Справа № 569/14311/14-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"12" листопада 2014 р.
Справа № 569/14311/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "26" вересня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
перерахунок розміру пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
Рівненського міського суду
Рівненської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку та виплаті пенсії
державного службовця з урахуванням сум
інших виплат (індексацію заробітної
плати, матеріальну допомогу,
компенсацію за невикористану
відпустку), що вказані в довідках про
складові заробітної плати, виданих 20
червня 2014 року Відділом освіти
Рівненської районної державної
адміністрації за № 38 та № 39, починаючи
з липня 2014 року.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 26 вересня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області щодо відмови
здійснити перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне Рівненської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_3 пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу",
починаючи з 01 серпня 2014 року, з
урахуванням сум інших виплат :
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
компенсації за невикористану
відпустку, вказаних у виданих Відділом
освіти Рівненської районної державної
адміністрації про складові заробітної
плати за № 38, № 39 від 20 червня 2014 року.

Присуджено з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3 судові
витрати в розмірі 73 грн. 08 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в
частині задоволення позову відповідач
по справі - управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне Рівненської області
області подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від 26 вересня 2014
року по справі № 569/143/14-а та ухвалити
нову, якою відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі. Вважає, що
рішення суду прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає скасуванню.

Позивач судове рішення в частині
відмови у задоволенні позову не
оскаржував.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, визначених ст. 195
КАС України, колегія суддів приходить
до висновку, що скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 20.06.2014
року призначена пенсія за віком
відповідно до Закону України "Про
державну службу" у розмірі 70% від суми
заробітної плати.

В липні 2014 року позивачка звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області із заявою
про перерахунок розміру пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу", з урахуванням виданих
їй відділом освіти Рівненської
районної державної адміністрації
довідок № 38, № 39 від 20 червня 2014 року.

Листом від 14 серпня 2014 року № 335/13
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Рівне Рівненської області в
проведенні перерахунку відмовлено.
Зазначено, що матеріальна допомога на
оздоровлення, компенсація за
невикористану відпустку, а також
індексація заробітної плати, що
зазначені у довідці про складові
заробітної плати від 20 червня 2014 року №
38, виданій централізованою
бухгалтерією відділу освіти
Рівненської районної державної
адміністрації, відсутні.

Позивач, вважаючи дії відповідача по
відмові в перерахуванні пенсії за
рахунок включення до заробітку
неврахованих під час призначення
пенсії таких складових заробітної
плати як : матеріальна допомога на
оздоровлення, компенсація за
невикористану відпустку та індексація
заробітної плати протиправними,
звернулася до суду.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги, прийшов
до висновку, що відмова у проведенні
перерахунку не ґрунтується на вимогах
чинного пенсійного законодавства.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
"Про державну службу" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 70
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 70
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 24 березня 1995 року
№108/95-ВР "Про оплату праці" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу (ч.
1 ст. 1 Закону).

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань та компенсація за невикористану
відпустку входила до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Отже, висновки Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне Рівненської
області про те, що матеріальна допомога
та компенсація за невикористану
відпустку, на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак яка не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, не враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
наслідком порушення правил
застосування норм права: відповідачем
перевагу було надано положенням
законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо
спірних відносин є загальними. У той же
час перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та
стаття 66 Закону №1788.

Аналогічна позиція зазначена у
постанові Верховного Суду України від
20.02.2012 року у справі №21-430а11 та від
03.06.2014 року.

Індексація заробітної плати згідно
висновку Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №708/0/4-143 є
складовою частиною заробітної плати є
додатковою заробітною платою.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України
заробітна пата підлягає індексації у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
оплату праці" у період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про індексацію грошових доходів
населення" та п.2 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року
№1078 об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і який не
має разового характеру.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правомірним висновок суду
першої інстанції щодо наявності
правових підстав для проведення
перерахунку та виплати ОСОБА_3 пенсії
державного службовця з урахуванням
фактично отриманої матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
компенсації за невикористану
відпустку та індексації доходів
громадян.

В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого рішення.

В частині відмови у задоволенні позову
судове рішення не оскаржується, тому
законність рішення в цій частині
колегією суддів не перевіряється.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення про задоволення
позовних вимог з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 244-2, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"26" вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області
вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

- ,