Справа № 808/5325/14
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року о/об 10 год. 24 хв.Справа
№ 808/5325/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Татаринова Д.В., при
секретарі судового засідання Білоусі
А.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Запорізькій області, третя особа на
стороні відповідача Комунарський РВ
ЗМУ Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області про скасування наказів та
поновлення на роботі,

за участю:

позивач (представник позивача) - не
прибув;

відповідач (представник відповідача) -
не прибув;

третя особа (представник третьої особи)
- не прибув, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач або
ОСОБА_1) до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Запорізькій області (далі по тексту -
відповідач), третя особа на стороні
відповідача Комунарський РВ ЗМУ
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області (далі по тексту - третя особа), в
якому позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ
ГУМВС України в Запорізькій області №
1257 від 17 квітня 2014 року, в частині
звільнення з органів внутрішніх справ
ОСОБА_1;

- визнати незаконним та скасувати наказ
ГУМВС України в Запорізькій області №
136 о/с від 17 квітня 2014 року, в частині
звільнення з органів внутрішніх справ
ОСОБА_1;

- поновити позивача на посаді
дільничного інспектора міліції СДІМ
Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в розмірі 7 140,12 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги з
підстав викладених в позовній заяві та
зазначає, що позивач перебував на
службі в органах внутрішніх справ
України з січня 2010 року. В лютому 2013
року був призначений на посаду
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області, а 17
квітня 2014 року позивача було звільнено
з органів внутрішніх справ. Зазначає,
що згідно наказу № 1257 від 17 квітня 2014
року «Про покарання працівників
Комунарського РВ ЗМУ», підставою для
висновку про порушення службової
дисципліни, стали обставини, що є
предметом доказування у кримінальному
провадженні.

Позивач зазначає, що згідно наказу № 1257
від 17 квітня 2014 року «Про покарання
працівників Комунарського РВ ЗМУ»: 10
квітня 2014 року працівниками
прокуратури Запорізької області та УВБ
у Запорізькій області ДВБ МВС України,
під час проведення слідчих дій за
кримінальним провадженням ЄРДР
№00000116, розпочатого прокуратурою
Запорізької області за ознаками складу
кримінального правопорушення,
передбаченого частиною 4 статті 368 КК
України, за заявою гр. ОСОБА_2,
задокументовано факт отримання
дільничним інспектором міліції СДІМ
Комунарського РВ ЗМУ лейтенантом
міліції ОСОБА_1 незаконної грошової
винагороди від ОСОБА_2 в сумі 3000
грн. за забезпечення безперешкодної
підприємницької діяльності, що сталося
в наслідок порушення вимог статей 1,2,7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України. ОСОБА_1
зазначає, що станом на день видачі
наказу № 1257 від 17.04.2014р. про накладення
дисциплінарного стягнення-звільнення,
вироку суду про визнання мене винним у
інкримінованому позивачу
правопорушенні - не було, а відтак
відповідно до статті 62 Конституції
України особа вважається невинуватою у
вчиненні злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. Таким чином позивач зазначає, що
на дату звільнення був відсутній вирок
суду, який набрав законної сили, а
обставини вказані, як підстави
звільнення - не відповідають дійсним
обставинам справи, а отже звільнення
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за п.
64 «є» Положення «Про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ», за
порушення дисципліни, є незаконним.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, 27 жовтня 204 року
через канцелярію суду подав
клопотання, в якому просить суд
розглянути справу за відсутності
позивача та його представника. На
позовних вимогах наполягає у повному
обсязі.

Представник відповідача заперечив з
підстав викладених у письмових
запереченнях до яких зазначено, що
проведеним службовим розслідуванням
встановлено, що Позивачем у порушення
вимог Закону України «Про міліцію»,
Інструкції про порядок ведення єдиного
обліку в органах та підрозділах
внутрішніх справ України заяв та
повідомлень про вчинення кримінальних
правопорушень та інших подій,
затвердженої наказом МВС України від
19.11.2012 №1050 (далі - Інструкція), Присяги
працівника ОВС, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22 лютого 2012
року №155, вчинено грубе порушення
службової дисципліни, що виразилось у
не реєстрації до журналу єдиного
обліку факту скоєння
адміністративного правопорушення з
боку гр. ОСОБА_2 Представник
відповідача зазначає, що
функціональними обов'язками, позивача
зобов'язано попереджувати, виявляти та
припиняти адміністративні
правопорушення, здійснювати в межах
своїх повноважень провадження у
справах про адміністративні
правопорушення. Крім того встановлено,
що позивач вступив з гр. ОСОБА_2 у
неділові стосунки, вчинив дії,
спрямовані на отримання неправомірної
грошової вигоди за забезпечення
безперешкодної торгової діяльності та
є прямим порушенням пунктів 7.2 та 7.3
розділу VII Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 22 лютого 2012 року № 155.
Представник відповідача вказує на те,
що матеріалами службового
розслідування доведено допущення
позивачем таких порушень службової
дисципліни, які є несумісними з
подальшим проходженням служби, з
додержанням порядку, встановленого ст.
14 Закону України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України», а тому відсутні підстави для
задоволення вимог позивача про
визнання протиправним та скасування
наказів про його звільнення,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, 28 жовтня 2014 року
через канцелярію суду подав
клопотання, у якому просить суд
розглянути адміністративну справу без
участі представника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Запорізькій області.

Третя особа в судове засідання не
прибула про день, час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином.
Заяв та клопотань до суду не подано.

З огляду на викладене, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності сторін на підставі наявних
у ній доказів.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

Відповідно до матеріалів
адміністративної справи, 15 квітня 2014
року спеціаліст відділу інспекції з
особового складу УКЗ ГУМВС України в
Запорізькій області Середа В.Ф.,
розглянувши матеріали службового
розслідування, проведеного відносно
дільничного інспектора міліції СДІМ
Комунарського РВ ЗМУ лейтенанта
міліції ОСОБА_1 та визначив зокрема, що
позивач має бути звільненим з органів
внутрішніх справ.

Така думка викладена спеціалістом
відділу інспекції з особового складу
УКЗ ГУМВС України в Запорізькій
області Середой В.Ф. 17 квітня 2014 року у
висновку за матеріалами службового
розслідування відносно дільничного
інспектора міліції СДІМ Комунарського
РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій
області лейтенанта міліції ОСОБА_1,
затвердженого в.о. начальника ГУМВС
України в Запорізькій області.

17 квітня 2014 року Головним управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області прийнято Наказ
№1257 «Про покарання працівників
Комунарського РВ ЗМУ», відповідно до
якого за грубе порушення службової
дисципліни, вимог статей 1,2,7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-ІV , Закону України
«Про міліцію», Інструкції про порядок
ведення єдиного обліку в органах та
підрозділах внутрішніх справ України
заяв та повідомлень про вчинення
кримінальних правопорушень та інші
події, затвердженої наказом МВС
України від 19 листопада 2012 року № 1050,
Присяги працівника ОВС, Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України від 22
лютого 2012 року № 155, що виразилось у не
реєстрації до журналу єдиного обліку
факту скоєння адміністративного
правопорушення з боку гр. ОСОБА_2 та
встановленні з нею неділових
стосунків, спрямованих на отримання
незаконної грошової винагороди за
забезпечення безперешкодної торгової
діяльності, дільничного інспектора
міліції СДІМ Комунарського РВ ЗМУ
ГУМВС України в Запорізькій області
лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено з
органів внутрішніх справ.

Відповідно до Наказу (витягу) №136 о/с
Згідно з Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ з 17 квітня 2014
року звільнено з органів внутрішніх
справ на підставі пункту 64 «є» (за
порушення дисципліни) лейтенанта
міліції ОСОБА_1 (М-209882) - дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Комунарського
районного відділу Запорізького
міського управління, у запас Збройних
Сил України (із поставленням на
військовий облік).

Крім того, 17 квітня 2014 року в.о.
начальника Комунарського РВ ЗМУ ГМВС
України в Запорізькій області на
адресу в.о. начальника ГУМВС України в
Запорізькій області надіслано подання
до звільнення з органів внутрішніх
справ України в запас за статтею п.64 «Є»
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби особами рядового та
молодшого начальницького складу ОВС
України лейтенанта міліції ОСОБА_1
(М-209882) - дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області.

Перевіривши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, суд вважає
позовні вимоги, не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
таких положень законодавчих актів.

Проходження служби в органах
внутрішніх справ регламентується
спеціальним законодавством, зокрема:
Законом України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про
міліцію» (далі - Закон України від 20.12.1990
№ 565-ХІІ), Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, яке
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.1991 року № 114,
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України, який
затверджено Законом України від 22.02.2006
№ 3460-ІV.

Законом України від 20.12.1990 № 565-ХІІ
зазначено, що міліція в Україні -
державний озброєний орган виконавчої
влади, який захищає життя, здоров'я,
права і свободи громадян, власність,
природне середовище, інтереси
суспільства і держави від протиправних
посягань.

Статтею 2 даного Закону передбачено, що
основними завданнями міліції є:
забезпечення особистої безпеки
громадян, захист їх прав і свобод,
законних інтересів; запобігання
правопорушення та їх припинення;
охорона і забезпечення громадського
порядку; виявлення кримінальних
порушень, участь у розкритті
кримінальних правопорушень та розшуку
осіб, які їх вчинили, у порядку,
передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством,
забезпечення безпеки дорожнього руху
тощо.

Відповідно до статті 10 Закону України
від 20.12.1990 № 565-ХІІ міліція відповідно
до своїх завдань зобов'язана, зокрема:
припиняти адміністративні
правопорушення і здійснювати
провадження у справах по них; виявляти
причини й умови, що сприяють вчиненню
правопорушень, вживати в межах своєї
компетенції заходів до їх усунення;
брати участь у правовому вихованні
населення тощо.

Працівник міліції на території України
незалежно від посади, які він займає,
місцезнаходження і часу в разі
звернення до нього громадян або
службових осіб з заявою чи
повідомленням про події, які
загрожують особистій чи громадській
безпеці, або у разі безпосереднього
виявлення таких зобов'язаний вжити
заходів до попередження і припинення
правопорушень, рятування людей,
подання допомоги особам, які її
потребують, встановлення і затримання
осіб, які вчинили правопорушення,
охорони місця події і повідомити про це
в найближчий підрозділ міліції.

Відповідно до пункту 64 «є» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Поняття службової дисципліни
визначено у Дисциплінарному статуті
органів внутрішніх справ України (далі
- Дисциплінарний статут), який
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-ІV.

Так, стаття 1 Дисциплінарного статуту
визначає, що службова дисципліна - це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента і
Кабінету Міністрів України, наказів та
інших нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівників
органів внутрішніх спав України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту
визначено, що дисциплінарний проступок
це невиконання чи неналежне виконання
особою рядового та начальницького
складу службової дисципліни.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України службова дисципліна базується
на високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

Таким чином, виходячи з системного
аналізу викладених правових норм слід
зазначити, що особи, які працюють в
органах внутрішніх справ мають
особливий правовий статус.

Саме з огляду на вказане, суд надає
правову оцінку діям позивача не як
пересічному громадянину, а як особі,
яка є працівником органів внутрішніх
справ і має особливий статус, який
зобов'язує її неухильно дотримуватись
вимог чинного законодавства та
положень Присяги працівника органів
внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх спав
України з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Суд звертає увагу на те, що службовим
розслідуванням встановлено, що
дільничний інспектор міліції СДІМ
Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС лейтенант
міліції ОСОБА_1, у порушення вимог
Закону України «Про міліцію»,
Інструкції про порядок ведення єдиного
обліку в органах та підрозділах
внутрішніх справ України заяв та
повідомлень про вчинення кримінальних
правопорушень та інші події,
затвердженої наказом МВС' України від 19
листопада 2012 року № 1050, факт скоєння
адміністративного правопорушення з
боку ОСОБА_2 до журналу єдиного обліку
не зареєстрував, заходи щодо
притягнення останньої до
адміністративної відповідальності не
вжив.

У подальшому, ОСОБА_1, вступивши з
ОСОБА_2 у неділові стосунки, вчинив дії,
спрямовані на отримання незаконної
грошової винагороди за вирішення
питання щодо забезпечення їй
безперешкодної торгової діяльності.

Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив
вимоги статей 1,2,7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, затвердженого Законом України
від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, Присяги
працівника ОВС, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22 лютого 2012
року № 155.

Одними з умов, що сприяли скоєнню
зазначеного порушення, стали особисті
негативні якості ОСОБА_1, його
недисциплінованість, нехтування ним
вимог діючого законодавства України,
наказів МВС України та розпоряджень
керівництва ГУМВС України в
Запорізькій області, а також
відсутність належного контролю за
службовою діяльністю підлеглих,
недоліки в організації роботи з
виконання вимог наказів МВС України
від 16.03.2007 №81, від 15.05.2007 №157 та від 26.03.2010
№ 90, від 18.08.2011 №583 «Про затвердження
Плану антикорупційних заходів у
системі Міністерства внутрішніх справ
на 2011 - 2015 роки», від 23.02.2009 №76 «Про
затвердження інструкції про порядок
забезпечення органами та підрозділами
внутрішніх справ України профілактики
злочинних, корупційних діянь та інших
протиправних дій серед особового
складу», наказу ГУМВС в області від
31.01.2013 № 192 щодо попередження
надзвичайних подій за участю особового
складу, недопущення злочинних та
корупційних проявів, порушень
дисципліни та законності підлеглими з
боку начальника СДІМ Комунарського РВ
ЗМУ майора міліції ОСОБА_5, заступника
начальника райвідділу - начальника
міліції громадської безпеки
Комунарського РВ ЗМУ капітана міліції
ОСОБА_6, та начальника УГБ ГУМВС України
в Запорізькій області полковника
міліції ОСОБА_7

Під час розгляду адміністративної
справи судом встановлено, що позивачем
не вчинено жодних дій, щодо притягнення
до відповідальності за порушення
порядку провадження господарської
діяльності гр. ОСОБА_2 які ним були
виявлені в розмові з нею відповідно до
пояснень позивача та отримання від гр.
ОСОБА_2 коштів - неправомірної вигоди.

Також, необхідно зазначити, що згідно з
письмовими поясненнями позивача від 10
квітня 2014 року, останній ознайомлений з
правами під час проведення службового
розслідування, встановлені статтею 18
Закону України «Про звернення
громадян», Дисциплінарним статутом ОВС
та пунктом 6.3. «Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
ОВС України».

На момент виникнення спірних
правовідносин чинна та діє саме
«Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в ОВС України»,
затверджена наказом МВС України № 230
від 12 березня 2013 року.

Наведене спростовує твердження
позивача стосовно ненадання ним
пояснень та необізнаності про
проведення службового розслідування.
Позивач не скористався наданим йому
правом для ознайомлення з висновками
та матеріалами службового
розслідування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
Закону України «Про міліцію» основними
завданнями міліції зокрема є
запобігання правопорушенням та їх
припинення.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів Української РСР від 29.07.1991 №
114 особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Матеріалами адміністративної справи
встановлено, що позивач на час видання
Наказу про покарання у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
мав діюче дисциплінарне стягнення -
догану, оголошену наказом ГУМВС
України в Запорізькій області від
04.11.2013 №3192 (а.с. 58).

Отже, при визначенні виду стягнення
щодо позивача, Головним управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
у Запорізькій області застосована
стаття 14 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» відповідно
до якої, у разі притягнення до
дисциплінарної відповідальності осіб
рядового і начальницького складу, які
мають дисциплінарні стягнення і знову
опустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Суд не приймає до уваги твердження
позивача про те, що його незаконно
звільнено з посади органів внутрішніх
справ, оскільки звільнення працівника
міліції зі служби у зв'язку з
обвинуваченням у вчиненні злочину
допускається тільки після набуття
обвинувальним вироком законної сили,
виходячи з наступного.

Відповідно до Наказу №1257 від 14 квітня
2014 року «Про покарання працівників
Комунарського РВ ЗМУ» за грубе
порушення службової дисципліни, вимог
статей 1,2,7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-ІУ, Закону України
«Про міліцію», Інструкції про порядок
ведення єдиного обліку в органах та
підрозділах внутрішніх справ України
заяв та повідомлень про вчинення
кримінальних правопорушень та інші
події, затвердженої наказом МВС
України від 19 листопада 2012 року № 1050,
Присяги працівника ОВС, Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України від 22
лютого 2012 року № 155, що виразилось у не
реєстрації до журналу єдиного обліку
факту скоєння адміністративного
правопорушення з боку гр. ОСОБА_2 та
встановленні з нею неділових
стосунків, спрямованих на отримання
незаконної грошової винагороди за
забезпечення безперешкодної торгової
діяльності, дільничного інспектора
міліції СДІМ Комунарського РВ ЗМУ
ГУМВС України в Запорізькій області
лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено з
органів внутрішніх справ.

Тобто вищенаведеним визначено, що
ОСОБА_1 звільнено саме за грубе
порушення службової дисципліни, а не за
злочин передбачений Кримінальним
кодексом Укураїни.

Але, суд звертає увагу позивача на те
що, правоохоронні органи не
звільняються від обов'язку відкриття
та розслідування кримінальних справ та
проведення оперативних слідчих дій при
наявності таких ознак злочину в діях
позивача при його звільненні з органів
внутрішніх справ за грубе порушення
дисципліни.

Тому на підставі зазначеного суд
критично ставиться до посилання
позивача на частину 6 статті 21 Закону
України «Про міліцію».

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частини 1 статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно зі статті 11 КАС України, розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вказане, враховуючи
наявність діючого дисциплінарного
стягнення - догани, вчинення позивачем
дисциплінарного проступку до скоєння
діяння, за яке на підставі вироку суду
передбачено кримінальна
відповідальність, суд дійшов висновку
про правомірність прийнятого наказу
ГУМВС України в Запорізькій області №
1257 від 17 квітня 2014 року, в частині
звільнення з органів внутрішніх справ
ОСОБА_1 та ГУМВС України в Запорізькій
області № 136 о/с від 17 квітня 2014 року,
згідно з якими позивача звільнено з
органів внутрішніх справ у запас (з
постановкою на військовий облік) за
пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни),
у зв'язку з чим позовні вимоги
скасування наказів та поновлення на
роботі не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158, 160, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з
(дня отримання копії постанови),
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Д.В. Татаринов