Справа № 803/2750/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ К/800/35397/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.
Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою Ягодинської
митниці Міндоходів на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
р. та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2014
р. у справі за позовом ФО-П ОСОБА_1 до
Ягодинської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Волинській області про визнання
протиправною та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2013 року ФО-П ОСОБА_1 звернулася
до суду з адміністративним позовом, в
якому просила визнати протиправною та
скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення Ягодинської митниці
Міндоходів №205070000/2013/00088 від 21 червня 2013
року.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року залишено без розгляду позовну
заяву підприємця ОСОБА_1 в частині
позовних вимог до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Волинській області про
стягнення надмірно сплачених митних
платежів.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Ягодинська
митниця Міндоходів звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанцій і ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованість застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
підстав для її задоволення не
знаходить, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що на підставі
зовнішньоекономічного контракту
№1/2013/NL від 03.01.2013 року (а.с.11-12),
укладеного між підприємцем ОСОБА_1
(покупець) та компанією «Vion Salts West BV»
(Віон Сейлс, Нідерланди) (продавець),
інвойсу №5447562 від 19.06.2013 року (а.с.13),
позивач 21.06.2013 року ввезла на територію
України товар - обрізь м'ясну,
співвідношення пісної та жирової
тканини 70/30 (тримінг), знежиловану без
шкіри - вагою нетто 19994 кг за ціною 30990,70
євро, визначеною у інвойсі, тобто 1,55
євро за 1 кг.

Для митного оформлення даного товару
декларантом були подані на митний пост
«Луцьк» Ягодинської митниці документи,
а саме: 1) контракт №1/2013/NL від 03.01.2013 року
(а.с.11-12); 2) рахунок-фактура (інвойс)
№5447562 від 19.06.2013 року (а.с.13); 3)
вантажно-митна декларація
№205070000/2013/034277 від 21.06.2013 року (а.с.9); 4)
декларація митної вартості ДМВ-1
205070000/2013 від 21.06.2013 року (а.с.10); 5)
міжнародна товаротранспортна накладна
CMR №423486 від 19.06.2013 (а.с.14); 6) сертифікат
про походження товару №S 100650595 від
19.06.2013 року (а.с.15 ); 7) сертифікат якості
від 19.06.2013 року (а.с.16); 8) контракт на
перевезення товару №2/2013/ РL від 03.01.2013
року (а.с.17); 9) довідка про транспортні
витрати від 21.06.2013 року (а.с.18); 10)
висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№05.03.02-03/52266 від 13.06.2013 року (а.с.20); 11) лист
ОСОБА_1 про не страхування товару №223
від 21.06.2013 року (а.с.19).

В графах 12, 45 вантажно-митної
декларації №205070000/2013/034277 від 21.06.2013 року
позивачем було вказано митну вартість
у розмірі 30990,70 євро (тобто 1,55 євро за 1
кг товару), визначену за ціною
контракту відповідно до наданих
Ягодинській митниці документів та в
порядку, передбаченому ст.58 Митного
кодексу України.

Посадовою особою митного органу у
графі «Для відміток митниці»
декларації митної вартості (ДМВ)
№205070000/2013/ від 21.06.2013 року не було
внесено жодного запису щодо
необхідності надання декларантом
додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості.

Ягодинською митницею 21.06.2013 року
відмовлено позивачу у митному
оформленні товару у зв'язку з
невідповідністю заповнення граф 12, 45
ВМД вимогам ст.53 МК України, отримання
рішення про визначення митної вартості
№205000006/2013/000038/1 від 21.05.2013 року, про що
сформовано відповідну Картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205070000/2013/00088
від 21 червня 2013 року. Одночасно у картці
роз'яснено вимоги, виконання яких
забезпечує можливість прийняття
митної декларації, митного оформлення
чи пропуску товарів, шляхом приведення
граф ВМД у відповідність до рішення про
визначення митної вартості
№205000006/2013/000038/1 від 21.05.2013 року.

Окремого рішення про коригування
митної вартості, яка визначена
декларантом у ДМВ №205070000/2013/ від 21.06.2013
року та у графах 12, 45 ВМД №205070000/2013/034277
від 21.06.2013 року відповідачем не
приймалося, а натомість використано
рішення про коригування митної
вартості від 21 травня 2013 року
№205000006/2013/000038/1, яке стосувалося ВМД
№205070000/2013/027935 від 21 травня 2013 року (а.с.7).

З метою запобігання псування товару та
нарахування штрафних санкцій за
можливий простій автомобіля, який
перевозив товар, позивачем 21.06.2013 року
було подано через свого декларанта для
митного оформлення товару нову ВМД
№205070000/2013/034323 від 21.06.2013 року, вказавши у
графах 12, 45 ВМД митну вартість,
розраховану за ціною одиниці товару,
наведену у Рішенні митниці. Митне
оформлення у цьому випадку проводилось
за другорядним резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
- грошової застави. Товар випускався у
вільний обіг із застосуванням
гарантійних зобов'язань шляхом надання
гарантій в розмірі 58390,17 грн. (графа В
«подробиці розрахунків» ВМД).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, про те, що
Ягодинською митницею за результатом
контролю митної вартості товару
поданому підприємцем ОСОБА_1 до митного
оформлення 21 червня 2013 року не прийнято
рішення про коригування митної
вартості або про її визнання, не
витребувано у декларанта додаткових
документів на підтвердження такої
вартості, не проведено процедури
консультації щодо вибору методів
визначення митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 256 Митного кодексу
України, відмова у митному оформленні -
це письмове вмотивоване рішення органу
доходів і зборів про неможливість
здійснення митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через невиконання
декларантом або уповноваженою ним
особою умов, визначених цим Кодексом.

