Справа № 815/4462/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4462/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

суддів Глуханчука О.В.,
Аракелян М.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Північний» до Державної інспекції
України з контролю за цінами про
визнання протиправними та скасування
припису № 114 від 04.07.2014 року про
виконання законних вимог щодо усунення
порушень порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін та рішення
№ 160 від 07.07.2014 року про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін,
-

В С Т А Н О
В И В:

Комунальне підприємство
«Житлово-комунальний сервіс
«Північний» (надалі по тексту - позивач
або КП «ЖКС «Північний») звернулося до
суду з позовом до Державної інспекції
України з контролю за цінами (надалі по
тексту - відповідач), в якому просить
визнати протиправними та скасування
припис № 114 від 04.07.2014 року про
виконання законних вимог щодо усунення
порушень порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін та рішення
№ 160 від 07.07.2014 року про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін.

Позивач обґрунтовує свої вимоги в
цілому тим, що дія Порядку визначення
пайової участі власників (орендарів)
будівель та споруд
соціально-культурного, побутового,
торговельного та іншого призначення, а
також власників (орендарів) пунктів
дрібно-роздрібної торговельної мережі
для утримання об'єктів благоустрою,
розташованих в прибережній та парковій
зонах, скверах та на територіях для
експлуатації фонтанів, бюветних
гідротехнічних комплексів, ставків, що
затверджений додатком № 5 до Правил
благоустрою міста Одеси (текстової
частини) у новій редакції, затверджених
рішенням Одеської міської ради від
23.12.2011 року № 1631-VI не поширюється на
відносини, які регулюються рішенням
виконавчого комітету Одеської міської
ради від 13.12.2012р. № 443 «Про встановлення
розміру пайової участі для власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою», у
зв'язку з чим висновок про порушення КП
«ЖКС «Північний» вимог Порядку та
необґрунтоване отримання від
власників (користувачів, орендарів)
гаражів виручки на суму 111 962,92 грн. є
безпідставними та відповідно до п.6 ч.1
ст.18 та ст.20 Закону України «Про ціни та
ціноутворення» від 21.06.2012 року №5007-VII
також необґрунтованими є припис від
04.07.2014 року № 114 та рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
від 07.07.2014 року №160.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав повністю, надав заяву про
розгляд справи у письмовому
провадженні.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, направив до суду
клопотання про розгляд справи без
участі представника. Також відповідач
направив до суду письмові заперечення
на позов в яких просив суд в
задоволенні позову відмовити.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у порядку письмового
провадження, відповідно до вимог ч. 4
ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Згідно п.п. 2 п.1 статті 10 Закону України
«Про благоустрій населених пунктів»
від 06.09.2005 року № 2807-IV до повноважень
міських рад у сфері благоустрою
населених пунктів належить
затвердження правил благоустрою
територій населених пунктів.

Згідно п.2 статті 34 Закону № 2807-IV
правила благоустрою території
населеного пункту включають порядок
здійснення благоустрою та утримання
територій об'єктів благоустрою,
вимоги до впорядкування територій
підприємств, установ, організацій та
інші вимоги, передбачені цим та іншими
законами.

Згідно п.п.10 п.2 статті 10 Закону № 2807-IV до
повноважень виконавчих органів
міських рад належить визначення
обсягів пайової участі власників
тимчасових споруд торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення в утриманні
об'єктів благоустрою.

Відповідно до п.4 статті 15 Закону № 2807-IV
власник тимчасової споруди
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення, розташованої на території
об'єкта благоустрою державної та
комунальної власності, зобов'язаний
забезпечити належне утримання
прилеглої до тимчасової споруди
території або може брати пайову участь
в утриманні цього об'єкта благоустрою
на умовах договору, укладеного із
підприємством або балансоутримувачем.

Судом встановлено, що 27.06.2014 року
посадовими особами Державної
інспекції України з контролю за цінами
проведена позапланова перевірка КП
«ЖКС «Північний» з питань дотримання
вимог щодо формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін.

