Справа № 803/1725/14
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 р.
Справа № 876/8697/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від 28
серпня 2014 року про повернення позовної
заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
про визнання дій протиправними,
визнання неправомірною та скасування
постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В
И Л А:

Позивач 26.08.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
протиправними дій державного
виконавця Пироги С.С., пов'язані з
винесенням постанови від 21 серпня 2013
року про накладення стягнення,
визнання неправомірною та скасування
постанови від 21 серпня 2013 року про
накладення штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
застосування подвійного штрафу
відносно неї упереджено з порушенням
чинного законодавства, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню, його дії визнанню
неправомірними.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2014
року адміністративний позов повернуто
позивачу.

Позивач ухвалу оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана ухвала
винесена з порушенням норм
процесуального права та є незаконною,
просить оскаржувану ухвалу скасувати
та прийняти нову, якою направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що у даному випадку вона зверталась
до цього самого суду, лише із схожим
позовом на постанову державного
виконавця Луцького РУЮ від 21.08.2013 року
про накладення на неї
адміністративного штрафу, але не з тим
самим предметом спору, як вважав суд
першої інстанції, а в іншій
господарській справі Волинського
господарського суду №5003/1037/12 за яким
відкрите інше виконавче провадження,
на підставі якого до неї приймалось
інше але схоже адміністративне
стягнення від 21.08.2013 року.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Повертаючи позовну заяву суд першої
інстанції виходив з того, що у
провадженні цього адміністративного
суду є справа про спір між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідача про визнання
дій протиправними, визнання
неправомірною та скасування постанови
серії ВП №38900872 про накладення штрафу у
розмірі 340 грн. у зв'язку з невиконанням
наказу №5004/1037/12-3 від 11.07.2013 року
виданого господарським судом
Волинської області. (а.с.5)

Відповідно до п.5 ч.3 ст.108 КАС України
позовна заява повертається позивачеві,
якщо у провадженні цього або іншого
адміністративного суду є справа про
спір між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 14.08.2014 року
у справі №803/1530/14 за клопотанням
відповідача залишено без розгляду
позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції про
визнання неправомірними дій
державного виконавця, пов'язані з
винесенням постанови від 21 серпня 2013
року про накладення стягнення; про
визнання неправомірною та скасування
постанови від 21 серпня 2013 року про
накладення стягнення у вигляді штрафу
в розмірі 340,00 грн. у зв'язку з пропуском
строку звернення до адміністративного
суду. (а.с.6-8)

Також слід зазначити, що в ухвалі
Волинського окружного
адміністративного суду від 14.08.2014 року
у справі №803/1530/14 зазначено, що «в даній
адміністративній справі ОСОБА_1
оскаржує постанову державного
виконавця яка прийнята на виконання
наказу Господарського суду Волинської
області у справі №5004/1037/12 (а.с.8).
Натомість надана представником
позивача постанова Рівненського
апеляційного господарського суду від 26
червня 2013 року стосується іншої
господарської справи - №5004/1041/12 (а.с.4). З
цього можливо зробити висновок, що
позивачем оскаржувалися дії
державного виконавця в межах виконання
судового рішення в іншій господарській
справі, яка не має стосунку до
розглядуваної адміністративної
справи, а це спростовує його доводи про
поважність причин пропуску строків
звернення до суду у зв'язку з
помилковим зверненням до
господарських судів.» (а.с.7)

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів вважає покликання апелянта
безпідставними, оскільки як вбачається
з ухвали суду від 14.08.2014 року, в справі
№803/1530/14 предметом оскарження були дії
державного виконавця пов'язані з
винесенням постанови від 21 серпня 2013
року про накладення стягнення, а також
самої постанови серії ВП №38900872 про
накладення штрафу у розмірі 340 грн. у
зв'язку з невиконанням наказу №5004/1037/12-3
від 11.07.2013 року виданого господарським
судом Волинської області.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд згідно з ст.86 КАС
України оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від 28
серпня 2014 року у справі №803/1725/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний