Справа № К/9991/21098/12-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/21098/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді: Білуга С.В., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона про
захист порушеного конституційного
права, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом про скасування вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона від 14
березня 2011 року №1821 про сплату
недоїмки зі страхових внесків в
розмірі 1414,80 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року, яка залишена без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

З рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодилась
позивач, подала касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Згідно підпункту 4 пункту 8 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (в редакції
станом на липень - грудень 2010 року)
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та
члени сімей зазначених осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески".

Згідно з абзацом 4 пункту 7 Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 01
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 01 січня 2011, не сплачені станом
на 01 січня 2011 року, підлягають сплаті в
порядку, що діяв до 01 січня 2011 року.

Згідно з положенням статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (у
редакції станом до 01 січня 2011року) суми
страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Так, судами встановлено, що позивач є
приватним підприємцем, знаходить на
спрощеній системі оподаткування та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона, як
платник страхових внесків.

14 березня 2011 року Управлінням
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона
винесена вимога №1821 про сплату боргу
позивачем зі сплати страхових внесків
в розмірі 1414,80 грн., яка позивачем не
виконана.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
позивачем суми страхових внесків у
встановлені законом строки сплачені не
були, вимога Пенсійного фонду України
виконана не була, а тому такі виплати
підлягають стягненню в примусовому
порядку.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги
висновки судів не спростовують і є
безпідставними, оскільки позивачем
відповідно до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» зобов'язання по
сплаті суми страхового внеску виконані
не були, в зв'язку з чим суди прийшли до
обґрунтованого висновку про стягнення
спірних сум в примусовому порядку.

Крім того, відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування не входять до
системи оподаткування, на них не
поширюється податкове законодавство,
та законодавством не встановлено
пільги з нарахування та сплати цих
внесків або звільнення від їх сплати
для фізичної особи - підприємця, яка
перебуває на особливій системі
оподаткування.

Відповідно до частини першої статі 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних рішень суди не
допустили порушень норм матеріального
і процесуального права, а тому
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволенні, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2012 року у даній справі - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.В. Білуга

І.В. Штульман