За результатами перевірки було
складено акт № 076 від 27.06.2014 року, який
був підписаний із запереченнями
директором КП «ЖКС «Північний»,
головним бухгалтером та начальником
планового відділу та яким було
встановлено порушення позивачем вимог
пункту 4 встановленого додатком № 5 до
Правил благоустрою міста Одеси,
затверджених рішенням Одеської
міської ради від 23.12.2011 року № 1631 -УІ
«Про затвердження Правил благоустрою
території міста Одеси (текстової
частини) у новій редакції», параграфу 33
Розділу 1 Нормативної частини наказу
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
04.08.1997 року № 59 «Типові норми часу та
норми обслуговування для робітників і
виробничого персоналу, зайнятих
утриманням житлового фонду» в частині
застосування рентабельності в розмірі
20 %, замість встановленого граничного
рівня - 10 % та завищення розміру пайової
участі власників (користувачів,
орендарів) гаражів (а.с. 24-30).

Так, зокрема, у акті зазначено, що КП
«ЖКС «Північний» при розрахунку
розміру пайової участі власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єкту благоустрою на 2013 рік
у планових статтях витрат при
розрахунку завантаження двірників, які
прибирають площу у радіусі 5 метрів
навколо гаражів, застосувало
еквівалент площі у розмірі 60 кв.м. на
кожні 100 кв.м. загальної площі дворів з
покриттям «асфальт», яка належить
прибиранню, замість затверджених
еквівалентів 30 і 60 кв.м. на кожні 100 кв.м.
загальної площі дворів з покриттям
«газон» і «асфальт» відповідно. В
результаті до розрахунку розміру
пайової участі внесено 5,37 двірників (з
урахуванням підміни), замість 2,86
чоловіка. Також, КП «ЖКС «Північний»
при розрахунку розміру пайової участі
власників (користувачів, орендарів)
гаражів на 2013 рік застосувало
рентабельність в розмірі 20%, замість
встановленого граничного рівня - 10%.

Внаслідок чого, на думку відповідача,
економічно обґрунтований розмір
пайової участі склав 2,69 грн., замість
затвердженого - 5,0 грн. (з ПДВ) за 1 кв. м.
площі гаража на місяць.

У акті встановлено, що за період з 01.01.2013
року по 28.02.2014 року КП «ЖКС «Північний»
була нарахована в якості пайової
участі в розмірі 5 грн. за 1 кв. м. площі
гаража на місяць власникам
(користувачам, орендарям) гаражів сума
397305,01 грн., замість суми 213750,10 грн.,
розрахованої виходячи з економічно
обґрунтованого розміру пайової участі
2,69 грн. (з ПДВ) за 1 кв. м площі гаража на
місяць.

За період з 01.07.2013 року по 26.06.2014 року
загальний обсяг коштів, який отриманий
КП «ЖКС «Північний» в якості пайової
участі в розмірі 5 грн. (з ПДВ) за 1 кв. м
площі гаража на місяць від власників
(користувачів, орендарів) гаражів,
склав 242 343,98 грн., замість суми 130 381,06
грн., розрахованої з урахуванням
економічно обґрунтованого розміру
пайової участі власників
(користувачів, орендарів) гаражів,
тобто, КП «ЖКС «Північний» від
власників (користувачів, орендарів)
гаражів отримана необґрунтована
виручка на суму 111 962,92 грн. Підлягають
поверненню власникам (користувачам,
орендарям) гаражів кошти у сумі 183 554,92
грн.

На підставі акту № 076 від 27.06.2014 року
працівниками сектору в Одеській
області Державної інспекції України з
контролю за цінами був складений
припис від № 114 від 04.07.2014 року про
виконання законних вимог щодо усунення
порушень порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін, яким
зобов'язано КП «ЖКС «Північний»: 1) у
місячний термін здійснити розрахунок
економічно обґрунтованого розміру
пайової участі власників
(користувачів, орендарів) гаражів
відповідно до Порядку визначення
пайової участі власників (орендарів)
будівель та споруд
соціально-культурного, побутового,
торгівельного та іншого призначення, а
також власників (орендарів) пунктів
дрібно-роздрібної торгової мережі для
утримання об'єктів благоустрою,
розташованих в прибережній та парковій
зонах, скверах та на територіях для
експлуатації фонтанів, бюветних
гідротехнічних комплексів, ставків,
встановленого додатком №5 до Правил
благоустрою міста Одеси, затверджених
рішенням Одеської міської ради від
23.12.2011 року № 1631 - VI «Про затвердження
Правил благоустрої території міста
Одеси (текстової частини) в новій
редакції»; звернутися до Одеського
міськвиконкому для встановлення в
установленому порядку розміру пайової
участі власників (користувачів,
орендарів) гаражів для утримання
об'єкту благоустрою; 2) повернути
неправомірно нараховану власникам
гаражів плату у сумі 71 592 грн. з
урахуванням вимог рішення
Держцінінспекції України щодо
повернення споживачам необґрунтовано
отриманої виручки в сумі 111 962,92 грн.
(а.с. 36-37).

