Справа № 825/2932/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
825/2932/14 Головуючий
у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС
України апеляційну скаргу Прилуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року у справі за позовом у справі за
позовом Приватного підприємства "АПТК"
до Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ПП «АПТК» звернулися до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
позовом в якому просили:

визнати протиправними дії відповідача
щодо висновків, викладених в акті
перевірки № 423/22-38615098 від 26.06.2014р. про
завищення ПП «АПТК» податкових
зобов'язань за листопад 2013 року на
загальну суму ПДВ 33058,67 грн., по
взаємовідносинам з ТОВ «Комплекс
Агромарс»;

визнати протиправними дії відповідача
щодо висновків, викладених в акті
перевірки № 423/22- 38615098 від 26.06.2014р. про
завищення ПП «АПТК» податкового
кредиту за листопад 2013 року на загальну
суму ПДВ 32844,00 грн., по взаємовідносинам
з ТОВ «Астера Торг»;

зобов'язати відповідача відновити у
базі «Податковий блок»/системі
автоматизованого співставлення
податкових-зобов'язань та податкового
кредиту на рівні Міністерства доходів
і зборів України стан податкової
звітності з ПДВ за листопад 2013 року,
який існував до проведення по
особовому рахунку ПП «АПТК» висновків,
викладених в акті перевірки № 423/22-38615098
від 26.06.2014 року;

стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«АПТК» судові витрати в розмірі 487,20
грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року позов задоволено частково:
зобов'язано Прилуцьку ОДПІ відновити у
базі "Податковий блок"/системі
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту на рівні Міністерства доходів
і зборів України стан податкової
звітності з податку на додану вартість
за листопад 2013 року, який існував до
проведення по особовому рахунку ПП
"АПТК" висновків, викладених в акті
перевірки № 423/22-38615098 від 26.06.2014 року; в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2014 року в частині задоволених
позовних вимог та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити, мотивуючи свої вимоги тим,
що судом порушено норми матеріального
права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем проведено позапланову
невиїзну перевірку Приватного
підприємства «АПТК» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Астера Торг» за період з 01.11.2013р. по
30.11.2013р.

За результатами перевірки складено акт
№ 423/22-38615098 від 26.06.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення:

п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податкові
зобов'язання за листопад 2014 року на
загальну суму ПДВ 33058,67 грн.;

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
завищено податковий кредит за листопад
2014 року на загальну суму ПДВ 32844,00 грн.

Висновки акту перевірки були внесені
до автоматизованої інформаційної
системи "Податковий блок"/системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту на рівні Міністерства доходів
і зборів України.

В акті перевірки зазначено , що на
порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК
України ПП «АПТК» безпідставно
сформовано податковий кредит по
взаємовідносинах з ТОВ «Астера Торг»
за листопад 2013 року на загальну суму
32844,00 грн.

Перевіркою повноти і своєчасності
відображення в обліку
взаєморозрахунків ПП "АПТК" з ТОВ
«Астера Торг» встановлено наступне:
04.11.2013 року між ПП «АПТК» та ТОВ "Астера
Торг" було укладено договір
купівлі-продажу зернової продукції №
04/11-13 (а.с. 38).

Поставка зернової продукції ПП «АПТК»
підтверджується видатковими
накладними № 16 від 07.11.2013 року, № 15 від
06.11.2013 року, № 11 від 05.11.2013 року, № 10 від
04.11.2013 року. На суму податкових
зобов'язань ТОВ «Астера Торг» було
виписано позивачу податкові накладні
№ 13 від 07.11.2013 року, № 12 від 06.11.2013 року,
№ 6 від 05.11.2013 року, № 7 від 04.11.2013 року
(а.с. 40-47).

Отримання товару відображено в
бухгалтерському обліку позивача, про
що свідчать оборотно-сальдова
відомість по рахунку 631 за листопад 2013
року (а.с. 39).

Колегія суддів не приймає доводи
апеляційної скарги про правомірність
внесення відповідачем висновків,
викладених в акті перевірки № 423/22-38615098
від 26.06.2014 року до автоматизованої
інформаційної системи, з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов частково виходив з того, що
Прилуцька ОДПІ необґрунтовано з
порушенням вимог податкового
законодавства зробила висновки про
завищення позивачем податкових
зобов'язань з ПДВ за листопад 2013 року
про завищення податкового кредиту з
ПДВ за листопад 2013 року та незаконно
внесла відомості про зазначені
порушення до автоматизованої
інформаційної системи "Податковий
блок"/системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту на рівні
Міністерства доходів і зборів України.

Прилуцька ОДПІ зробила висновки про
відсутність здійснення реальних
поставок товару та послуг між
позивачем та його контрагентом ТОВ
«Астера Торг» на підставі висновків
акту ДПІ в Печерському районі ГУ
Міндоходів в м. Києві від 07.04.2014 року №
123/22-03/38930551 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Астера Торг» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
взаємовідносинах з
контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за період з
01.11.2013 року по 30.11.2013 року».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що акт про неможливість проведення
зустрічної перевірки ТОВ «Астера
Торг», не є підставою для встановлення
порушення з боку позивача, оскільки
позивач не може нести відповідальності
за дії своїх контрагентів,
контролюючими органами під час
проведення перевірки не було
досліджено бухгалтерських документів,
складених за результатами
взаємовідносин позивача з цими
контрагентами, не давалась оцінка
реальності господарських операцій між
цими суб'єктами. Навпаки, в ході
судового засідання позивачем було
доведено реальність здійснених ТОВ
«Астера Торг» поставок
сільськогосподарської продукції.

Чинним податковим законодавством не
передбачено право відповідача при
складанні акту перевірки одного
платника податків приймати за основу
акт перевірки іншого платника
податків, як підставу для висновку про
наявність порушень з боку першого.

Судом першої інстанції встановлено
реальність господарських операцій між
ПП «АПТК» та ТОВ «Астера Торг», тобто
встановлено правомірність формування
позивачем податкового кредиту з
врахуванням сум ПДВ, сплачених в ціні
отриманого товару, встановлено також
правомірність формування доходів
підприємства та бази оподаткування
податком на додану вартість за
результатами продажу товару ТОВ
«Комплекс Агромарс».

Відповідно до ст. 74 Податкового кодексу
України, податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Відповідно до п. 5 Методичних
рекомендацій щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом від 14
червня 2012 року N 516, обробка та занесення
інформації до електронних баз
виконується підрозділом приймання та
обробки податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків на паперових
(електронних) носіях, несуть
відповідальність підрозділи, що
приймають податкову звітність.

Підпунктом 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 ПК України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів.
Положення пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України
зобов'язують платника податків
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно з п. 9.8 ст. 9 ПК України
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби.

Податкова декларація, згідно приписів
п. 46.1 ст. 46 ПК України - це документ, що
подається платником податків
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Внесення змін до податкової звітності,
за змістом ст. 50 ПК України, вчиняється
шляхом подання уточнюючих розрахунків
платником податків. При цьому, згідно
вимог пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, зокрема, якщо: дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Самостійна зміна відповідачем в
Автоматизованих системах показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), порушує його права та
інтереси, оскільки позивач, як платник
податків, має право розраховувати на
те, що задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Згідно пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податкове повідомлення-рішення -
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Платник податків самостійно обчислює
суму податкового зобов'язання, яку
зазначає у податковій декларації, а у
випадку заниження або завищення ним
суми податкових зобов'язань, обов'язок
визначати податкове зобов'язання
платника податків або повідомляти про
необхідність внесення відповідних
змін до податкової звітності покладено
на податковий орган шляхом прийняття
податкового повідомлення-рішення.

Наведене також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Податковим органом не доведено
належними та достатніми доказами
правомірності своїх дій щодо
корегування податкових зобов'язань та
податкового кредиту в Автоматизованих
системах на підставі акту перевірки.

Висновки акта перевірки не можуть бути
підставою для внесення змін до
податкової звітності позивача.

За вказаних обставин суд першої
інстанцій дійшов обґрунтованого
висновку про неправомірність дій
Прилуцької ОДПІ щодо коригування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів в
автоматизованих системах та про
зобов'язання відповідача вилучити з
діючих електронних автоматизованих
систем інформацію внесену на підставі
акту перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірності
своїх дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Прилуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Бєлова

Судді:
Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.