Справа № 804/13824/13-а
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2013 р. справа № 804/13824/13-а
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Прудник С.В.,
одноособово розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення суми податкового боргу в
сумі 26,38 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі - ДПІ у
Кіровському районі, позивач)
звернулась з позовною заявою до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1, відповідач), в якій просить
стягнути з відповідача на користь
держави суму податкового боргу в
розмірі 26,38 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач має заборгованість перед
бюджетом у зв'язку з несвоєчасною
сплатою єдиного податку, яка складає
26,38 грн., внаслідок порушення
відповідачем вимог Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємства» № 727/98
від 03.07.1998 року (далі - Указ № 727/98).

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Частиною 11 статті 35 КАС України
визначено, що у разі повернення
поштового відправлення, яке не вручене
адресату з незалежних від суду причин,
вважається, що особа повідомлена
належним чином. Відповідач не надав до
суду заперечень проти позову та позов
не визнав.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши чинне законодавство,
суд доходить висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ФОП ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради 13.06.2003 року та перебуває на обліку
в ДПІ у Кіровському районі як платник
єдиного податку.

Відповідач звернулась до ДПІ у
Кіровському районі з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування за видом діяльності:
консультаційні послуги та
розповсюдження товарів та послуг,
допоміжна діяльність у сфері
страхування та пенсійного
забезпечення. На підставі зазначеної
заяви ФОП ОСОБА_1 видано Свідоцтво про
сплату єдиного податку.

Суд зазначає, що Указ № 727/98 втратив
чинність на підставі п. 3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України та деяких інших
законодавчих актів України щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності» від 04.11.2011 року №
4014-VІ.

З 01.01.2011 р. набув чинності Податковий
кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI
(далі - ПК України), нормами якого
регулюються спірні правовідносини
сторін у визначений період часу.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Згідно п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

На підставі п. 293.1 ст. 293 ПК України
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно п. 294.1 ст. 294 ПК України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку першої та
другої груп є календарний рік.

Відповідно п. 294.2 ст. 294 ПК України
податковий (звітний) період
починається з першого числа першого
місяця податкового (звітного) періоду і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця податкового
(звітного) періоду.

Згідно довідки розрахунків з бюджетом
у відповідача обліковується недоїмка
зі сплати єдиного податку у розмірі 26,18
грн., яка сплачена не була.

Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов`язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов`язання.

Відповідно до норм ст. 59 ПК України
позивачем 22.03.2011 року сформовано
податкову вимогу форми «Ф1» № 360 про
обов'язок відповідача сплатити
податковий борг.

При досліджені матеріалів справи в
судовому засіданні встановлено, що на
день розгляду справи судом,
відповідачем сума боргу не сплачена.

Згідно ч.1 ст. 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлений законом.

Відповідно до ст.16 ПК України платники
податків зобов'язані сплачувати
належні суми податків у встановлені
законом терміни.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 статті 95 ПК України
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

Згідно п. 95.3 ст. 95 ПКУкраїни стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Вирішуючи спір, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення суми податкового боргу в
сумі 26,38 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) на користь бюджету суму
податкового боргу зі сплати єдиного
податку з фізичних осіб в розмірі 26
(двадцять шість) гривень 38 копійок.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною відповідно до статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, та підлягає негайному
виконанню.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя

С. В. Прудник