Справа № 554/5666/14-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р. Справа №
554/5666/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області на
постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 22.09.2014р. по справі
№ 554/5666/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області

про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому,
просив суд:

- визнати протиправною відмову
Головного Управління пенсійного фонду
України м. Полтави в перерахунку та
виплаті додаткової пенсії відповідно
до вимог ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"

- зобов'язати відповідача здійснити,
перерахунок та виплату, щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за період дії
його права,

Стягнути з відповідача на користь
позивача недоплачену додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком,
моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. , а
також втрату частини доходу в інфляції
та зміни рівня споживчих цін.

Зобов'язати відповідача нарахувати
втрати доходу від інфляції та зміни
рівня споживчих цін

Постановою Октябрського районного
суду Полтавської області від 22.09.2014
року адміністративний позов -
задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області щодо відмови в
перерахунку та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоровою, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком , встановленої ст. 50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" ,

Зобов'язано Головне Управлінням
пенсійного фонду України в
Полтавській області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоровою, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком , встановленої ст. 50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
за період з 01.01.2014р. по 03.08.2014р., з
урахуванням рівня інфляції, та
проведених виплат.

Зобов'язано Головне Управлінням
пенсійного фонду України в
Полтавській області не пізніше трьох
місяців з моменту вступу постанови в
закону силу подати звіт про виконання
судового рішення.

В іншій частині в задоволені позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на помилкове застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права в частині
зазначення кінцевого терміну
перерахунку пенсії, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Октябрського районного суду
м. Полтави від 22.09.2014 року в частині
відмови в позові.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, також подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Октябрського районного суду м. Полтави
від 22.09.2014 скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції ст.50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", постанови
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" № 1210 від
23.11.2011 року, п. 13 Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а також на доводи та обставини
викладені в апеляційній скарзі.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином, в
зв'язку з чим справа розглянута в
письмовому провадженні відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційних скарг, рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційних скарг,
дослідивши докази по справі, вважає, що
апеляційна скарга позивача підлягає
частковому задоволенню, апеляційна
скарга відповідача задоволенню не
підлягає, враховуючи наступне.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з наявності у
позивача права на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як інваліду 2-ї групи, щодо
захворювання якого встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою у розмірі
75 відсотків мінімальної пенсії за
віком, встановленої законом на час
виплат, відповідно до вимог ст. 50,
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
період з 01 січня 2014 року по 03.08.2014р.

Колегія суддів частково погоджується з
даним висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач - ОСОБА_1, є інвалідом 2 групи та
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.01.2010
року та довідкою МСЕК від 30.12.2009р. ( а.с. 4)

Позивач перебуває на обліку в
Головному Управлінні Пенсійного фонду
України Полтавської області та отримує
державну пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України « Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб», а також додаткову пенсію згідно
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На звернення позивача щодо перерахунку
пенсії, Головним Управлінням
Пенсійного фонду України Полтавської
обалсті, листом від 16.01.2014 року надано
відповідь та повідомлено заявника, що
підстави для проведення перерахунку
пенсії, починаючи з 01.01.2014 року
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відсутні,
розмір пенсії розрахований згідно
вимог чинного законодавства, з
урахуванням вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
(а.с. 28)

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до
першої категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах:
інвалідам другої групи -75% мінімальної
пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Доводи апеляційної скарги щодо не
врахування судом Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
колегія суддів вважає помилковими.

Колегія суддів зазначає, що
положеннями Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" не
було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позивач з 01.01.2014 року має
право на отримання додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Посилання відповідача на той факт, що
пенсія позивачу у спірний період була
проведена та виплачена у розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки
застосування зазначеної постанови
було розраховано на бюджетний період
2012, 2013 бюджетних роках, а тому у період з
01.01.2014 року вказана постанова
застосуванню не підлягала.

Крім того, слід вказати, що відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві в період з 01.01.2014 року
застосуванню підлягають ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вищевказана постанова Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

При цьому, вихідним критерієм
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої статтею 50 Закону № 796-ХІІ,
є мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" вираховується, виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" щодо
застосування розміру мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною 1 цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги відповідач,
з наведених вище підстав, висновків
суду першої інстанції у цій частині не
спростовують.

Також колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги позивача
щодо помилкового визначення судом
першої інстанції кінцевої дати
здійснення перерахунку додаткової
пенсії.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, пенсія - що
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 45
зазначеного Закону, пенсія
призначається довічно або на період,
протягом якого пенсіонер має право на
виплату пенсії відповідно до цього
Закону.

Положення статей 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", згідно з
якими позивач має право на отримання
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, не містять обмежень щодо
строку, протягом якого пенсіонер має
право на їх виплату.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що зазначені вище
щомісячні пенсійні виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу, а тому у разі виникнення
підстав для перерахунку розмірів таких
пенсій визначається лише дата, з якої
особа має право на її перерахунок чи
отримання пенсії у певному розмірі.

Такий висновок суду апеляційної
інстанції узгоджується із правовою
позицією Верховного Суду України,
викладеною, зокрема, у постановах від 23
квітня 2012 року № 21-239а11, від 19 березня 2013
року № 21-53а13, від 01 жовтня 2013 року по
справі № 21-338а13 та постанові від 05
листопада 2013 року по справі 21-293а13.

Відповідно до вимог частини 1 статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Частиною 2 статті 161 КАС України
встановлено, що при виборі правової
норми, що підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Отже, враховуючи, що позивачем у
позовній заяві заявлено вимогу про
здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2014
року, колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції помилково
встановлено кінцеву дату періоду, за
який пенсія позивача підлягає
перерахунку, а тому постанова суду
першої інстанції підлягає зміні шляхом
виключення з резолютивної частини
судового рішення зазначення кінцевої
дати здійснення перерахунку.

Щодо доводів апеляційної скарги
позивача про безпідставне покладення
судом першої інстанції обов'язку на
відповідача подати звіт, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд,
який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Згідно норм процесуального права
зобов'язання відповідача подати звіт
до суду є правом суду. Суд першої
інстанції, скористався своїм правом,
та поклав обов'язок на відповідача
подати звіт про виконання судового
рішення , а тому підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції в цій частині відсутні.

У відповідності до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинне бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 2 ч.1 ст.
198, ч. 1 ст. 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 22.09.2014р. по справі №
554/5666/14-а змінити, виклавши абзац
третій постанови в наступній редакції :
Зобов'язати Головне Управління
пенсійного фонду України в Полтавській
області провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоровою, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком ,
встановленою ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи з 01.01.2014р. ,
з урахуванням рівня інфляції та
проведених виплат.

В іншій частині постанову Октябрського
районного суду м. Полтави від 22.09.2014р. по
справі № 554/5666/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.Судді
Курило Л.В. Присяжнюк О.В.