Справа № 754/14613/14-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Смирнова Є.П.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром
Л.М.розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4
на ухвалу Деснянського районного суду
м. Києва у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
(далі УПФ або відповідач) у якому
просив:

- визнати незаконними дії відповідача
щодо застосування ним під час
нарахування/перерахунку пенсій
позивача за період, починаючи з 01.09.2007
року і до моменту винесення рішення у
цій справі, положень Бюджетних законів,
а також підзаконних
нормативно-правових актів, якими у
порушення та розріз встановлених
Конституцією і Законами України вимог
і норм, визначено розміри пенсій для
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, до того, ще
й значно менші, ніж передбачені
статтями 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від
28.02.1991 року (далі Закон № 796-XII) для
відповідної категорії громадян;

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо нарахування,
перерахунку та виплати ним позивачу
недоотриманих сум державної та
додаткової пенсій, передбачених
статтями 49, 50, 54 Закону № 796-XII, за період,
починаючи з 01.09.2007 року і до моменту
винесення рішення у цій справі;

- зобов'язати відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
пенсій позивача відповідно, на
підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом № 796-XII у редакції
діючих Законів № 230/96, № 231, та
пов'язаними із ним Законами, а саме:
державну пенсію: у розмірі не нижчому 8
(восьми) мінімальних пенсій за віком за
період, за період, починаючи з 01.09.2007
року і до моменту винесення рішення у
цій справі; додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю: у розмірі 75
(сімдесяти п'яти) процентів мінімальної
пенсії за віком, де розмір пенсії за
віком визначається у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги статті 67 Закону №
796-XII, за якими розміри пенсій
збільшуються у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; - без
урахування приписів Бюджетних законів,
а також підзаконних
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, якими визначено
розміри пенсій для осіб, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відмінні від законодавчо встановлених,
ще й у бік зменшення;

- зобов'язати відповідача
перераховувати у подальшому позивачу,
визначені статтями 50, 54 Закону № 796-XII
розміри пенсій, у зв'язку зі
збільшенням розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
відповідної групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належні йому
пенсії.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 29 вересня 2014 року позовну
заяву в частині вимог за період з 01.09.2007
року по 28.02.2014 року залишено без
розгляду.

В апеляційній скарзі про скасування
ухвали ОСОБА_4 посилається на те, що
Віденська конвенція про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від
21.05.1963 року, передбачає тридцятирічний
строк звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Залишаючи позовну заяву в частині
позовних вимог без розгляду суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено шестимісячний строк
звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції.

Частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено шестимісячний строк для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи.

Однак позивач звернувся до суду лише 28
серпня 2014 року, тобто з пропущенням
встановленого частиною 2 статті 99 КАС
України строку для звернення до
адміністративного суду.

Наслідком пропущення строку звернення
до суду, за приписами статті 100 КАС
України, є залишення позову без
розгляду.

Посилання апелянта на положення
Віденської конвенції «Про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду» від
21 травня 1963 року, де зазначено, що
позовна давність на вимоги про
відшкодування ядерної шкоди становить
тридцять років, є помилковим, з огляду
на наступне.

Зазначеною Конвенцією, передбачено, що
права на відшкодування за цією
Конвенцією втрачають силу, якщо позов
не подано протягом десяти років з дня
ядерного інциденту.

Окрім того, Конвенція передбачає
відповідальність та відшкодування за
заподіяний ядерний інцидент з боку
оператора - особи, призначеної або
визнаної відповідальною державою в
якості оператора ядерної установки.

З огляду на те, що відповідач жодним
чином не відповідає критеріям
оператора ядерної установки,
встановленим Віденською конвенцією
про цивільну відповідальність за
ядерну шкоду, її застосування у цій
справі є неможливим.

Також, колегія суддів зазначає, що
Конвенція не належить до
нормативно-правових актів, які
безпосередньо регулюють
правовідносини, що склалися між
сторонами даної справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами процесуального
права, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 29 вересня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її винесення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Судді:

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.