Справа № 2а-2799/11
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Справа № 61725/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Гулида Р.М.,

суддів:
Каралюса В.М., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Золочівської
районної державної адміністрації на
постанову Золочівського районного
суду Львівської області від 29.11.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Золочівської
районної державної адміністрації про
призначення та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

В С Т А Н О В
И В:

20.10.2011 року позивачка звернулася до
суду з вказаним вище позовом та просила
визнати неправомірними дії
відповідача щодо невиплати допомоги по
догляду за дитиною до досягненням нею
трьохрічного віку за період з 20.05.2011
року.

Постановою Золочівського районного
суду Львівської області від 29.11.2011 року
визнано дії протиправними. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 05.01.2011 року
до втрати такого права, з врахуванням
виплачених сум.

Постанову суду оскаржив відповідач
який в апеляційній скарзі вважає, що
суд першої інстанції прийняв незаконне
та необґрунтоване рішення та таке, що
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку про наступне.

Суд встановив, що позивачка 26.03.2010 року
народила дитину.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
(далі - Закон № 107-VI) - відносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми "
(далі - Закон № 2811-XII), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13), та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240-ІІІ), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
№2811-ХІІ.

Оскільки у справі, що розглядається,
спір виник щодо виплати допомоги особі,
яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів апеляційного
суду дійшла висновку, що на відносини
щодо виплати допомоги такій особі
поширювалися норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушення з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми
вбачається, що судовому захисту
підлягають лише порушені права,
свободи і інтереси фізичних або права і
інтереси юридичних осіб, а не
можливість їх порушення в майбутньому.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення за період з 20.05.2011 року до
29.11.2011 року, оскільки дію статті 43 було
відновлено з 22 травня 2008 року згідно
рішення Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008.

З врахуванням викладеного вище, судом
першої інстанції прийнято незаконне
рішення, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Рішення ухвалене не на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи, не
підтверджених тими доказами, які були
наявними у матеріалах справи.

Керуючись ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, ст.202,
ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Золочівської районної державної
адміністрації задовольнити частково,
постанову Золочівського районного
суду Львівської області від 29.11.2011 року
у справі №2а-2799/11 скасувати та прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Золочівської районної державної
адміністрації щодо невиплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
неправомірними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Золочівської районної державної
адміністрації провести ОСОБА_1
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 20.05.2011 року до 29.11.2011 року,
відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий
Р.М. Гулид

Судді
В.М. Каралюс

С.М. Кузьмич