Справа № 2а-386/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/47420/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Томаківського районного
суду Дніпропетровської області від 30
вересня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу
державної виконавчої служби
Томаківського районного управління
юстиції Дніпропетровської області,
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Томаківського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Хомук Н.І., начальника Відділу
Державної виконавчої служби
Томаківського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Хохлова А.А., третя особа - Служба у
справах дітей Томаківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області, про
визнання дій протиправними та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в
якому просила визнати незаконними дії
Відділу державної виконавчої служби
Томаківського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
(далі - ВДВС Томаківського РУЮ) щодо
виселення з будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати вселити в
зазначений будинок та стягнути
заподіяну матеріальну та моральну
шкоду.

Постановою Томаківського районного
суду Дніпропетровської області від 30
вересня 2011 року, яку залишено без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 червня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалення нового судового рішення про
задоволення позовних вимог. Зазначає,
що судами порушено норми матеріального
та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами встановлено, що 25 жовтня 2007 року
Томаківським районним судом
Дніпропетровської області прийнято
рішення про виселення ОСОБА_7 із
незаконно займаної будівлі
Томаківської ветеринарної аптеки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

14 липня 2008 року до ВДВС Томаківського
РУЮ надійшов виконавчий лист № 2-55,
виданий Томаківським районним судом
Дніпропетровської області, про
виселення ОСОБА_7 із незаконно
займаної будівлі.

16 липня 2008 року державним виконавцем
ВДВС Томаківського РУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення суду, копію якої
рекомендованим листом з повідомленням
направлено ОСОБА_7

15 вересня 2008 року ОСОБА_7 під розпис
вручено постанову про відкриття
виконавчого провадження та надано
строк для добровільного виконання
рішення суду до 29 вересня 2008 року, про
що складено відповідний акт.

У зв'язку з невиконанням рішення суду у
добровільному порядку, 05 листопада 2008
року працівниками ВДВС Томаківського
РУЮ Дніпропетровської області разом з
представниками ВАТ «Зооветпромпостач»
у присутності понятих здійснено
примусове виселення ОСОБА_7,
яка є матір'ю позивача у справі.

Згідно із частиною 2 статті 24 Закону
України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про
виконавче провадження» (далі - Закон №
606-XIV в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Статтею 79 Закону № 606-XIV передбачено, що
виконання рішення про виселення
боржника провадиться лише у разі, якщо
боржником воно не виконано в
установлений державним виконавцем
строк, визначений відповідно до статті
24 цього Закону.

Виселення полягає у звільненні
приміщення, зазначеного у виконавчому
документі, від особи (осіб), яка
виселяється, її майна, домашніх тварин
та у забороні даній особі
користуватися цим приміщенням.
Примусовому виселенню підлягають лише
особи, які визначені у виконавчому
документі.

Державний виконавець зобов'язаний
письмово повідомити боржника про день
і час примусового виселення.
Відсутність боржника, повідомленого
про день і час виселення, не є
перешкодою для виконання рішення.

Виселення здійснюється у присутності
понятих за сприянням органів
внутрішніх справ з обов'язковим описом
майна державним виконавцем. Один
примірник акта опису майна вручається
під розписку боржникові. Державний
виконавець у необхідних випадках
забезпечує в установленому порядку
зберігання майна боржника, але не
більше як три роки, з покладенням
понесених витрат на боржника. Після
завершення трирічного строку
невитребуване майно реалізується в
порядку, передбаченому для реалізації
безхазяйного майна.

Якщо виконання рішення здійснюється за
відсутності осіб, які підлягають
виселенню, державний виконавець
зобов'язаний провести поряд з описом
майна його оцінку. Описане майно
передається на відповідальне
зберігання особі, яка державним
виконавцем призначена охоронцем майна.

Передане на зберігання майно боржника
видається йому державним виконавцем на
підставі акта після сплати боржником
витрат на його збереження. Якщо боржник
відмовляється сплатити витрати за
зберігання майна, вони компенсуються
за рахунок реалізації частини майна
боржника.

Про виконання рішення про виселення
боржника державним виконавцем
складається акт, що підписується
особами, які брали участь у виконанні.

Судами встановлено, що дії
відповідачів щодо виселення з квартири
за адресою: АДРЕСА_1 вчинялись лише щодо
ОСОБА_8 Примусове виселення позивача,
відповідачами не здійснювалось

Відмовляючи у задоволенні позову суди
першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано виходили з того, що
державний виконавець діяв на підставі,
у межах повноважень та у спосіб
встановлений законодавством України.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, тому
підстав для скасування ухвалених
судових рішень колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, якщо суд не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 30 вересня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак