Справа № 820/7009/14
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 р.Справа № 820/7009/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
20.08.2014р. по справі № 820/7009/14

за позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Котельні
лікарняного комплексу"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

16.04.2014 року, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Котельні
лікарського комплексу" (далі - позивач)
звернулось до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові (далі -
відповідач), в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення від
12.12.2013 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов"язання
за платежем податок на додану вартість
у сумі 79401грн, із них за основним
платежем - 52 934,00 грн., штрафними
санкціями - 26467,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20.08.2014 року
позов задоволено частково.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення відповідача від
12.12.2013 року № 000010430 в частині
збільшення суми грошового зобов"язання
за платежем податок на додану вартість
за основним платежем у розмірі 33843,57
грн. та застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 16921,79
грн.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу в
якій просить суд апеляційної інстанції
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20 серпня
2014 року скасувати в частині
задоволення позову та в цій частині
прийняти нову постанову якою відмовити
у задоволенні позову.

Зазначає, що задовольняючи частково
позов, суд першої інстанції не
врахував, положення Податкового
кодексу України, фактичні обставини
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач пройшов
процедуру державної реєстрації та
знаходиться на податковому обліку.

Працівниками податкового органу
проведена позапланова виїзна
документальна перевірка позивача з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток за
період за 2011, 2012 роки та податку на
додану вартість за листопад 2011 року -
червень 2013 року по взаємовідносинах з
ТОВ "Артіум сервіс плюс" у січні, травні
2013 року та ПП "Полюс" у листопаді-грудні
2011 року, про що складений акт від 26.11.2013
року № 169/43-00-14/3155.

Порушення виявлені під час перевірки
склали, у порушенні п.135.1 ст.135.п.137.1
ст.137.пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України, що
призвело до завищення доходів що
враховуються при визначенні об"єкта
оподаткування за перевіряємий період
на суму 1215880 грн.;

витрати, що враховуються при
визначенні об"єкту оподаткування з
податку на приубток за 4 квартал 2011 року
на суму 121588 грн.;

ст.187,п.188.1 ст.188,п.198.1.п.198.2, абз.1 та абз.4
п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до
завищення податкових зобов"язань з
податку на додану вартість у сумі 243176
грн., у тому числі по деклараціях за
листопад 2011 року 60783 грн., за грудень 2011
року 182393 грн.; податковий кредит з
податку на додану вартість у сумі 296110
грн., у тому числі по декаларціях за
листопад 2011 року 60783 грн., за грудень 2011
року 182393 грн., за травень 2013 року 52934
грн., в результаті чого знижено
податкові зобов"язання по деклараціях
за травень 2013 року на 52934 грн.

За результатами розгляду акту
перевірки прийнято податкове
повідомлення-рішення від 12.12.2013 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов"язання з податку на
додану вартість в сумі 79401 грн., за
основним платежем в розмірі 52934 грн.,
штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 26467 грн.

За результатами адміністративного
оскарження наведеного вище рішення
податкового органу залишено без змін.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про неправомірність податкового
повідомлення-рішення відповідача від
12.12.2013 року в частині збільшення суми
грошового зобов"язання за платежем
податок на додану вартість за основним
платежем у розмірі 33843,57 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 16921,79 грн.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

В силу правил статті 195 КАС України ,
колегія суддів, вважає можливим
здійснити апеляційний перегляд
судового рішення в частині
задоволенних позовних вимог.

Відповідно п.187.1 ст.187 ПК України, датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; дата відвантаження товарів, а
в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

За операціями з виконання підрядних
будівельних робіт суб'єкти
підприємницької діяльності можуть
застосовувати касовий метод
податкового обліку відповідно до
підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього
Кодексу.

Підпункт "а" п.198.1 ст.198 ПК України каже,
що придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
заставленого майна.

Відповідно п.200.1 ст.200 ПК України,сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Податковим органом ставиться під
сумнів віднесення позивачем до
податкового кредиту сум, сплаченого
податку на додану вартість від
господарської операції з ТОВ "Атріум
сервіс плюс" .

В ході господарської діяльності
позивач мав взаємовідносини з ТОВ
"Атріум сервіс плюс", з яким укладений
договір підряду від 25.12.2012 року №25-12-12.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції про те, що
надані до матеріалів справи, а саме:
акти приймання виконаних будівельних
робіт, відомості ресурсів, рахунок
загально здійснених витрат, довідки
про вартість виконаних будівельних
робіт, зіставлені кошториси вартості
будівництва, акти приймання - передачі
матеріалів замовника, акти виконання
витрачених матеріалів наданих
замовником, податкові накладні,
платіжні доручення підтверджують
фактичне здійснення позивачем даних
господарських операцій.

Колегія суддів вважає, що зазначені
документи відповідають вимогам статті
9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
.

Так, у відповідності до частини 2
названої статті первинні та зведенні
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми), дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Стосовно доводів апеляційної скарги
відповідача про відсутність позивача
за місцезнаходженням, за висновками
акту ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області "Про
результати проведення зустрічної
звірки ТОВ "Атріум сервіс плюс" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків за січень-липень 2013 року" від
26.09.2013 року "375/223/38361091, то колегія суддів
зазначає наступне.

У відповідності до роз'яснень
інформаційного листа від 01.11.2011 року
№1936/11/13-11 Вищого адміністративного
суду України, документи та інші дані,
що спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податкового обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податку у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Надані до суду апеляційної інстанції
копії документів, а саме: лист
Мінрегіонбуду; робочий проект по
електрокотельні в смт.Краснокутськ
вул.К.Маркса, 2 із погодженням АК
"Харківобленерго", робочий проект на
будівництво топкової екпертизи ДП
"Східний ЕТЦ Держгірпромнагляду
України" доказують наявність
фактичного здійснення вказаних
господарських операцій.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає,що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а судове рішення
- скасуванню.

Критерії протиправності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень передбачені частиною 3
статті 2 КАС України.

Колегія суддів, вважає, що оскаржуване
рішення відповідача частково не
відповідає даним критеріям оскільки
прийняте та вчинене не на підставі, не
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; без використання повноважень
з метою, з якою це повноваження надано;
необґрунтовано, тобто без урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20.08.2014р. по
справі № 820/7009/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В. Повний
текст ухвали виготовлений 17.11.2014 р.