Справа № 2а-5490/11
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
Справа №
9104/60263/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання
Баранкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі
Тернопільської області на постанову
Борщівського районного суду
Тернопільської області від 23 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.09.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі
Тернопільської області (далі - УПФУ в
Борщівському районі) про визнання дій
протиправними, зобов'язання зарахувати
час проходження військової служби з 12
листопада 1986 року по 21 жовтня 1988 року до
стажу роботи, що дає право на пільгову
пенсію за вислугу років та призначити
пенсію з часу звернення із заявою про
її призначення, а саме з 25 серпня 2011
року.

Постановою Борщівського районного
суду Тернопільської області від 23
вересня 2011 року, позов задоволено,
визнано неправомірними дії
відповідача, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області зарахувати позивачу час
проходження військової служб з 12
листопада 1986 року по 21 жовтня 1988 року до
стажу роботи за спеціальністю, що дає
право на одержання пільгової пенсії за
вислугою років відповідно до п. «е» ст.
55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області призначити позивачу пенсію за
вислугою років відповідно до п. «е» ст.
55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з часу звернення із
заявою про її призначення з 25 серпня 2011
року, постанову допущено до негайного
виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції УПФУ в Борщівському
районі оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає що суд при прийнятті
рішення невірно застосував норми
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення в якому
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що
згідно поданих документів, станом на
25.08.2011р. стаж роботи на посаді вчителя
становить 23 р. 1 м. 2 дн., строкова
військова служба 4 р. 2 м. 15 дн. (в т.ч. 3 р. 4
м. 24 дн. військова служба в період
бойових дій), що не дає права для
призначення пенсії за вислугу років.
Про це позивача було повідомлено
листом від 29.08.2011р. №1575/09 відповідно на
його заяву від 25.08.2011р. Ні Законом
України «Про Пенсійне забезпечення»,
ні Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років
зарахування до стажу часу проходження
строкової військової служби - не
передбачено.

А згідно п. «в» ст. 56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», на яку
зсилається заявник, передбачено
зарахування військової служби та
перебування в партизанських загонах і
з'єднаннях, служби в органах державної
безпеки та органах внутрішніх справ,
незалежно від місця проходження служби
до стажу роботи, який дає право на
трудову пенсію, а не на пенсію за
вислугу років згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення». Військова
служба у складі діючої армії у період
бойових дій, у тому числі при виконанні
інтернаціонального обов'язку, а також
перебування в партизанських загонах і
з'єднаннях зараховується до стажу
роботи на пільгових умовах у порядку,
встановленому для обчислення строків
цієї служби при призначенні пенсій за
вислугу років військовослужбовцям.
Статтею 17 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» передбачено, що військова служба
зараховується до вислуги років особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби і військової
служби за контрактом, іншим особам,
зазначеним у пунктах «б»-«д» ст. 1-2
цього Закону, які мають право на пенсію
за цим Законом.

Отже, зарахування військової служби до
стажу роботи, що дає право на пенсію за
вислугу років передбачається Законом
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» для
військовослужбовців, та не
передбачається Законом України «Про
пенсійне забезпечення» особам, що
мають право на пенсію за вислугу років
згідно переліку закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач у 1986 році закінчив Чортківське
педагогічне училище (диплом Серії
НОМЕР_2 (а.с. 7)). 15 серпня 1986 року
призначений на посаду вчителя
фізичного виховання Сков'ятинської
восьмирічної школи, а 01 жовтня 1988 року
переведений на посаду вчителя
географії цієї ж школи де працює по
даний час. (а.с. 5) Спеціальний стаж
позивача на посаді вчителя
загальноосвітнього навчального
закладу станом на 06.09.2011 року складає 23
роки 1 місяць 14 днів.

Згідно наявної копії в матеріалах
справи військового квитка серії
НОМЕР_1, у період часу з 12 листопада 1986
року по 21 жовтня 1988 року позивач ОСОБА_1
проходив службу в армії, в тому числі в
період з 31.05.1987 року по 19.07.1988 року в
складі діючої армії в період бойових
дій в Республіці Афганістан. Таким
чином строк його військової служби
складає 4 роки 2 місяці 15 днів, в тому
числі 3 роки 4 місяці 24 дні військової
служби в період бойових дій.

Згідно листа № 1575/09 від 29 серпня 2011
року, ОСОБА_1 25.08.2011 року звернувся до
відповідача із заявою про призначення
йому пенсії за вислугою років на
підставі п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», однак йому було
відмовлено у призначенні пенсії за
вислугою років згідно ст. 55 п. «е»
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв'язку з відсутністю
необхідного спеціального стажу роботи
25 років, оскільки період служби в армії
не зараховується до спеціального стажу
роботи.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, виходив з того, що період
проходження військової служби з 12
листопада 1986 року по 21 жовтня 1988 року
підлягає зарахуванню до стажу роботи
позивачу за спеціальністю, який дає
право на отримання пенсії за вислугу
років.

Відповідно до статті 52 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я, а
також соціального забезпечення, які в
будинках -інтернатах для престарілих
та інвалідів і спеціальних службах
безпосередньо зайняті обслуговуванням
пенсіонерів та інвалідів, відповідно
до пункту «е» статті 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення». Пункт «е»
статті 55 вказаного закону передбачає,
що на пенсію за вислугу років мають
право працівники освіти, охорони
здоров'я та соціального забезпечення
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено види
трудової діяльності, що зараховуються
до стажу роботи та дають право на
отримання трудової пенсію. У пункті «в»
частини 3 статті 56 вищевказаного закону
зазначається, що до стажу роботи, що
надає право на отримання трудової
пенсії, зараховується військова служба
та перебування в партизанських загонах
і з'єднаннях, служба в органах
державної безпеки та органах
внутрішніх справ, незалежно від місця
проходження служби.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 8
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей»час перебування
громадян України на військовій службі
зараховується до їх страхового стажу,
стажу роботи, стажу роботи за
спеціальністю, а також до стажу
державної служби. Час проходження
строкової військової служби
зараховується до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо на момент
призову на строкову військову службу
особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення» або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Час навчання в
професійно-технічному навчальному
закладі і час проходження строкової
військової служби, які зараховуються
до пільгового стажу, не повинні
перевищувати наявного стажу роботи, що
дає право на пенсію на пільгових
умовах.

Право на зарахування до стажу роботи за
спеціальністю час проходження
військової служби передбачено і
частиною першою статті 2 Закону «Про
військовий обов'язок і військову
службу».

Враховуючи те, що позивач на момент
призову на строкову військову службу
працював за професією, що передбачала
право на пенсію на пільгових умовах, то
судом першої інстанції зроблено
правильний висновок про наявність у
нього права на зарахування часу
перебування на військовій службі до
стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії за віком.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області - залишити без задоволення,
постанову Борщівського районного суду
Тернопільської області від 23 вересня
2011 року по справі № 2а-5490/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 04 листопада 2014 року.