Підстави для відмови у митному
оформлені товарів визначені у ч.6 ст. 54
Митного кодексу України, відповідно до
якої, митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Таким чином, відповідно до ст.54 Митного
кодексу України, контролюючий орган
вправі відмовити в митному оформлені
товарів лише у разі наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої статті 54
Митного кодексу України, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Як визначено у частині третій цієї ж
статті, за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

За результатами перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів, яка зазначається
декларантом під час здійснення митного
оформлення, контролюючий орган вправі
прийняти одне з наступних рішень: 1)
визнати заявлену декларантом митну
вартість; 2) прийняти письмове рішення
про коригування митної вартості в
порядку визначеному статтею 55 Митного
кодексу України.

Порядок прийняття одного з
вищезазначених рішень врегульований
Правилами заповнення декларації
митної вартості, які затвердженні
Наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 2012 року №599 (далі -
Правила).

Пунктами 2.3, 2.5-2.6 зазначених вище Правил
визначено, що запис щодо рішення, яке
прийняте посадовою особою митного
органу за результатами контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, учиняється таким
чином: якщо за результатами аналізу,
виявлення та оцінки ризиків посадовою
особою митного органу встановлено
ризик заявлення неповних та/або
недостовірних відомостей про митну
вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Кодексу, посадова особа митного органу
у графі «Для відміток митного органу»
ДМВ на паперовому носії робить запис
про необхідність подання документів
для підтвердження митної вартості
товарів із складенням переліку таких
документів, зазначає час, дату і
прізвище, ставить свій підпис та
проставляє відбиток особистої
номерної печатки.

Якщо за результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів посадовою особою
митного органу встановлені визначені
Кодексом підстави для прийняття
рішення про коригування митної
вартості товарів, в основному аркуші
ДМВ учиняється запис «Рішення про
коригування митної вартості товарів
від ____ N ____».

Якщо в митного органу відсутні
зауваження щодо заявленої декларантом
або уповноваженою ним особою митної
вартості, відсутні підстави для
прийняття рішення про коригування
митної вартості товарів, то в основному
аркуші ДМВ учиняється запис «митну
вартість визнано».

Таким чином, про прийняте рішення за
результатом контролю правильності
визначення митної вартості товарів
посадова особа митного органу
повідомляє декларанта шляхом
проставляння одного з записів у графі
«Для відмоток митного органу»
декларації митної вартості: 1) про
необхідність подання документів для
підтвердження митної вартості товарів
із складенням переліку таких
документів; 2) про прийняття рішення
щодо коригування митної вартості
товарів; 3) про визнання митної
вартості.

Отже, рішення про коригування митної
вартості носять індивідуальний
характер щодо кожної окремої партії
товарів, які підлягають митному
оформленню, оскільки приймаються за
результатом вивчення поданих
декларантом документів, перевірки
цінової інформації згідно баз даних
митної служби тощо. Також при прийнятті
рішення про коригування митної
вартості товарів контролюючий орган
здійснює консультації щодо вибору
методу визначення митної вартості в
порядку частини четвертої статті 57
Митного кодексу України, а також
витребовує необхідні документи шляхом
зазначення їх переліку в графі «Для
відміток митного органу» декларації
митної вартості.

Суд, у своєму рішенні вірно вказав на
те, що кожна партія товарів, що підлягає
митному оформленню, носить
індивідуальний характер, а тому митні
органи позбавлені права
використовувати раніше прийняті
рішення про коригування митної
вартості до іншої партії товарів, що в
подальшому ввозяться декларантом,
оскільки будь-яких винятків з
процедури, яка встановлена частиною
третьою статті 54, статтею 55 Митного
кодексу України, законодавство не
містить.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
розглянувши подані позивачем до
митного оформлення документи,
Ягодинська митниця не прийняла одного
з рішень, як це передбачено частиною
третьою статті 53 Митного кодексу
України - про визнання митної вартості
товару, або про її коригування,
оскільки декларація митної вартості
від №205070000/2013/ від 21.06.2013 року всупереч
положенням Правил заповнення
декларації митної вартості не містить
жодних відміток митного органу у
відповідній графі (а.с.10).

Отже, задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, з яким погодився суд
апеляційної інстанції про те, що
Ягодинською митницею за результатом
контролю митної вартості товару
поданому підприємцем ОСОБА_1 до митного
оформлення 21 червня 2013 року не прийнято
рішення про коригування митної
вартості або про її визнання, не
витребувано у декларанта додаткових
документів на потвердження такої
вартості, не проведено процедури
консультації щодо вибору методів
визначення митної вартості.

Таким чином, враховуючи зазначене вище,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що Ягодинською митницею за
результатом контролю митної вартості
товару, поданому позивачем до митного
оформлення 21 червня 2013 року, всупереч
вимогам Митного кодексу України не
прийнято рішення про коригування
митної вартості чи про її визнання, не
витребувано у декларанта додаткових
документів на підтвердження такої
вартості, не проведено процедури
консультації щодо вибору методів
визначення митної вартості, а тому
Ягодинська митниця протиправно
відмовила підприємцю ОСОБА_1 у митному
оформленні товарів шляхом прийняття
картки відмови від 21 червня 2013 року
№205070000/2013/00088.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки судові рішення першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно,
твердження касаційної скарги
зазначені висновки судів не
спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Ягодинської митниці
Міндоходів України відхилити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2014 року у справі № 803/2750/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 236 - 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: підписи