Справа № К/9991/9197/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/9197/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Чернігівобленерго» на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2012
року у справі №2а/2570/2287/2011 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Чернігівобленерго» до спеціаліста
першої категорії відділу організації,
планування, аналізу та інспекторської
діяльності Управління
Держземінспекції Головного управління
Держкомзему у Чернігівській області
Ющенка Олександра Миколайовича про
визнання дій протиправними та
скасування припису,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
«Чернігівобленерго» (далі - ПАТ
«Чернігівобленерго») звернулось з
позовом до спеціаліста першої
категорії відділу організації,
планування, аналізу та інспекторської
діяльності Управління
Держземінспекції Головного управління
Держкомзему у Чернігівській області
Ющенка Олександра Миколайовича про
визнання протиправними дій
спеціаліста першої категорії Ющенка
О.М. при винесенні припису № 000118 від
23.03.2011 року та його скасування.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправними дії відповідача при
винесенні припису № 000118 від 23.03.2011 року.
Скасовано припис № 000118 від 23.03.2011 року,
винесений спеціалістом першої
категорії відділу організації,
планування, аналізу та інспекторської
діяльності Управління
Держземінспекції Головного управління
Держкомзему у Чернігівській області
Ющенком Олександром Миколайовичем.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2012
року, Публічне акціонерне товариство
«Чернігівобленерго» звернулось з
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, та залишити в силі судове
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначеного судового рішення було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що спеціалістом першої
категорії відділу організації,
планування, аналізу та інспекторської
діяльності Управління
Держземінспекції Головного управління
Держкомзему у Чернігівській області
Ющенком Олександром Миколайовичем на
підставі наказу про проведення
перевірки від 18.02.2011 р. №52 та
посвідчення на проведення перевірки,
проведено перевірку дотримання вимог
земельного законодавства при
використанні земельної ділянки по вул.
Фікселя, 50 у місті Чернігові, за
результатами якої складено акт від
09.03.2011 р.

За результатами перевірки встановлено,
що на земельній ділянці в м.Чернігові
по вул. Фікселя, 50, розташована опора
ЛП-35кВ, яка знаходиться у власності та
на обслуговуванні ВАТ ЕК
«Чернігівобленерго». У 1963 році
відповідно до проекту
«Укргіпроенерго» було збудовано та
введено в експлуатацію ПЛ-35кВ
«Подусівка-Ялівщина», в тому числі і
опора №21 розташована на вищевказаній
земельній ділянці. В подальшому, ВАТ ЕК
«Чернігівобленерго» оформило
правовстановлюючі документи і
використовує земельні ділянки під
ПЛ-35кВ «Подусівка-Ялівщина», в тому
числі під опорою №21 на підставі
Державного акту на право постійного
користування землею від 11.05.1998 року та
під підстанцією 35/10 кВ «Ялівщина» на
підставі Державного акту на право
постійного користування землею від
22.12.1997 року.

Рішенням виконкому міської ради від
28.12.2001 року до Державного акту на право
постійного користування землею від
11.05.1998 року внесені зміни в
землекористуванні, та згідно з
проведеної інвентаризації земель ВАТ
ЕК «Чернігівобленерго» надано
земельні ділянки в постійне
користування, які згідно зазначеного
державного акту знаходилися в
користуванні Державної акціонерної
енергопостачальної компанії
«Чернігівобленерго». Документація по
встановленню меж землекористування
під опорами зазначеної лінії
електромережі на землевпорядну
експертизу не подавалася. Акт про
встановлення зовнішніх меж в натурі
при виготовленні технічної
документації по інвентаризації земель
об'єктів ВАТ ЕК «Чернігівобленерго»
зайнятих під об'єктами енергетики:
опорами повітряних ліній
електропередач 10,35 та 110 кв на території
м. Чернігова з користувачами земельної
ділянки за адресою вул. Фікселя
(колишня Піщана) №50 не погоджувався,
чим порушено вимоги ст. 198 Земельного
кодексу України.

ВАТ Енергопостачальна компанія
«Чернігівобленерго» не є суб'єктом
державної або комунальної власності, в
зв'язку з чим в землекористуванні
земельної ділянки вбачається
порушення ст.92 Земельного кодексу
України.

23.03.2011 року відповідачем винесено
припис №000118, яким позивача було
зобов'язано у тридцятиденний термін
усунути виявлене порушення земельного
законодавства України, та укласти
договори оренди земельних ділянок
згідно діючого земельного
законодавства.

Суд першої інстанції задовольнив
позовні вимоги з підстав правомірності
користування позивачем земельною
ділянкою під ПЛ-35кВ на праві постійного
користування, а тому дії відповідача
стосовно зобов'язання ПАТ
«Чернігівобленерго» усунути виявлені
порушення земельного законодавства
України та укласти договір оренди на
земельну ділянку є неправомірними.

Між тим, суд апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову дійшов висновку, що припис про
усунення порушень не має обов'язкового
характеру та не є актом індивідуальної
дії, тобто не набуває статусу рішення в
розумінні п. 1 частини 1 статті 17 КАС
України.

Однак, колегія суддів вважає такі
висновки суду апеляційної інстанції
передчасними, враховуючи наступне.

Так, при прийнятті рішення судом
апеляційної інстанції не взято до
уваги положення п.1 ч.2 ст.17 КАС України,
якими визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

В силу п.1 ч.1 ст.3 КАС України передбачає,
що справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - це переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»,
державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель мають право давати обов'язкові
для виконання вказівки (приписи) з
питань використання та охорони земель
і дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень.

Положенням про порядок оформлення,
видачі і реєстрації приписів у разі
виявлення порушень земельного
законодавства, затвердженим наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 9 березня 2004
року N 67, визначено, що припис - це
обов'язкова для виконання письмова
вимога державного інспектора, яка
видається юридичним і фізичним особам
з метою припинення виявленого
порушення земельного законодавства та
усунення його наслідків (п.2.1.
Положення).

Пунктом 5.1 зазначеного Положення
визначено, що особи, яким видано припис,
можуть оскаржити дії посадової особи,
яка його видала, у органі вищого рівня
(посадової особи вищого рівня) або в
суді.

Крім того, в тексті оскаржуваного
припису зазначено, що останній
належить до обов'язкового виконання. У
разі невиконання вимог припису ПАТ
«Чернігівобленерго» буде притягнуто
до відповідальності за ст.188-5 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Таким чином, висновок суду апеляційної
інстанції про те, що припис немає
обов'язкового характеру є порушенням
норм матеріального права та підлягає
скасуванню.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд
апеляційної інстанції фактично
усунувся від перегляду справи в
апеляційному порядку, у зв'язку з чим
рішення суду апеляційної інстанції
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий апеляційний розгляд.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги дають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Чернігівобленерго» задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2012
року скасувати, а справу направити до
суду апеляційної інстанції для нового
апеляційного розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: