Справа № 2а-570/11/1070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/86158/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліна Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 30 березня
2011 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 листопада
2011 року

у справі № 2а-570/11/1070

за позовом Баришівської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Київській області

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Баришівська об'єднана державна
податкова інспекція в Київській
області (далі - позивач) звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про стягнення з ОСОБА_1
податкового боргу у розмірі 333915,75 грн.
(в редакції клопотання від 15 лютого 2011
року за вих. № 12219/10)

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 30 березня
2011 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1» на користь Баришівської ОДПІ в
Київській області 333915,75 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 листопада
2011 року постанову Київського окружного
адміністративного суду від 30 березня
2011 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 30 березня
2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 листопада 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Баришівською ОДПІ в Київській області
була проведена документальна невиїзна
перевірка податкових декларацій з
податку на додану вартість за березень
- квітень 2010 року, за результатами якої
складений акт № 1567/7/17/НОМЕР_1 від 04
червня 2010 року.

За висновками акта перевірки, ОСОБА_1
були порушені вимоги підпункту 7.2.4
пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.4.5 пункту
7.4 статті 7 Закону України «Про податок
на додану вартість», в результаті чого
занижено податок на додану вартість у
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 318015,00 грн., у тому числі по
періодах: за березень 2010 року на суму
176102,00 грн., за квітень 2010 року на суму
141913,00 грн.

08 червня 2010 року на підставі вказаного
акту перевірки Баришівська ОДПІ в
Київській області прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
згідно з підпунктом «в» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.4
пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила ОСОБА_1 суму податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) за платежем:
податок на додану вартість у розмірі
333915,75,00 грн., у тому числі: 318015,00 грн. - за
основним платежем, 15900,75 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове
повідомлення-рішення було отримане
відповідачем 08 червня 2010 року, що
підтверджується його підписом у
корінці до податкового
повідомлення-рішення (арк. справи 15).

Зазначене податкове
повідомлення-рішення оскаржувалось
відповідачем в адміністративному
порядку, за наслідками якого його
скарги були залишені без задоволення, а
податковим органом були прийняті
податкові повідомлення-рішення №
/1 від 06 липня 2010 року, № /2
від 09 вересня 2010 року та № /3 від 24
листопада 2010 року на аналогічні суми
податкових зобов'язань. Вказані
податкові повідомлення-рішення були
отримані відповідачем 06 липня 2010 року,
09 вересня 2010 року та 24 листопада 2010 року
відповідно, що підтверджується його
підписами у корінцях до податкових
повідомлень-рішень (арк. справи 17, 19, 21).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що визначені ОСОБА_1
податкові зобов'язання, є податковим
боргом, оскільки відбулось узгодження
відповідачем податкового зобов'язання
у відповідності до положень підпункту
5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Законом України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який
підлягає стягненню у відповідності до
вимог підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3
цього Закону за рішенням суду.

Колегія суддів погоджується
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, з огляду на наступне.

За визначеннями, наведеними у пунктах
1.2, 1.3 статті 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), податкове
зобов'язання - це зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими
законами України; податковий борг
(недоїмка) - це податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3
статті 4 цього Закону, вважається
узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до абзацу 1 підпункту 5.2.2.
пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин)у разі коли
платник податків вважає, що
контролюючий орган невірно визначив
суму податкового зобов'язання або
прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству з питань
оподаткування або виходить за межі
його компетенції, встановленої
законом, такий платник податків має
право звернутися до контролюючого
органу із скаргою про перегляд цього
рішення, яка подається у письмовій
формі та може супроводжуватися
документами, розрахунками та доказами,
які платник податків вважає за
потрібне надати. Скарга повинна бути
подана контролюючому органу протягом
десяти календарних днів, наступних за
днем отримання платником податків
податкового повідомлення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується. Контролюючий орган
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом
двадцяти календарних днів від дня
отримання скарги платника податків на
його адресу поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.
У разі коли контролюючий орган
надсилає платнику податків рішення про
повне або часткове незадоволення його
скарги, такий платник податків має
право звернутися протягом десяти
календарних днів, наступних за днем
отримання відповіді, з повторною
скаргою до контролюючого органу вищого
рівня, а при повторному повному або
частковому незадоволенні скарги - до
контролюючого органу вищого рівня із
дотриманням зазначеного десятиденного
строку для кожного випадку оскарження
та зазначеного двадцятиденного строку
для відповіді на нього.

Підпунктом 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що процедура
адміністративного оскарження
закінчується: останнім днем строку,
передбаченого підпунктом 5.2.2 цього
пункту для подання заяви про перегляд
рішення контролюючого органу, у разі
коли така заява не була подана у
зазначений строк; днем отримання
платником податків рішення
контролюючого органу про повне
задоволення скарги, викладеної у заяві;
днем отримання платником податків
рішення контролюючого органу, що не
підлягає подальшому адміністративному
оскарженню. День закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Так, колегія суддів вказує, що у разі не
звернення або несвоєчасного звернення
платником податку до суду (поза межами
строку сплати узгодженого в
апеляційному порядку податкового
зобов'язання, але в межах строків
давності, як це передбачено підпунктом
5.2.5 пункту 5.2 статті 5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»)
несплачене податкове зобов'язання,
процедура апеляційного оскарження
якого була завершеною, перетворюється
на податковий борг платника податків у
силу прямого припису пункту 5.4.1 пункту
5.4 статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин).

За приписами підпункту 3.1.1 пункту 3.1
статті 3 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин)) активи платника
податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, податкові
повідомлення-рішення не були оскаржені
відповідачем у судовому порядку, а отже
суди попередніх інстанцій дійшли
правомірного висновку про те, що
відбулося узгодження відповідачем
податкового зобов'язання, визначеного
вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями.

Також, матеріали справи не містять
доказів сплати відповідачем
податкового боргу у добровільному
порядку.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про наявність
підстав для стягнення з ОСОБА_1
податкового боргу у сумі 333515,75 грн.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Київського
окружного адміністративного суду від 30
березня 2011 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 листопада 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 30
березня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 листопада 2011 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна