Справа № 817/3994/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/18433/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Міністерста
внутрішніх справ України в Рівненській
області про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційними скаргами
ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2014 року та постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом в якому, з урахуванням заяви
про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 1
наказу начальника УМВС України в
Рівненській області «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності»
від 27.08.2013 року № 1435;

- визнати протиправним та скасувати
наказ начальника УМВС України в
Рівненській області від 02.09.2013 року №279
о/с;

- поновити його на посаді старшого
інспектора з особливих доручень
відділу професійної підготовки
управління кадрового забезпечення
УМВСУ в Рівненській області з 02.09.2013
року;

- стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
02.09.2013 року по день постановлення
судового рішення.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що оспорювані накази
відповідача винесені відповідно до
порядку, у спосіб та в межах
повноважень, що встановлені чинним
законодавством.

16.10.2014 року до Вищого адміністративного
суду України надійшла заява позивача
про зменшення позовних вимог, в якій
він відмовився від позовної вимоги про
стягнення з відповідача середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з
02.09.2013 року по день постановлення
судового рішення.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції,
як таких, що постановлені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, про ухвалення нової постанови
про задоволення адміністративного
позову.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що дисциплінарного проступку
ОСОБА_4 вчинено не було, порушення
Правил дорожнього руху сталося в
неробочий час, а тому жодних підстав
для звільнення позивача з роботи за пп.
«є» п. 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України у
відповідача не було. На момент
звільнення ОСОБА_4 ще не був визнаний
винним у вчиненні адміністративного
проступку відповідним рішенням суду.
Крім того, до позивача було застосовано
найсуворіший захід дисциплінарного
впливу - звільнення, без врахування
усіх передбачених законодавством
обставин, зокрема, таких як: тяжкість
проступку, обставини, за яких його
скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до службових
обов'язків, рівень кваліфікації.

Касаційний розгляд справи проведено в
попередньому судовому засіданні,
відповідно до статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач з 09.03.2005 року по 02.09.2013 року
проходив службу в органах внутрішніх
справ в УМВС України в Рівненській
області (а.с. 9).

Наказом начальника УМВС України в
Рівненській області від 02.09.2013 року № 279
о/с майора міліції ОСОБА_4, старшого
інспектора з особливих доручень
відділу професійної підготовки
управління кадрового забезпечення
УМВС України в Рівненській області,
звільнено з органів внутрішніх справ у
запас Збройних Сил (з постановкою на
військовий облік) за пп. «є» 64 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (за порушення
дисципліни) (а.с. 11).

Згідно зі змістом наказу від 02.09.2013 року
№279 о/с, підставою для його видання є
наказ УМВС України в Рівненській
області від 27.08.2013 року № 1435.

Як вбачається з матеріалів справи,
пункт 1 наказу начальника УМВС України
в Рівненській області від 27.08.2013 року №
1435 «Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності» передбачає
звільнення з органів внутрішніх справ
України на підставі пп. «є» п. 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України
старшого інспектора з особливих
доручень ВПП УКЗ УМВС України в
Рівненській області ОСОБА_4 за
порушення службової дисципліни, яке
виявилося у грубому порушенні Правил
дорожнього руху, вимог відомчих
наказів, що стосуються дотримання
дисципліни та законності, у тому числі
транспортної дисципліни, зокрема,
наказів МВС України №81-2007 та №155-2012
(а.с.46-47).

Зазначений наказ від 27.08.2013 року №1435
видано на підставі матеріалів
службового розслідування, проведеного
на виконання наказу начальника УМВС
України в Рівненській області від
27.08.2013 року № 1434 «Про призначення
службового розслідування» (а.с. 45).

Згідно з висновком службового
розслідування за фактом порушення
транспортної дисципліни старшим
інспектором з особливих доручень ВПП
УКЗ УМВС майором міліції ОСОБА_4 від
27.08.2013 року (а.с. 48-52), позивач (водій
автомобіля «RENAULT», н.н.НОМЕР_1) 26.08.2013
року приблизно о 22.20 в м. Рівне на
перехресті нерівнозначних доріг
вулиць Набережна-Литовська-Кавказька,
рухаючись зі сторони вул. Кавказької в
напрямку вул. Набережна, не надав
перевагу та допустив зіткнення з
автомобілем «ВАЗ-21093», н.з.НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_5, який рухався по
головній дорозі. Внаслідок ДТП
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Надалі водій ОСОБА_4 залишив місце ДТП.
Приблизно о 23.00 зазначеного водія
зупинено співробітниками ВДАІ
Рівненського МВ УМВС на а/д Київ-Чоп в
районі с. Крилів Дубенського району.

Позивач керував транспортним засобом з
ознаками алкогольного сп'яніння, що
підтверджується висновком медичного
огляду Рівненського обласного центру
психічного здоров'я населення від
27.08.2013 року № 626 (1,69 проміле) (а.с. 63).

Працівниками ДАІ щодо ОСОБА_4 складено
адміністративні протоколи за статтями
124 (порушення ПДР, що спричинило
пошкодження ТЗ, протокол АА2 №540660), 122-4
(залишення місця ДТП, протокол АА2
№545801), ч.1 ст.130 (керування ТЗ в стані
алкогольного сп'яніння, протокол АА2
№544280) КУпАП.

Зазначені у акті службового
розслідування вищевказані протоколи
містяться у матеріалах справи (а.с. 56-58).

Постановою Рівненського міського суду
від 10.09.2013 року у справі
№ 569/16257/13-п (2013 рік) ОСОБА_4 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, та застосовано до порушника
адміністративне стягнення у виді
громадських робіт на строк 40 годин. Зі
змісту постанови вбачається, що ОСОБА_4
вину в порушенні Правил дорожнього
руху визнав (а.с. 10).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

З приводу заяви позивача про зменшення
позовних вимог, суд касаційної
інстанції зазначає наступне.

Частиною 1 статті 51 КАС України
передбачено, що крім прав та обов'язків,
визначених у статті 49 цього Кодексу,
позивач має право в будь-який час до
закінчення судового розгляду
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог або відмовитися від
адміністративного позову. Позивач має
право відмовитися від
адміністративного позову у суді
апеляційної чи касаційної інстанції до
закінчення відповідно апеляційного чи
касаційного розгляду. Позивач має
право до початку судового розгляду
справи по суті змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Виходячи з системного аналізу ч. 1 ст. 51
КАС України, суд касаційної інстанції
дійшов висновку, що змінити підставу і
(або) предмет позову можливо лише до
стадії судового розгляду справи по
суті у суді першої інстанції шляхом
подання відповідної письмової заяви. В
свою чергу, при касаційному перегляді
позивач позбавлений права змінювати
підставу і (або) предмет позову, а може
лише до закінчення касаційного
розгляду відмовитися від
адміністративного позову вцілому, тому
у прийнятті вищевказаної заяви
необхідно відмовити.

Регулювання правового становища осіб,
які проходять службу в органах
внутрішніх справ здійснюється
відповідно до спеціального
законодавства, зокрема Закону України
«Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-XII
(далі - Закон № 565-XII), Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ»,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний
Статут), Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29.07.1991
року № 114 (далі - Положення № 114)
відомчих наказів, постанов, інструкцій
та інших.

Частиною 1 статті 1 Закону № 3460-IV
встановлено, що службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 Дисциплінарного Статуту
передбачено, що службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу, зокрема:
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; з гідністю і честю
поводитися в позаслужбовий час, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку.

Стаття 14 Дисциплінарного Статуту
встановлює процедуру, строки, підстави
та форму накладення адміністративного
стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного
Статуту, порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.

На виконання вказаної норми наказом
МВС України від 12.03.2013 року № 230
затверджено Інструкцію про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі -
Інструкція №541/23073).

Частиною 7 статті 13 Дисциплінарного
Статуту передбачено, що таке
дисциплінарне стягнення, як звільнення
з органів внутрішніх справ,
накладається начальником, якому надано
право прийняття на службу до органів
внутрішніх справ.

Згідно з пп. «є» п. 64 Положення №114,
особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Відповідно до п. 3.17 наказу МВС України
від 16.03.2007 №81 «Про заходи щодо
зміцнення дисципліни і законності в
органах внутрішніх справ та
попередження надзвичайних подій,
пов'язаних із загибеллю й травмуванням
особового складу», до працівників, які
керують транспортними засобами в стані
алкогольного сп'яніння, незалежно від
наслідків, приймати безальтернативне
рішення звільнення з органів
внутрішніх справ, а керівників, які
приховують такі факти, понижувати в
посаді. Інформацію про такі випадки
доводити до відома особового складу.

Пунктом 3.7 наказу МВС України від 26.03.2010
року № 90 «Про стан дисципліни й
законності в діяльності органів та
підрозділів внутрішніх справ та заходи
щодо його покращання» вирішено вживати
суворих заходів дисциплінарного
впливу до працівників, які допускають
порушення Правил дорожнього руху,
випадки керування транспортними
засобами без відповідних документів,
не розмитненими, не зареєстрованими і
не придатними до експлуатації
автомобілями, а також до працівників
Державтоінспекції, які не реагують на
такі факти. За результатами службового
розслідування стосовно працівників,
які керують транспортними засобами в
стані алкогольного сп'яніння,
вирішувати питання про їх звільнення з
органів внутрішніх справ.

Службовим розслідуванням та судами
попередніх інстанцій правильно
встановлено факт керування ОСОБА_4
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, що також
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення
протокол АА2 №544280 від 27.08.2013 року,
власноручно написаним позивачем
поясненням від 27.08.2013 року, висновком
щодо результатів медичного огляду з
метою виявлення стану алкогольного
сп'яніння від 27.08.2013 року, висновком
службового розслідування від 27.08.2013
року, постановою Рівненського міського
суду від 10.09.2013 року у справі № 569/16257/13-п,
що також не заперечується і позивачем.
Також встановленим є факт спричинення
дорожньо-транспортної пригоди
внаслідок дій позивача, а саме
керування транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що позивач, керуючи
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння, своїми
умисними діями грубо порушив Правила
дорожнього руху, ст.7 Дисциплінарного
Статуту, вимоги наказів МВС України № 81
від 16.03.2007 року та № 90 від 26.03.2010 року, а
тому у відповідача були правові
підстави для його звільнення на
підстав пп. «є» п. 64 Положення.

Крім того, судами попередніх інстанцій
правильно встановлено, що за змістом п.
2 ст. 5 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України особи
рядового і начальницького складу, яких
в установленому законодавством
порядку притягнуто до
адміністративної, кримінальної або
матеріальної відповідальності,
водночас можуть нести і дисциплінарну
відповідальність згідно з цим
Статутом.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних судових рішень,
суди попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судових рішень.

Керуючись ст.ст. 51, 159, 160, 167, 220, 220-1, 230, 231
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У прийняті заяви ОСОБА_4 про зменшення
позовних вимог відмовити.

Касаційні скарги ОСОБА_4 відхилити, а
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року та постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 27
грудня 2013 року у справі № 817/3994/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска