закону
України «Про державну податкову
службу» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
позаплановими перевірками вважаються
також перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
законами України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері

торгівлі, громадського харчування та
послуг», «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», а в
інших випадках - за рішенням суду.

Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення
обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу,
яке оформляється наказом (частина 9
статті 111 цього Закону).

Згідно з частинами 1, 2 статті 112 Закону
України «Про державну податкову
службу» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим та іншими законами України, та за
умови надання платнику податків під
розписку: 1) направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі,
назва органу державної податкової
служби, мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб
органу державної податкової служби,
які проводитимуть перевірку.
Направлення на перевірку є дійсним за
умови наявності підпису керівника
органу державної податкової служби,
скріпленого печаткою

органу державної податкової служби; 2)
копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення
позапланової виїзної перевірки, дата
її початку та дата закінчення.
Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням
вимог, встановлених частиною першою
цієї статті, є підставою для
недопущення посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судами попередніх
інстанцій, наказом начальника РУ
Департаменту САТ ДПА України у
Херсонській області №20 від 31 березня
2008 року було затверджено перелік
суб'єктів підприємницької діяльності,
що будуть перевірятися у квітні 2008
року, пунктом 1 якого передбачено
проведення перевірки приватного
підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до посвідчень на перевірку
№112 та №113 від 21 березня 2008 року
посадовим особам позивача РУ
Департаменту САТ ДПА України у
Херсонській області доручалося
проведення перевірки щодо дотримання
ПП ОСОБА_1 вимог Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» та інших
законодавчих актів, що регулюють обіг
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Факт допуску приватним підприємцем
ОСОБА_1 працівників РУ Департаменту САТ
ДПА України в Херсонській області до
проведення перевірки підтверджується
актом перевірки 08 квітня 2008 року №210110,
підписаним особисто підприємцем та
його продавцем без зауважень.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій щодо дотримання
РУ Департаменту САТ ДПА України у
Херсонській області законодавчо
встановленого порядку при проведенні
перевірки приватного підприємця
ОСОБА_1.

Відповідно до частини 11 статті 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) плата за
ліцензію на роздрібну торгівлю
алкогольними напоями становить 8000
гривень на кожний окремий, зазначений в
ліцензії електронний
контрольно-касовий апарат (книгу
обліку розрахункових операцій), що
знаходиться у місці торгівлі; на
роздрібну торгівлю

тютюновими виробами на кожне місце
торгівлі - 2000 гривень, а на території
сіл і селищ, за винятком тих, що
знаходяться у межах території міст, - 500
гривень на роздрібну торгівлю
алкогольними напоями на кожний
окремий, зазначений у ліцензії
електронний

контрольно-касовий апарат (книгу
обліку розрахункових операцій), що
знаходиться у місці торгівлі, і 250
гривень - на роздрібну торгівлю
тютюновими виробами на кожне місце
торгівлі.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта
підприємницької діяльності, до якої
додається копія свідоцтва про
державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності,
засвідчена

нотаріально або органом, який видав
оригінал документа. У заяві на видачу
ліцензії на роздрібну торгівлю
тютюновими виробами зазначається
адреса місця торгівлі (частини 16, 19
статті 15 цього Закону).

З аналізу наведених норм вбачається, що
ліцензія на роздрібну торгівлю

тютюновими виробами має охоплювати
кожне місце торгівлі, яке зазначається
суб'єктом господарювання в заявці на
видачу ліцензії.

При цьому, згідно з частиною 13 статті 3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) у
разі зміни відомостей, зазначених у
виданій суб'єкту підприємницької
діяльності ліцензії (за винятком змін,
пов'язаних з реорганізацією суб'єкта
підприємницької діяльності), орган,
який видав ліцензію, на підставі заяви
суб'єкта підприємницької діяльності
протягом семи робочих днів видає
суб'єкту підприємницької діяльності
ліцензію, оформлену на новому бланку з
урахуванням змін.

Згідно з визначенням, наведеним у
статті 1 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), під
місцем торгівлі розуміється місце
реалізації товарів, у тому числі на
розлив, в одному торговому приміщенні
(будівлі) за місцем його фактичного
розташування, для тютюнових виробів -
без обмеження площі, для алкогольних
напоїв - торговельною площею не менше 20
м2, обладнане електронними
контрольно-касовими апаратами
(незалежно від їх кількості) або де є
товарно-касові книги (незалежно від їх
кількості), в яких фіксується виручка
від продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів незалежно від того,
чи оформляється через них продаж інших
товарів.

Наказом Державного комітету
статистики України від 24 жовтня 2005 року
№ 327 було затверджено Інструкція щодо
заповнення форм державних
статистичних спостережень стосовно
торгової мережі та мережі ресторанного
господарства, яка містить основні
методологічні положення щодо
визначення показників про види,
спеціалізацію, розміщення на певних
територіях (локалізацію), групування за
розмірами торгової площі, іншими
ознаками діяльності об'єктів
роздрібної торгівлі та ресторанного
господарства, які використовуються для
державних статистичних спостережень
торгової мережі та мережі ресторанного
господарства (пункт 1.2 статті 1 цієї
Інструкції).

