Справа № 2а/0470/14166/12
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2014 рокусправа № 2а/0470/14166/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "АФХ Трейд"
на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "АФХ Трейд"
до Державної податкової інспекції в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "АФХ Трейд"
до Державної податкової інспекції в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
відмовлено.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "АФХ Трейд", не
погодившись з вказаною постановою суду
першої інстанції, подало апеляційну
скаргу, в якій просило скасувати
оскаржувану постанову та винести нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до плану - графіка
проведення документальних виїзних
перевірок суб'єктів господарювання, на
підставі наказу ДПІ від 27.08.2012 р. №792 про
проведення документальної планової
виїзної перевірки, у період з 10.09.2012 р.
по 19.10.2012 р. ДПІ в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС було проведено
документальну планову виїзну
перевірку ТОВ "АФХ Трейд" (код за ) з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011 р. по
30.06.2012 р., за результатами якої складено
акт №3555/22-2/33339014 від 26.10.2012 р..

В акті перевірки зроблені висновки про
порушення ТОВ "АФХ Трейд": пп. 139.1.6 п. 139.1
ст. 139, пп. 140.1.6 п. 140.1 ст. 140 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - VI (із
змінами та доповненнями) (далі - ПК
України), в результаті чого занижено
податок на прибуток в періоді, що
перевірявся на загальну суму 860576,00 грн.,
у тому числі: за 4 квартал 2011 р. в сумі -
579818,00 грн.; за 1 квартал 2012 р. в сумі - 97917,00
грн.; за 2 квартал 2012 р. в сумі - 182841,00 грн..

На підставі вказаного акту перевірки,
ДПІ в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 16.11.2012
року про збільшення суми грошових
зобов'язань з податку на прибуток
підприємств в сумі 1000955,00 грн. (в тому
числі за основним платежем - 860576,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
140379,00 грн.).

Правомірність та обґрунтованість
податкового повідомлення-рішення,
прийнятого на підставі акту перевірки,
є предметом спору, переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що висновки податкового
органу викладені в акті перевірки щодо
заниження позивачем податку на
прибуток в періоді, що перевірявся на
загальну суму 860576,00 грн., в тому числі:
за 4 квартал 2011 року в сумі 579818,00 грн.; за
1 квартал 2012 року в сумі 97917,00 грн.; за 2
квартал 2012 року в сумі 182841,00 грн., є
правомірними та обґрунтовують
законність винесення оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134
ПК України (в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин), об'єктом оподаткування
є прибуток із джерел походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівртість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Підпунктом 139.1.6 п. 139.1 ст. 139 ПК України (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що не
включається до складу витрат суми
податку на прибуток, а також податків,
установлених пунктом 153.3 статті 153 та
статтею 160 цього Кодексу; податку на
додану вартість, включеного до ціни
товару (роботи, послуги), що
придбаваються платником податку для
виробничого або невиробничого
використання, податків на доходи
фізичних осіб, які відраховуються із
сум виплат таких доходів згідно з
розділом IV цього кодексу.

Відповідно до п. 15 підрозділу 2 Розділу
XX "Перехідні положення" ПК України (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин згідно з Законом
України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" від 07.07.2011
р. №3609-VI), тимчасово до 01 січня 2014 року
від оподаткування податком на додану
вартість звільняються операції з
постачання на митній території України
зернових культур товарних позицій
1001-1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних
культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно
з УКТ ЗЕД, крім першого постачання
таких зернових та технічних культур
сільськогосподарськими
підприємствами - виробниками та
підприємствами, які безпосередньо
придбали такі зернові та технічні
культури у сільськогосподарських
підприємств виробників.

Виходячи з аналізу положень ст. 139
Розділу III та п. 15 підрозділу 2 Розділу XX
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України, судом першої
інстанції було вірно зазначено, що
включення до складу витрат сум ПДВ,
отриманих у складі вартості зернових
культур товарних позицій 1001-1008 згідно з
УКТ ЗЕД (товарна позиція 1005 - кукурудза)
можливо лише за умови придбавання
такого товару у сільськогосподарських
підприємств-виробників такої
продукції або у підприємств, які
безпосередньо придбали такі зернові та
технічні культури у
сільськогосподарських підприємств
виробників при наявності
документального підтвердження таких
господарських операцій.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що протягом 2011 - 2012
років позивач здійснював придбання
сільськогосподарської продукції
(кукурудзи) з ПДВ у підприємств, які не є
сільськогосподарськими виробниками, а
саме, у Приватного підприємства "Ж.С.А."
() та у Приватного
підприємства "Обрій" ().

