Справа № 2а-713/6/12, 713/915/12
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 р. Справа № н-107229/12/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Большакової О.О., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Хустської міської
ради, третя особа - ОСОБА_1 про
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

03.02.2011р. ОСОБА_2 звернулась з позовом в
суд до Хустської міської ради
(надалі-Рада), третя особа: ОСОБА_1,
просила скасувати рішення Хустської
міської ради №1851 від 29.06.2010р., яким гр.
ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0630га в
АДРЕСА_1 (квартал малоповерхової
забудови садибного типу).

Постановою Хустського районного суду
Закарпатської області від 15 травня 2012
року в задоволені позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено. Постанову Хустського
районного суду Закарпатської області
від 15.05.2012р. скасовано та прийнято нову
постанову про задоволення позову.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Хустської міської ради №1851 від
29.06.2010р. в частині надання гр. ОСОБА_1
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0630га в АДРЕСА_1 (квартал
малоповерхової забудови садибного
типу в м.Хуст, район вулиць
Лісна-Вишнева) для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09 квітня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2013 року - без змін.

22.07.2014р. ОСОБА_1 звернулась з заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2013 року. Подану заяву
обґрунтовує тим, що на день прийняття
міською радою рішення про надання
ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки існувало рішення №1850 від
29.10.2010р. Хустської міської ради про
затвердження проекту кварталів
малоповерхової житлової забудови та
проекту змін до існуючого кварталу та
відповідно виготовлена проектна
документація. На день розгляду справи
як судом першої інстанції, так і
апеляційним судом такі документи
існували, але заявнику про них не було
відомо, а тому вони не були надані суду
та не враховані при винесенні
постанови.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не забезпечили,
належним чином повідомлені про розгляд
справи, що у відповідності до вимог
частини другої статті 252 КАС України не
перешкоджає розгляду заяви і перегляду
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи заяви колегія
суддів вважає, що така до задоволення
не підлягає з наступних підстав.

Частиною другою статті 245 КАС України
визначені підстави для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами. Перелік підстав,
визначений статтею 245 КАС України для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами є
вичерпний.

Із змісту даної норми випливає, що
необхідними ознаками обставин, за яких
їх можна вважати нововиявленими, є: 1. Їх
наявність на час вирішення
адміністративної справи; 2.Ці обставини
не були і не могли бути відомі суду та
особі, яка звертається із заявою, на час
розгляду справи; 3. Обставини мають бути
істотними, тобто такими, що впливають
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Не можуть бути визнані нововиявленими
нові, тобто такі, що виникли чи
змінилися після постановлення рішення,
обставини, а також обставини, які могли
бути встановлені у ході судового
розгляду справи.

Крім того, за своєю юридичною суттю
нововиявлені обставини є фактичними
даними, що в установленому порядку
спростовують факти, які було покладено
в основу судового рішення.

Принцип юридичної визначеності, який є
складовою верховенства права вимагає,
в тому числі, щоб, якщо суди остаточно
визначили питання, їхнє рішення не
повинно ставитись під сумнів. Юридична
визначеність передбачає повагу до
принципу res judicata, що є принципом
остаточності рішень.

Застосовуючи принцип правової
визначеності, Європейський Суд з прав
людини в рішенні від 23.09.1998р. у справі
«Стіл та інші проти Сполученого
Королівства» наголошує, що Конвенція з
прав людини вимагає, щоб усе право, чи
то писане, чи неписане, було достатньо
чітким, щоб дозволити громадянинові,
якщо виникне потреба з належною
порадою, передбачити певною мірою за
певних обставин наслідки, які може
спричинити певна дія.

Як зазначено в Рішенні Європейського
Суду з прав людини у справі «Рябих
проти Росії» від 03.12.2003р., відхилення
від принципу остаточності рішення
можна виправдати лише за наявністю
обставин суттєвого і непереборного
характеру. Європейський Суд з прав
людини допускає можливість судового
перегляду судових рішень за
нововиявленими обставинами, але лише у
межах, які не порушують принципу
юридичної визначеності (Рішення
Європейського Суду з прав людини у
справі «Правєдная проти Росії» від
18.11.2004р.).

Колегією суддів встановлено, що
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено, постанову Хустського
районного суду Закарпатської області
від 15.05.2012р. скасовано та прийнято нову
постанову, якою скасовано рішення
Хустської міської ради №1851 від 29.06.2010р.
в частині надання гр. ОСОБА_1 дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0630га в АДРЕСА_1 (квартал
малоповерхової забудови садибного
типу в м.Хуст, район вулиць
Лісна-Вишнева) для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки).

Як вбачається із заяви ОСОБА_1,
постанова Львівського апеляційного
адміністративного суду базувалась на
тому, що в рішенні Хустської міської
ради №918 від 17.10.2005р., яким затверджено
проект кварталу малоповерхової
забудови садибного типу в м.Хуст в
урочищі «Батуші», відсутні дані про
зміну цільового призначення спірної
земельної ділянки з земель для ведення
особистого селянського господарства
на землі для будівництва і
обслуговування житлового будинку.
Однак на день прийняття спірного
рішення про надання їй дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки існувало
рішення Ради №1850 від 29.10.2010р., про
затвердження проекту кварталів
малоповерхової житлової забудови та
проекту змін до існуючого кварталу та
відповідно виготовлена проектна
документація викопірування з якої
надано суду. На день розгляду справи
такі документи існували, проте ні суду
ні заявниці не були відомі та не
враховані при винесені рішення. Вважає
рішення Ради №1850 від 29.10.2010р. є
нововиявленою обставиною, яка суттєво
впливає на прийняте судом рішення та
вирішення спору. Також зазначає, що
строк дії договору короткострокової
оренди від 16.05.2006р., на який посилається
суд, сплив 23.03.2011р. та такий не пройшов
державної реєстрації і не міг
слугувати доказом по справі, про що
заявниці стало відомо в червні 2014 року.

При прийнятті рішення колегія суддів
виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що Рада, приймаючи оскаржуване рішення
№1851 від 29.06.2010р. про надання ОСОБА_1
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0630 га. в АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд не врахувала те, що дана
земельна ділянка перебуває в
користуванні ОСОБА_2, згідно укладеного
нею з Хустською міською радою договору
оренди земельної ділянки від 16.05.2006
року, зі строком його дії до 25.03.2011 року,
який зареєстровано в Хустській міській
раді 16.05.2006 року за №5, про, що в книзі
реєстрації договорів оренди землі
вчинено запис, а тому спірне рішення
прийнято з порушенням норм ст.141
Земельного кодексу України, а відтак
підлягає скасуванню.

Окрім того суд апеляційної інстанції
зазначив, що не погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
рішенням Хустської міської ради №918
від 17.10.2005р. затверджено проект
кварталу малоповерхової забудови
садибного типу в м.Хуст в урочищі
«Бартуші», а відтак і змінено цільове
призначення спірної земельної ділянки
з земель для ведення особистого
селянського господарства на землі для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, оскільки аналіз даного рішення
відповідача не мітить даних про зміну
цільового призначення спірної
земельної ділянки та в п.4 цього рішення
зазначено про необхідність проведення
інвентаризації земельних ділянок
наданих громадянам у власність чи
постійне користування для вирішення
питання вилучення та компенсації
власникам.

Колегія суддів зазначає, що покликання
заявника на рішення Ради №1850 від
29.10.2010р., як на нововиявлену обставину
не заслуговує на увагу, оскільки згідно
цього рішення Рада: затвердила проект
кварталу малоповерхової забудови
садибного типу в м.Хуст, район вулиць
Лісні-Вишнева; затвердила проект змін
до існуючого проекту кварталу
індивідуальної забудови тв. м.Хуст, вул.
І.Чендея - І.Рогача; вирішіла
проектування та будівництво
інженерних мереж здійснювати за
рахунок громадян-власників земельних
ділянок в кварталі забудови; контроль
за виконанням рішення вирішено
покласти на постійну депутатську
комісію з питань землекористування та
охорони навколишнього середовища,
відділ архітектури та містобудування.

Аналіз вказаного рішення дає підстави
колегії суддів вважати, що таке не
спростовує висновки суду апеляційної
інстанції, оскільки стосувалось
питання затвердження проекту кварталу
та змін до проекту існуючого кварталу
відповідних вулиць м.Хуст, а не
правомірності прийнятого Радою
рішення №851 від 29.06.2010р., та могло бути
предметом дослідження в ході судового
розгляду справи.

Окрім того колегія суддів зауважує, що
відмова у наданні відповіді заявниці з
питання реєстрації договору оренди
земельної ділянки від 16.05.2006р. не може
слугувати нововиявленою обставиною.
Питання ж реєстраціє вищезгаданого
договору було предметом дослідження та
аналізу судом.

Згідно ст. 253 КАС України, суд може
скасувати постанову чи ухвалу у справі
і прийняти нову постанову чи ухвалу або
залишити заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
без задоволення.

Зважаючи на вказані законодавчі
приписи процесуального права та на
обставини, що склалися у даній справі,
суд апеляційної інстанції не вважає
наведені позивачем обставини для
перегляду судового рішення
нововиявленими у розумінні ст.245 КАС
України. Зазначені обставини існували
на час прийняття судового рішення, про
перегляд якого просив заявник, та могли
бути встановлені у ході судового
розгляду справи. При цьому, заявником
не доведено об'єктивної неможливості
бути обізнаним з такими обставинами.

Враховуючи вищенаведене, суд з
врахуванням практики Європейського
Суду з прав людини та вимог ст.ст.245-253
КАС України вважає, що заяву ОСОБА_1 про
перегляд постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
за нововиявленими обставинами у справі
за позовом ОСОБА_2 до Хустської міської
ради, третя особа - ОСОБА_1 про
скасування рішення слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 245-253 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2013 року - залишити без задоволення, а
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.І. Шинкар

Судді
О.О. Большакова

М.А. Пліш