За визначеннями, наведеними у пунктах
2.3, 2.4 статті 2 Інструкції щодо
заповнення форм державних
статистичних спостережень стосовно
торгової мережі та мережі ресторанного
господарства, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 24 жовтня 2005 року № 327 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), об'єкт (заклад)
роздрібної торгівлі - це місцева
одиниця (структурний підрозділ)
суб'єкта господарювання, у якій
здійснюється продаж споживчих товарів
безпосередньо населенню для
особистого споживання; об'єкт (заклад)
ресторанного господарства - це місцева
одиниця (структурний підрозділ)
суб'єкта господарювання, яка
розміщується в окремій будівлі або
приміщенні, має, як правило, обладнаний
столами та стільцями для споживання
їжі зал і необхідні виробничі та
побутові приміщення та в якій
здійснюється продаж продукції
власного виготовлення і купованих
товарів, переважно для споживання на
місці.

Підпункт 3.2.1 пункту 3.2 статті 3 «Мережа
роздрібної торгівлі» Інструкції щодо
заповнення форм державних
статистичних спостережень стосовно
торгової мережі та мережі ресторанного
господарства, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 24 жовтня 2005 року № 327 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), визначає кіоск
(ятку) як різновид об'єкта
напівстаціонарної роздрібної
торгівлі, що займає відокремлене
приміщення легкої конструкції, як
правило, без торгового залу та має
просте обладнання.

При цьому, пункт 4.2 статті 4 «Мережа
ресторанного господарства» Інструкції
щодо заповнення форм державних
статистичних спостережень стосовно
торгової мережі та мережі ресторанного
господарства, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 24 жовтня 2005 року № 327 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), визначає кафе
як різновид об'єкта ресторанного
господарства, що має виробничі
приміщення, зал для відвідувачів і
реалізує широкий асортимент страв і
кулінарних виробів нескладного
приготування, хлібобулочні і борошняні
кондитерські вироби, гарячі і холодні
напої, кисломолочні продукти, товари,
що купуються, із застосуванням методів
самообслуговування або обслуговування
офіціантами.

Виходячи з аналізу наведених вище
правових норм, кіоск та кафе є різними
об'єктами, які відносяться до різних
мереж господарства, а саме - мережі
роздрібної торгівлі та мережі
ресторанного господарства.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, працівниками РУ
Департаменту САТ ДПА України у
Херсонській області був встановлений
факт здійснення торгівлі приватним
підприємцем ОСОБА_1 тютюновими
виробами без наявності відповідної
ліцензії в кіоску, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1, який є окремим місцем
торгівлі, що підтверджується
фіскальним чеком реєстратора
розрахункових операцій від 08 квітня 2008
року №6918.

При цьому, судами попередніх інстанцій
була обґрунтовано не прийнята до уваги
ліцензія серії НОМЕР_1 від 28 березня 2008
року на право Приватного підприємця
ОСОБА_1 здійснення роздрібної торгівлі
тютюновими виробами, яка охоплює інше
місце реалізації, а саме: кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2, добудоване,
згідно плану (а. с. 35), до існуючого та
збереженого приміщення кіоску.

Таким чином, оскільки кіоск,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, є
окремим місцем реалізації тютюнових
виробів, не охопленим наявною у
позивача ліцензією, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
підтвердження матеріалами справи
факту порушення підприємцем положень
частини 10 статті 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин).

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що у разі
оптової (включаючи імпорт та експорт) і
роздрібної торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензій до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків
вартості отриманої партії товару, але
не менше 1700 гривень.

За таких обставин, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок судів
попередніх інстанцій про
правомірність винесеного РУ
Департаменту САТ ДПА України у
Херсонській області рішення про
застосування фінансових санкцій
№-21 від 21 квітня 2008 року та, як
наслідок, наявність підстав для
задоволення позовних вимог РУ
Департаменту САТ ДПА України у
Херсонській області та відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог приватного підприємця
ОСОБА_1.

При цьому, суди попередніх інстанцій
дійшли обґрунтованого висновку про
закриття провадження у справі в
частині позовних вимог про скасування
акта перевірки №210110 від 08 квітня 2008
року, оскільки акт перевірки не є тим
рішенням суб'єкта владних повноважень
у розумінні статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яке породжує виникнення
будь-яких прав і обов'язків для осіб,
діяльність яких перевірялася.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга приватного підприємця ОСОБА_1
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2010
року та ухвала Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07 липня 2011
року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 21
травня 2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 07 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ М.В. Сірош

_____________________ Т.М. Шипуліна