Матеріалами справи підтверджено, що
між позивачем (Покупець) та його
контрагентами були укладені договори
купівлі - продажу кукурудзи врожаю ДСТУ
4525:2006, 2011 р. (типові за змістом), а саме:

1. з Приватним підприємством "Ж.С.А."
(Продавець): № 661011 від 07.10.2011 р. (т. 1 а.с.
132-135); № 671011 від 10.10.2011 р. (т. 1 а.с. 165-167); №
751011 від 14.10.2011 р. (т. 1 а.с. 195-197); № 771011 від
19.10.2011 р. (т. 1 а.с. 233-235); № 801011 від 21.10.2011 р.
(т. 1 а.с. 249-251); № 921011 від 30.10.2011 р. (т. 2 а.с.
36-39); № 133012 від 26.01.2012 р. (т. 2 а.с. 59-61); №
1420312 від 21.03.2012 р. (т. 2 а.с. 105-107); № 1610412 від
17.04.2012 р. (т. 2 а.с. 119-121); № 1510412 від 05.04.2012 р.
(т. 2 а.с. 146-148); № 1550412 від 05.04.2012 р. (т. 2 а.с.
168-170); №2070512 від 29.05.2012 р. (т. 2 а.с. 195-197); №
2010512 від 25.05.2012 р. (т. 2 а.с. 215-217); № 1920512
від. 17.05.2012 р. (т. 2 а.с. 221-223); № 1780412 від
03.05.2012 р. (т. 3 а.с. 1-3); № 1770412 від 27.04.2012 р.
(т. 3 а.с. 16-18);

2. з Приватним підприємством
"Обрій" (Продавець): № 611011 від 07.10.2011 р. (т.
3 а.с. 88-90); 811011 від 21.10.2011 р. (т. 3 а.с. 104-106);
№ 871011 від 28.10.2011 р. (т. 3 а.с. 133-135); №1041011
від 02.11.2011 р. (т. 3 а.с. 178-180), згідно з п.4.3
яких, передбачено, що передача товару
здійснюється в Дніпропетровському
річному порту.

Пунктом 4.4 вказаних договорів
передбачено, що при відправленні
вантажу в Порт, Продавець оформлює
товарно - транспортні накладні типової
форми № 1, затвердженої наказом
Мінтранса, Мінстата України від 29.12.1995
р. №488/346 з відображенням: в графі "Пункт
розвантаження" - ДРП; в графі
"Вантажоотримувач" - ТОВ "АФХ Трейд"; в
обов'язковому порядку в товарно -
транспортній накладній в графі "Пункт
навантаження" необхідно вказати не
тільки область, район та село, а також
вказати "від виробника" із вказанням
господарства. У випадку вказання
недостовірної інформації
розвантаження або сплата
сільськогосподарської продукції
здійснюватись не буде.

В підпункті 5.1.3 договорів купівлі -
продажу вказано, що Продавець гарантує,
що закупка сільгосппродукції
провадиться безпосередньо у
виробників сільськогосподарської
продукції або підприємств -
посередників, які гарантують, що
сільськогосподарська продукція була
закуплена безпосередньо у виробника
сільгосппродукції.

На виконання договорів купівлі -
продажу позивачем від контрагентів в
період з жовтня 2011 року по травень 2012
року був одержаний товар, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи рахунками на оплату,
видатковими накладними, податковими
накладними, товарно - транспортними
накладними.

Згідно з податковими накладними, до
складу вартості товару, придбаного у ПП
"Ж.С.А." і ПП "Обрій" було включено
податок на додану вартість на загальну
суму 2757893,00 грн. (т. 3 а.с. 22-76, 216-234).

Також, судом встановлено, позивачем у
Деклараціях з податку на прибуток за
період з 01.10.2011 р. по 30.06.2012 р. у рядку 05
Декларацій "Витрати операційної
діяльності" були відображені суми ПДВ,
отримані у складі вартості товару -
кукурудзи від підприємств - ПП "Ж.С.А." і
ПП "Обрій" на загальну суму 2757893,00 грн. в
т.ч. в 4 кварталі 2011 р. на суму 1420948,00 грн.,
в 1 кварталі 2012 р. на суму 466270,00 грн., в 2
кварталі 2012 р. в сумі 870675,00 грн. (т. 3 а.с.
242-255, т. 4 а.с. 1-15).

Однак, як вбачається з акту перевірки
№3555/22-2/33339014 від 26.10.2012 р., судом
встановлено, що підставою для
визначення податкових зобов'язань з
податку на прибуток підприємств є
висновок контролюючого органу щодо
завищення позивачем за період з 01.10.2011
р. по 30.06.2012 р. витрат на загальну суму
2757893,00 грн. внаслідок включення до
складу витрат - сум податку на додану
вартість, отриманих у складі вартості
товару (кукурудзи) від підприємств, які
не є сільськогосподарськими
підприємствами - виробниками даного
товару та не доведено, що ці
підприємства придбали його у
сільськогосподарських виробників, а
саме: ПП "Ж.С.А.", сума ПДВ у складі
витрат: 4 квартал 2011 року - 833280,00 грн.;
півріччя 2012 р. - 1336945,00 грн.; ПП "Обрій",
сума ПДВ у складі витрат: 4 квартал 2011 р.
- 587668,00 грн. (т. 1 а.с. 18).

Дослідивши надані позивачем до суду
копії первинних документів, а саме:
прибуткові накладні, рахунки - фактури,
податкові накладні, товарно -
транспортні накладні, колегія суддів
зазначає, що вони не вміщують
інформацію про те, хто являється
виробником конкретної
сільськогосподарської продукції,
придбаної позивачем в період 01.10.2011 р.
по 30.06.2012 р. у ПП "Ж.С.А." і ПП "Обрій".

З огляду на встановлені судом
обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем
безпідставно було віднесено до складу
витрат суми ПДВ, отримані у складі
вартості товару - кукурудзи від
підприємств, які не є
сільськогосподарськими виробниками -
ПП "Ж.С.А." і ПП "Обрій" в період з 01.10.2011 р.
по 30.06.2012 р., оскільки в первинних
документах, що підтверджують
господарські відносини між ТОВ "АФХ
Трейд" і його контрагентами відсутня
інформація щодо того, хто фактично
являється виробником даної продукції,
що позбавляло можливості підприємство
при визначенні оподатковуваного
прибутку відносити суми ПДВ, сплачені у
вартості придбаного товару до витрат з
урахуванням положень п. 15 підрозділу 2
Розділу XX "Перехідні положення" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що висновки відповідача
щодо завищення витрат позивачем по
взаємовідносинам з ПП "Ж.С.А." і ПП
"Обрій" є обґрунтованими, а оскаржуване
податкове повідомлення - рішення в цій
частині законним, у зв'язку з чим
відсутні підстави для його скасування.

Окрім того, в ході перевірки
контролюючим органом було встановлено
порушення позивачем норм пп. 140.1.6 п. 140.1
ст. 140 Податкового кодексу України в
частині завищення витрат на загальну
суму 1100000,00 грн. внаслідок включення в 4
квартал 2011 року до складу витрат -
витрат із страхування, що не пов'язані з
господарською діяльністю
підприємства, у зв'язку з чим
відповідачем були донараховані суми
податкових зобов'язань, визначені в
податковому повідомленні-рішенні
№ від 16.11.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ "АФХ Трейд" (Страхувальник) та ТОВ
"Страхова компанія "Відродження"
(Страховик) був укладений Договір
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами №1222/01-14 від 22.12.2010 року (далі -
Договір) (т. 3 а.с.235-240). 28.11.2011 р. між
сторонами було укладено Додаткову
угоду №1 до Договору добровільного
страхування відповідальності перед
третіми особами №1222/01-14 від 22.12.2010 року
(т. 3 а.с. 241).

Згідно з умовами Договору та
Додаткової угоди, Страховик
зобов'язується відшкодувати збитки
Страхувальнику при настанні страхових
випадків згідно п. 2.1 цього Договору (п.
1.1). Предметом Договору страхування є
майнові інтереси страхувальника, що не
суперечать чинному законодавству
України, пов'язані з зобов'язаннями по
відшкодуванню Страхувальником третій
особі збитків, заподіяних ним у процесі
здійснення підприємницької
(господарської) діяльності (1.2).
Вигодонабувачем по цьому Договору є
Страхувальник (1.3). Страховим випадком
визнається обґрунтована претензія чи
рішення судових органів, що вступило в
законну силу в період дії даного
договору, щодо зобов'язання
Страхувальника відшкодувати прямий
збиток майновим інтересам третьої
особи, який виник в процесі
підприємницької (господарської)
діяльності Страхувальника, пов'язаний
з виконанням зобов'язань по Кредитному
договору № 3077108/01 від 15.08.2008 року та
Додатковій угоді № 3077108/01-02 від 13.08.2010 р.
до Кредитного договору №3077108/01 від
15.08.2008 року (2.1) в результаті:
ненавмисної помилки (недбалості,
недогляду) при виконанні дій,
передбачених посадовими інструкціями
(2.1.1); ненавмисної помилки при виконанні
зобов'язань, передбачених договором,
зазначеним в п.2.1 Договору страхування
(2.1.2); ненавмисної втрати і псування
майна (документів, матеріалів в т.п.)
(2.1.3); ненавмисне розголошення
відомостей, документів, що стали відомі
Страхувальнику в зв'язку з його
підприємницькою (господарською)
діяльністю, пов'язаною з виконанням
зобов'язань по договору, зазначеному в
п. 2.1 Договору страхування (2.1.4);
ненавмисного невиконання зобов'язань
перед кредитором по Кредитному
договору в частині сплати кредиту та
процентів за користування кредитом
(2.1.5). Страховий платіж складає 1860000,00
грн. (4.2); додатковий страховий платіж у
розмірі 1100000,00 грн. або його частина
сплачується Страхувальником на п/р
страховика в строк до 29.12.2011 р. включно
(4.3).

Згідно з умовами Кредитного договору
№3077108/01 від 15.08.2008 року та Додаткової
угоди №3077108/01-02 від 13.08.2010 р. до
Кредитного договору №3077108/01 від 15.08.2008
року укладених між ПАТ "Акціонерний
комерційний банк "Новий" (кредитор) і
ТОВ "АФХ Трейд" (позичальник), кредитор
надає позичальнику відновлювану
мультивалютну кредитну лінію (кредит) в
розмірі еквівалентному 7450000,00 грн. на
наступні цілі: поточні цілі
підприємства, пов'язані із здійсненням
зовнішньоекономічної та фінансово -
господарської діяльності
підприємства; поповнення оборотних
активів (т. 5 а.с. 90-92).

Судом встановлено, що сума додаткового
страхового платежу в розмірі 1100000,00 грн.
була включена позивачем до
адміністративних витрат та
відображена в Декларації з податку на
прибуток за II-IV квартали 2011 року (т. 3 а.с.
242-255).

Згідно до пп. 140.1.6 п. 140.1 ст. 140 ПК України,
визначається, що при визначенні об'єкта
оподаткування враховуються такі
витрати подвійного призначення,
зокрема: будь - які витрати із
страхування фінансових, кредитних та
інших ризиків платника податку,
пов'язаних із провадженням ним
господарської діяльності в межах
звичайної ціни страхового тарифу
відповідного виду страхування, що дії
на момент укладання такого страхового
договору, за винятком страхування
життя, здоров'я або інших ризиків,
пов'язаних з діяльністю фізичних осіб,
що перебувають у трудових відносинах з
платником податку, обов'язковість
якого не передбачена законодавством,
або будь - яких витрат із страхування
сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Виходячи з аналізу вказаної норми
права, колегія суддів робить висновок
про те, що до витрат підприємства із
страхування можуть бути віднесені лише
ті витрати, якщо страхування кредитних
ризиків пов'язано із здійсненням
господарської діяльності
підприємства.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, умовою відшкодування
Страховиком (Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Відродження") Страхувальнику (ТОВ "АФХ
Трейд) збитків є настання страхових
випадків. Страховим випадком
визнається обґрунтована претензія чи
рішення судових органів, що вступило в
силу в період дії даного договору щодо
зобов'язання Страхувальника
відшкодувати збиток третій особі, який
виник в процесі підприємницької
(господарської) діяльності
Страхувальника по виконанню
зобов'язань по Кредитному договору,
укладеному позивачем і предметом якого
являється надання кредитних коштів на
умовах займу. Тобто, такі випадки не
пов'язані безпосередньо з
господарською діяльністю
підприємства, так як зобов'язанням
підприємства по Кредитному договору №
3077108/01 від 15.08.2008 року та Додаткової
угоди № 3077108/01-02 від 13.08.2010 р. до
Кредитного договору №3077108/01 від 15.08.2008
року, є сплата відсотків за
користування кредитними коштами та
погашення кредиту.

Отже, дослідивши вищевикладені
обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку, що викладений в
акті перевірки висновок податкового
органу щодо завищення позивачем в 4
кварталі 2011 року витрат на загальну
суму 1100000,00 грн. внаслідок включення до
складу витрат - витрат із страхування,
що не пов'язані з господарською
діяльністю є цілком обґрунтованим, з
огляду на це, оскаржуване податкове
повідомлення - рішення в цій частині є
законним, у зв'язку з чим відсутні
підстави для його скасування.

Враховуючи зазначене вище, колегія
суддів вважає, що висновки податкового
органу щодо заниження позивачем
податку на прибуток в періоді, що
перевірявся на загальну суму 860576,00 грн.,
в тому числі: за 4 квартал 2011 року в сумі
579818,00 грн.; за 1 квартал 2012 року в сумі
97917,00 грн.; за 2 квартал 2012 року в сумі
182841,00 грн., є правомірними та
обґрунтовують законність винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення.

Отже, проаналізувавши вищевикладені
обставини справи та правовідносини, що
їм відповідають та оцінивши докази
надані сторонами по справі у їх
сукупності, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що податкове
повідомлення - рішення № від
16.11.2012 року прийняте податковим органом
правомірно, на підставі встановлених
порушень податкового законодавства
позивача, у зв'язку з чим порушення прав
позивача, на які він посилається,
відсутні, відтак, позовні вимоги
позивача є необґрунтованими та
неправомірними, а тому в їх задоволенні
слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "АФХ Трейд"
- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко