Справа № 826/15570/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська паперова компанія»

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про

визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення прийняті протиправно, а тому підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач проти заявленого позову заперечив, посилаючись на те, що оскаржувані рішення прийняті правомірно.

В судовому засіданні 29.10.2014р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Актом перевірки встановлено порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: несвоєчасне надходження товару на суму 8 700,00дол. США (еквів. 87 950,04грн.) від Ruian Lifeng Machinery Co., Ltd (Китай) за контрактом від 18.12.2013р. №S-M131213.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що між позивачем (Покупець) та Ruian Lifeng Machinery Co., Ltd (Китай) (Продавець) 18.12.2013р. укладено контракт №S-M131213, предметом якого є: Продавець продає, а Покупець купує товар, вказаний в інвойсах, супроводжувальний товар, на умовах FOB Нінгбо, Китай. Товар Контракту – обладнання для виготовлення паперових стаканчиків. Загальна сума контракту складає 29 000,00дол. США.

Перевіркою встановлено, що проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за контрактом від 18.12.2013р. №S-M131213 за період з 18.12.2013р. по 21.05.2014р. встановлено, що на виконання умов даного контракту позивачем перераховано валютні кошти на суму 29 000,00дол. США (еквів. 284 227,84грн.).

На думку податкового органу, термін прострочення позивачем імпорту операції складає 20 днів, що розраховується з 21.03.2014р. по 09.04.2014р., оскільки термін завершення імпорту операції слід рахувати з оформлення в установленому порядку митної декларації типу Ім-40.

Представник позивача в судовому засіданні наголосив на тому, що моментом завершення імпорту операції – є перетин товаром митний кордон України, а тому прострочення складає 16 днів, а не 20 днів.

Як вбачається з матеріалів справи, перетин товару митного кордону України здійснено 05.04.2014р., що підтверджується штампом на декларації «Під митним контролем».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Згідно статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Тобто для цілей валютного контролю при здійсненні імпортних операцій має відбутися саме факт ввезення товару на митну територію України, оскільки норма статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" є імперативною, якою не ставиться надходження в Україну товару в залежність від переходу права власності на товар.

Таким чином, у разі ввезення товару на територію України, що підлягає митному оформленню, фактом поставки слід вважати товаросупровідні документи з відбитком «під митним контролем».

Таким чином, суд погоджується з думкою позивача, що моментом завершення імпорту операції – є перетин товаром митного кордону України.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" зі змінами та доповненнями, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 23.09.1994 № 185/94 - ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" зі змінами та доповненнями, порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 та 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Таким чином, термін прострочення позивачем імпорту операції за контрактом від 18.12.2013р. №S-M131213 складає 16 днів, що розраховується з 21.03.2014р. по 05.04.2014р.

Отже, пеня за порушення терміну розрахунків у сфері ЗЕД складає 4 221,60грн. (8 700,00дол. США, 417,60дол. СШАх10,109200 (курс) =4 221,60грн.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, щодо позовної вимоги про скасування акту перевірки №1094/26-59-22-11/34487825 від 27.05.2014р., суд зазначає, що акт перевірки податкового органу не є рішенням суб’єкта владних повноважень у розумінні пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, оскільки наслідком прийняття податковим органом акту перевірки є прийняття податкового повідомлення-рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

Таким чином, позовна вимога про скасування акту перевірки №1094/26-59-22-11/34487825 від 27.05.2014р. задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська паперова компанія» слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська паперова компанія» задовольнити частково.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13.11.2014р.

Суддя В.В. Амельохін