Справа № 489/4874/14-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/4874/14-а
Номер провадження 2-а/489/257/14
Постанова

Іменем України

04 листопада 2014 року
місто Миколаїв

Леніський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, представника
відповідача Алейнікової В. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Миколаївській області (далі -
відповідач або Інспекція), третя особа
Миколаївська міська рада про
скасування протоколу та постанови про
адміністративне правопорушення,

встановив

У липні 2014 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом до
відповідача, мотивуючи свої вимоги тим,
що 20.06.2014 відповідачем була винесена
постанова у справі про адміністративне
правопорушення № 153, відповідно до неї
позивач скоїла адміністративне
правопорушення передбачене ч. 1 ст. 188-42
КУпАП, а саме: не виконала вимоги п. 1
припису № 711 від 25.10.2013, чим порушила
абзац 3 п. 14 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №
553. Вказує, що з постановою не згодна,
вважає її незаконною, та такою, що
підлягає скасування, а тому змушена
звернутися до суду із позовом.

Посилаючись на викладене, позивач
просила суд скасувати протокол про
адміністративне правопорушення від
06.06.2014 та постанову відповідача № 153 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
20.06.2014.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнала, надала суду письмові
заперечення проти позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи судом
встановлено такі обставини.

20.06.2014 т. в. о. начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області Малій
К. А. винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 153,
якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та
накладено штраф у розмірі 6 800 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП
невиконання законних вимог (приписів)
посадових осіб центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, -
тягне за собою накладення штрафу від
трьохсот до чотирьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З постанови вбачається, що
правопорушення полягає в невиконанні
ОСОБА_1 вимог п. 1 припису від 25.10.2013 № 711
щодо оформлення документів на
самочинно реконструйовані магазин та
склад, за адресою: АДРЕСА_1. Тобто
порушення абз. 3 п. 14 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою КМУ
від 23.05.2011.

Постанову винесено на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення від 06.06.2014, акта
перевірки від 06.06.2014 та припису про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил № 173 від
06.06.2014.

Позивач у своєму позові зазначає, що
побудова 2007-2009 років, їй належать
тільки будівельні та оздоблювальні
матеріали, об'єкт не експлуатується.
Крім того, вона зверталась до
Миколаївської міської ради про
оформлення правових документів на
земельну ділянку, однак до
теперішнього часу це питання не
вирішено.

Згідно з п. 1 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України № 439/2011 від 08.04.2011
державна архітектурно-будівельна
інспекція України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Згідно з пунктом 3 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України № 439/2011 від
08.04.2011, основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства,
зокрема, здійснення в межах своїх
повноважень державного контролю за
дотриманням законодавства, стандартів,
нормативів, норм, порядків і правил із
зазначених питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
"Про архітектурну діяльність" для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури, додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Відповідно до п. 2 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: 1) вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; 2) порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт (далі -
загальні та (або) спеціальні журнали),
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; 3)
інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі договору купівлі-продажу від
01.11.2000 17/50 частин житлового будинку
АДРЕСА_2 належали чоловіку позивача -
ОСОБА_5 За часів перебування у шлюбі з
позивачем самовільно побудовано
магазин непродовольчих товарів за
адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 30.11.2009 та рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 20.12.2011 поділене спільне
сумісне майно подружжя. ОСОБА_1 у
власність передані будівельні та
оздоблювальні матеріали та інше майно,
які було використано сторонами при
самочинному спорудженні магазину
"Лувр" зі складом на місці 93/100 часток
житлового будинку з магазином,
розташованих в АДРЕСА_2 загальною
вартістю 523 853 грн.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач не є власником об'єкту
нерухомості за адресою: АДРЕСА_2, а є
лише власником будівельних та
оздоблювальних матеріалів з яких
побудовано цей об'єкт.

Так приписом встановлено: виконання
будівельних робіт з реконструкції
житлового будинку у магазин та
реконструкцію господарського
блоку-гаража у склад на місці 93/100
часток житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_2 без документів, що надають
право виконувати такі роботи.
Оскаржуваною постановою позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за зазначені роботи,
хоча, як вже зазначалось вона не є
власником самочинно побудованого
об'єкта нерухомості.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з Актом від 01.10.2013 вилучення у
боржника предметів, зазначених у
рішенні суду та з Актом від 01.10.2013
передачі предметів, позивачу були
передані будівельні матеріали лише
01.10.2013.

Також, з матеріалів справи вбачається.
що позивач не є власником чи
користувачем земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2, а тому виконати
припис № 711, за не виконання вимог якого
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності, а
саме: оформити відповідні документи на
самочинно реконструйований магазин та
склад, позивач не мала можливості з
зазначених підстав.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач неодноразово
зверталась до Миколаївської міської
ради для оформлення правових
документів на земельну ділянку площею
132 кв. м. для обслуговування будівлі
магазину та складу по АДРЕСА_2, і тільки
рішенням від 02.09.2013 погоджено виділення
вказаної ділянки, а 25.04.2014 надано дозвіл
на складання проекту землеустрою.
Однак, прокуратурою м. Миколаєва було
подано адміністративний позов про
скасування рішення Миколаївської
міської ради від 25.04.2014.

24 жовтня 2014 року Миколаївським
окружним адміністративним судом
винесено постанову, якою відмовлено в
задоволенні позову прокурора м.
Миколаєва.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При повному невизнанні позивачем своєї
провини у вчиненні правопорушення,
враховуючи, що відсутні докази, які б
могли підтвердити факт скоєння
правопорушення саме позивачем, вина
позивача не доведена ніякими доказами,
а тому вимоги позивача про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення підлягають
задоволенню.

За таких обставин, відповідачем не
доведено вину позивача у скоєнні
адміністративного правопорушення.

Вимоги в частині скасування протоколу
про адміністративне правопорушення
задоволенню не підлягають, оскільки,
протокол не порушує права позивача, а
лише фіксує певні факти. При вирішенні
питання про притягнення до
адміністративної відповідальності
протоколу та іншим доказам дається
відповідна оцінка.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 160, 161, 163, 171-2 КАС
України, ст. 293 КУпАП суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Миколаївській області, третя особа
Миколаївська міська рада про
скасування протоколу та постанови про
адміністративне правопорушення
задовольнити частково.

Постанову № 153 від 02.06.2014 винесену у
справі про адміністративне
правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 6800 грн. - скасувати.

В задоволенні вимог про скасування
протоколу 06.06.2014 відмовити.

Постанова місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
В. В.
Кокорєв