07 липня 2013 року Державною інспекцією
України з контролю за цінами було
прийнято рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 160, яким вирішено вилучити у КП «ЖКС
«Північний» в доход державного бюджету
суму необґрунтовано отриманої виручки
у розмірі 111 962,92 грн. (а.с. 38-39).

Вважаючи вищезазначені припис та
рішення протиправними, позивач
оскаржив їх до суду, вимагаючи
скасування.

Вирішуючи спір по суті, суд, керується
частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою встановлено, що суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Згідно вимог ст. 8 КАС
України, суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права та ст. 9 КАС України, якою
передбачено, що суд вирішує справи на
підставі Конституції та Законів
України.

Відповідно до Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій, чи
бездіяльності органів державної влади,
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

Одеською міською радою 23.12.2011 року
прийнято рішення № 1631-VІ «Про
затвердження Правил благоустрою
території міста Одеси (текстової
частини) у новій редакції», яким
затверджені Правила благоустрою
території міста Одеси у новій редакції
(далі - Правила), в тому числі додатки
№№ 1-5 до Правил.

Додатком № 5 до Правил встановлений
Порядок визначення пайової участі
власників (орендарів) будівель та
споруд соціально-культурного,
побутового, торговельного та іншого
призначення, а також власників
(орендарів) пунктів дрібно-роздрібної
торговельної мережі для утримання
об'єктів благоустрою, розташованих в
прибережній та парковій зонах, скверах
та на територіях для експлуатації
фонтанів, бюветних гідротехнічних
комплексів, ставків (далі - Порядок).

Рішенням виконкому Одеської міської
ради від 13.12.2012 року № 443 «Про
встановлення розміру пайової участі
для власників (користувачів, орендарів)
гаражів для утримання об'єктів
благоустрою» встановлений розмір
пайової участі 5,0 грн. за 1 кв.м площі
гаража на місяць (з ПДВ) для власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою, що
обслуговуються комунальними
підприємствами «Житлово - комунальний
сервіс».

Вищезазначене рішення було прийняте
виконавчим комітетом Одеської міської
ради відповідно до п.п. 2 п. «а» ст. 28, п.п.
1 п. «а» ст. 30 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ст.
15 Закону України «Про благоустрій
населених пунктів» та рішення Одеської
міської ради від 23.12.2011 року № 1631-VI «Про
затвердження правил благоустрою
території міста Одеси (текстової
частини) у новій редакції».

Тобто встановлення цін (встановлення
розміру пайової участі для власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою) е
повноваженнями виконавчого комітету
Одеської міської ради, та як слід діями
виконавчого комітету Одеської міської
ради.

Дія вищезазначеного Порядку
поширюється виключно на визначення
пайової участі власників (орендарів)
будівель та споруд
соціально-культурного, побутового,
торговельного та іншого призначення, а
також власників (орендарів) пунктів
дрібно-роздрібної торговельної мережі
для: утримання об'єктів благоустрою,
розташованих в прибережній зоні;
утримання об'єктів благоустрою,
розташованих в парковій зоні;
утримання об'єктів благоустрою,
розташованих у скверах; утримання
об'єктів благоустрою, розташованих на
територіях для експлуатації фонтанів;
утримання об'єктів благоустрою,
розташованих на територіях для
експлуатації бюветних гідротехнічних
комплексів; утримання об'єктів
благоустрою, розташованих на
територіях для експлуатації ставків.

Проте, гаражі розташовані на
прибудинковій території, яка
обслуговується позивачем а не в
прибережній і парковій зонах, скверах
або на територіях для експлуатації
фонтанів, бюветних гідротехнічних
комплексів, ставків, як зазначено у
Порядку.

Відповідно до п. 3.1.3 Правил благоустрою
міста Одеси (текстової частини) у новій
редакції, затверджених рішенням
Одеської міської ради від 23.12.2011 року №
1631-УІ, до об'єктів благоустрою
населених пунктів належать: 1)
території загального користування:
парки (гідропарки, лугопарки,
лісопарки, парки культури та
відпочинку; парки-пам'ятки
садово-паркового мистецтва, спортивні,
дитячі, історичні, національні,
меморіальні та інші), рекреаційні зони,
сади, сквери та майданчики; пам'ятки
культурної та історичної спадщини;
майдани, площі, бульвари, проспекти;
вулиці, дороги, провулки, узвози,
проїзди, пішохідні та велосипедні
доріжки; пляжі; кладовища; території
для експлуатації фонтанів, бюветних
комплексів та гідротехнічних
комплексів ставків; інші території
загального користування; 2)
прибудинкові території; 3) території
будівель та споруд інженерного захисту
територій; 4) території підприємств,
установ, організацій та закріплені за
ними території на умовах договору.

Як вбачається з наведених норм, Одеська
міська рада у Правилах благоустрою
розрізнила види об'єктів благоустрою
території загального користування та
прибудинкові території як окремі
об'єкти благоустрою.

Дія Порядку визначення пайової участі
власників (орендарів) будівель та
споруд соціально-культурного,
побутового, торговельного та іншого
призначення, а також власників
(орендарів) пунктів дрібно роздрібної
торговельної мережі для утримання
об'єктів благоустрою, розташованих в
прибережній та парковій зонах, скверах
та на територіях для експлуатації
фонтанів, бюветних гідротехнічних
комплексів, ставків, що затверджений
додатком № 5 до Правил благоустрою
міста Одеси (текстової частини) у новій
редакції, затверджених рішенням
Одеської міської ради від 23.12.2011 року №
1631-УІ поширюється на зазначені у ньому
території, тобто на території
загального користування.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що спірні правовідносини врегульовані
саме ст. 15 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів» від
06.09.2005 року № 2807-IV та спеціальною
нормою, яка була встановлена рішенням
виконкому Одеської міської ради № 443
від 13.12.2012 року (яке на цей час вже
скасоване рішенням виконкому Одеської
міської ради № 55 від 27.02.2014 року), а не
Додатком № 5 до рішення Одеської
міської ради № 1631-VІ від 23.12.2011 року,
який стосується власників (орендарів)
будівель та споруд
соціально-культурного, побутового,
торговельного та іншого призначення,
власників (орендарів) пунктів
дрібно-роздрібної торговельної мережі
для утримання об'єктів благоустрою,
розташованих в прибережній та парковій
зонах, скверах та на територіях для
експлуатації фонтанів, бюветних
гідротехнічних комплексів, ставків, у
зв'язку з чим висновок відповідача про
порушення КП «ЖКС «Північний» вимог
Порядку та необґрунтоване отримання
від власників (користувачів, орендарів)
гаражів виручки на суму 111 962,92 грн. є
безпідставними, та відповідно до п.6 ч.1
ст.18 та ст.20 Закону України «Про ціни та
ціноутворення» від 21.06.2012 року №5007-VII
також необґрунтованими є припис від
04.07.2014 року № 114 та рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
від 07.07.2014 року № 160.

Відносно твердження відповідача щодо
порушення КП «ЖКС «Північний» вимог
Параграфу 33 Розділу І Нормативної
частини наказу Державного комітету
України по житлово-комунальному
господарству від 04.08.1997 року № 59
«Типові норми часу та норми
обслуговування для робітників і
виробничого персоналу, зайнятих
утриманням житлового фонду», суд
зазначає, що відповідно до п. 1 цих норм,
вони призначені для розрахунку норм
часу і чисельності та раціонального
завантаження працівників, які зайняті
технічною експлуатацією і поточним
ремонтом житлового фонду, виконанням
робіт по санітарному утриманню
домоволодінь. Гаражі не відносяться
ані до житлового фонду, ані до
домоволодінь. Тобто при розрахунку
розміру пайової участі власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єкту благоустрою КП «ЖКС
«Північний» не зобов'язано керуватися
вищезазначеними Типовими нормами та
застосовувати встановлені
еквіваленти, а повинно враховувати
прибиральну площу біля гаражів без
застосування будь-яких еквівалентів,
тому що це не передбачено діючим
законодавством.

Крім того, відповідно до наказу
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 1 березня 2012
року № 90 «Про внесення змін до Типових
норм часу та норм обслуговування для
робітників і виробничого персоналу,
зайнятих утриманням житлового фонду»,
з метою приведення власних
нормативно-правових актів у
відповідність до законодавства було
внесено відповідні зміни у наказ
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
04.08.1997 р. № 59, а саме: у назві та тексті
Типових норм часу та норм
обслуговування для робітників і
виробничого персоналу, зайнятих
утриманням житлового фонду,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
04.08.1997 року № 59, слова «типові» у всіх
відмінках замінити словами
«рекомендовані» у відповідному
відмінку.

Окрім цього, суд зазначає, що
відповідно до Інформації щодо
затвердження норм часу та
матеріально-технічних ресурсів, норми
обслуговування для робітників при
утриманні будинків, споруд і
прибудинкових територій та втрати
чинності наказу Державного комітету
України з питань житлово-комунального
господарства від 04 серпня 1997 року № 59,
що офіційно висловлена Міністерством
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
28.02.2014 року на своєму офіційному сайті
(http: / / www.minregion.gov.ua), вимоги наказу
Держитлокомунгоспу № 59 від 04.08.1997 року
мали суто рекомендаційний характер та
не містили норм витрат праці та
матеріально - технічних ресурсів, не
забезпечували можливість розрахунку
чисельності та раціонального
завантаження робітників і виробничого
персоналу, які зайняті утриманням
будинків і споруд та прибудинкових
територій, закріплення за ними
конкретних об'єктів (дільниць). Також
містили лише норми часу на ручне
прибирання територій домоволодінь,
прибирання сходових площадок і маршів
у житлових будинках та норми
обслуговування для робітників і
виробничого персоналу, зайнятих
технічною експлуатацією та поточним
ремонтом житлового фонду.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позивачем не порушено
вимог параграфу 33 Розділу І
Нормативної частини наказу Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
04.08.1997 року № 59 «Типові норми часу та
норми обслуговування для робітників і
виробничого персоналу, зайнятих
утриманням житлового фонду», а
відповідні висновки відповідача
викладені у спірних приписі та рішенні
є безпідставними та такими, що не
відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам діючого
законодавства України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які
стали підставами для прийняття спірних
припису та рішення покладено на
Державну інспекцією України з контролю
за цінами.

Відповідач не довів суду правомірність
прийнятих ним припису та рішення.

У відповідності із ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які
не стосуються предмету доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Згідно ст. 86 цього Кодексу,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З огляду на вищевикладене, на підставі
ст. 10 КАС України, згідно якої, усі
учасники адміністративного процесу є
рівними та ст. 11 КАС України, згідно
якої розгляд і вирішення справ у
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними доказів,
з'ясувавши обставини у справі;
перевіривши всі доводи і заперечення
сторін та надавши правову оцінку всім
наданим сторонами на час розгляду
справи доказам; суд дійшов висновку, що
відповідач - Державна інспекція
України з контролю за цінами при
винесенні припису № 114 від 04.07.2014 року
про виконання законних вимог щодо
усунення порушень порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін та рішення
№ 160 від 07.07.2014 року про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін,
діяла не в межах своїх повноважень та
не у відповідності до вимог чинного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини; необґрунтовано, тобто
з урахуванням не усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), у зв'язку із чим позовні
вимоги обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати розподілити відповідно
до вимог статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Північний» до Державної
інспекції України з контролю за цінами
про визнання протиправними та
скасування припису № 114 від 04.07.2014 року
про виконання законних вимог щодо
усунення порушень порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін та рішення
№ 160 від 07.07.2014 року про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис Державної інспекції України з
контролю за цінами № 114 від 04.07.2014 року
про виконання законних вимог щодо
усунення порушень порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної інспекції України з
контролю за цінами № 160 від 07.07.2014 року
про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Головуючий суддя
С.О. Cтефанов

Судді
О.В. Глуханчук

М.М. Аракелян

Визнати протиправним та скасувати
припис Державної інспекції України з
контролю за цінами № 114 від 04.07.2014 року
про виконання законних вимог щодо
усунення порушень порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної інспекції України з
контролю за цінами № 160 від 07.07.2014 року
про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін.