Справа № 345/4155/14-а
Суддя: Мигович О. М.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/4155/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді
Мигович О.М.

секретаря судового засідання
Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Калуші справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
місті Калуші та Калуському районі про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що відповідно до
протоколу від № 169 від 04.04.2011року з
20.11.2010р. йому було призначено пенсію за
віком. При обрахунку пенсії Управління
ПФУ в м.Калуші та Калуському районі
взяло до уваги тільки довідки про
заробітну плату від 17.11.2004 року № 10-888
виданої ООО «ЛУКОЙЛ-Западная Сибір»
ТПП «Когалимнефтегаз» за період з 1985-1990
р.р.; від 20.05.2004 року № 10-385 виданої ООО
«ЛУКОЙЛ-Западная Сибір» ТПП
«Когалимнефтегаз» за період з 1990-1995
р.р.; від 31.07.2009року № 475 виданої ООО
«ГСИ Северна-Нефтегазстрой» за період
з 2000-2002р. Проте УПФУ в м.Калуші не взяло
до уваги для обрахунку пенсії подану
ним довідку про заробітну плату від
20.05.2004 року № 10-384 виданої ООО
«ЛУКОЙЛ-Западная Сибір» ТПП
«Когалимнефтегаз» за період з 1990-1995 р.р.

Крім того записи в трудовій книжці
та подані ним довідки підтверджують, що
протягом тривалого періоду часу а саме
з 28.06.1982р. по 16.02.2002р. позивач ОСОБА_1
працював в районах прирівняних до
Крайньої Півночі. Проте управління
УПФУ в м.Калуші не врахувало цього
факту та не зарахувало дані періоди
роботи в пільговому обчисленні, а саме 1
рік роботи - за 1 рік і 6 місяців. Вважає,
що управління ПФУ в м.Калуші та
Калуському районі як орган, який
покликаний призначати та виплачувати
пенсії громадянам України на основі
поданих ним документів та чинного
законодовства галузі пенсійного
забезпечення не врахував подані ним
довідки та стаж в 1,5 кратному розмірі.

Тому 27.06.2014р. позивач звернувся в
управління ПФУ в м.Калуші та Калуському
районі із заявою, в якій вимагав, щоб
йому провели перерахунок пенсії та
зарахували стаж роботи в районах
прирівняних до Крайньої Півночі з
28.06.1982р. по 16.02.2002р. в пільговому
обчисленні 1 рік роботи - за 1 рік і 6
місяців. Також вимагав врахувати
довідку про заробітну плату від 20.05.2004
року № 10-384 виданої ООО
«ЛУКОЙЛ-Западная Сибирь» ТПП
«Когалимнефтегаз». Однак згідно листа
відповіді від 10.07.2014р. № 241/Б-15
управління ПФУ в м.Калуші та Калуському
районі безпідставно не задоволило його
законні вимоги та не провело
перерахунку моєї пенсії. Тому з даним
позовом змушений звернутися до суду.

У судове засідання позивач не
з'явився, однак подав до суду заяву в
якій вказав, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
його задоволити, розгляд справи
проводити у його відсутності.

Представник відповідача
управління пенсійного фонду в м.Калуші
та Калуському районі в судове
засідання не з'явився, однак подав до
суду заяву в якій вказав, що позов не
визнає, про що вказав у своєму
запереченні, розгляд справи просить
проводити у його відсутності

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи із
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до протоколу від № 169 від
04.04.2011року з 20.11.2010р. йому було
призначено пенсію за віком. При
обрахунку пенсії Управління ПФУ в
м.Калуші та Калуському районі взяло до
уваги тільки довідки про заробітну
плату від 17.11.2004 року № 10-888 виданої ООО
«ЛУКОЙЛ-Западная Сибір» ТПП
«Когалимнефтегаз» за період з 1985-1990
р.р.; від 20.05.2004 року № 10-385 виданої ООО
«ЛУКОЙЛ-Западная Сибір» ТПП
«Когалимнефтегаз» за період з 1990-1995
р.р.; від 31.07.2009року № 475 виданої ООО
«ГСИ Северна-Нефтегазстрой» за період
з 2000-2002р. Проте УПФУ в м.Калуші не взяло
до уваги для обрахунку пенсії подану
ним довідку про заробітну плату від
20.05.2004 року № 10-384 виданої ООО
«ЛУКОЙЛ-Западная Сибір» ТПП
«Когалимнефтегаз» за період з 1990-1995 р.р.

Крім того записи в трудовій книжці та
подані ним довідки підтверджують, що
протягом тривалого періоду часу а саме
з 28.06.1982р. по 16.02.2002р. позивач ОСОБА_1
працював в районах прирівняних до
Крайньої Півночі. Проте управління
УПФУ в м.Калуші не врахувало цього
факту та не зарахувало дані періоди
роботи в пільговому обчисленні, а саме 1
рік роботи - за 1 рік і 6 місяців

У відповідності із ст.11 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав в
області пенсійного забезпечення, яка
набула чинності 13 березня 1992 року,
необхідні для пенсійного забезпечення
документи, видані в належному порядку
на території держав -учасниць
Співдружності Незалежних Держав і
держав, що входили до складу СРСР до 1
грудня 1991р., приймаються на території
держав-учасниць Співдружності без
легалізації.

В п.17 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (затвердженого
постановою Правління ПФУ від 25.11.2005р №
22-1, сказано, що у випадках, коли архівні
установи не мають можливості видати
довідку за втановленою формою з
розшифровкою виплачених сум за видами
заробітку, вони можуть видавати
довідки, що відповідають даним, наявним
в архівних фондах, без додержання цієї
форми.

Установлення заробітку для
обчислення пенсії на підставі показань
свідків не допускається. Виписка зі
штатного розпису про посадовий оклад,
профспілкові квитки, квитки партій та
рухів, громадських об'єднань не можуть
служити документами, що засвідчують
фактичний заробіток для обчислення
розміру пенсії.

Статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що до
заробітної плати для обчислення пенсії
враховуються суми виплат, отриманих
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати, з якої
сплачувались зазначені внески - у межах
сум, які відповідно до законодавства,
що діяло раніше, включалися до
заробітної плати, з якої обчислювалася
пенсія відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення» і не
перевищують 5,6 розміру середньої
заробітної плати в Україні на день
отримання зазначених сум.

Відповідно до Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності незалежних Держав в
галузі пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 рок, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць цієї Угоди та
членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають. Розмір пенсії
переглядається відповідно до
законодавства держави-учасниці Угоди
за новим місцем проживання пенсіонера,
а обчислення проводиться з заробітку
за періоди роботи, які зараховуються до
трудового стажу. Зокрема ст. 6 Угоди
визначено, що для встановлення права на
пенсію, громадянам держав-учасниць
Угоди враховується трудовий стаж,
набутий на території будь-якої з цих
держав, а також на території колишнього
СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди.
Обчислення пенсії проводиться з
заробітку за періоди роботи, який
зараховується в трудовий стаж.

Як вбачається з довідок, що
знаходяться в матеріалах справи,
період роботи позивача включено в
трудовий стаж, що давало право позивачу
на пенсію, а також зазначено розмір
заробітку позивача за вказаний період
з врахуванням районного коефіцієнта 1,5
за роботу в умовах Крайньої Півночі та
прирівняних до них районах.

Тому, суд приходить до висновку, що
відповідачем безпідставно зменшено
розмір пенсії позивачу внаслідок
виключення з його заробітку за періоди
роботи, який зараховано в трудовий
стаж, районного коефіцієнту 1,5 за
роботу в умовах Крайньої Півночі та
прирівняних до них районах, а також, в
порушення Угоди, безпідставно
застосовано до заробітку позивача
обмеження в 5,6 разів.

Пільгове обчислення страхового
стажу застосовується для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Згідно п.3 постанови Ради
Міністрів СРСР від 10.02.1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року
«Про впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі»кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі після 01.03.1960 року - за 1
рік і 6 місяців при нарахуванні стажу
для отримання пенсії за віком та по
інвалідності.

Відповідно до ст.6 Угоди про
гарантії прав громадян
держав-учасників Співдружності
незалежних Держав в області пенсійного
забезпечення від 13 березня 1992 року для
встановлення права на пенсію, в тому
числі пенсій на пільгових умовах і за
вислугою років, громадянам
держав-учасників Договору
зараховується трудовий стаж.

Також питання врахування
періодів роботи в районах Крайньої
Півночі колишнього СРСР, а потім РФ)
після 01.01.1991 року для стажу при
призначенні пенсій на території
України регулюються нормами
міжнародних угод, підписаних Україною
та РФ, а саме:

частиною 2 статті 6 «Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасників
Співдружності Незалежних Держав в
галузі пенсійного забезпечення»від 13
березня 1992 року, де зазначено наступне:
« 2.Для встановлення права на пенсію, в
тому числі пенсій на пільгових, умовах
і за вислугу років, громадянам
держав-учасників Угоди зараховується
трудовий стаж, набутий на території
будь-якої з цих держав, а також на
території колишнього СРСР за час до
вступу в дію цієї Угоди»; абзацами 2 та 3
статті 6 «Угоди між Урядом України і
Урядом Російської Федерації про
трудову діяльність і соціальний захист
громадян України і Росії, які працюють
за межами кордонів своїх країн», від
14.01.1993 року, де зазначено наступне: «
Трудовий стаж, включаючи стаж, який
обчислюється у пільговому порядку, і
стаж роботи за спеціальністю, набутий у
зв'язку з трудовою діяльністю на
територіях обох Сторін, взаємно
визначається Сторонами. Обчислення
стажу здійснюється згідно з
законодавством Сторони, на території
якої відбувалась трудова діяльність»;

У відповідності до Тимчасової угоди
між Урядом України та Урядом
Російської Федерації про гарантії прав
громадян, які працювали в районах
Крайньої Півночі та місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої Півночі
і Порядку переведення і виплати пенсій
відповідно до Тимчасової угоди між
Урядом України та Урядом Російської
Федерації про гарантії прав громадян,
які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, які прирівняні
до районів Крайньої Півночі право на
пільгову пенсію мають особи, які
працювали у районах Крайньої Півночі
та місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі. Обмежень
прав громадян на пенсійне забезпечення
у зв'язку з тим, що підприємство
розташовувалось не у вказаних вище
районах, Тимчасова угода між Урядом
України та Урядом Російської Федерації
«Про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі», не містить.

Питання врахування періодів
роботи в районах Крайньої Півночі і
колишнього СРСР, а потім. РФ) після
15.04.1994 року для стажу при призначенні
пенсій на території України
регулюються нормами міжнародних угод,
підписаних Україною та РФ, а саме:

частини 2 статті 4 «Угоди про
співробітництво в галузі трудової
міграції та соціального захисту
трудівників-мігрантів»від 15.04.1994 року,
підписаної Урядами Азербайджанської
Республіки, Республіки Вірменія,
Республіки Білорусь, Республіки
Грузія, Республіки Казахстан,
Киргизької Республіки, Республіки
Молдова, РФ, Республіки Таджикистан,
Туркменістану, Республіки Узбекистан,
України , де зазначено наступне:
«Трудовий стаж, стаж на пільгових
підставах і за спеціальністю, взаємно
визнається Сторонами.»

У відповідності до Постанови Ради
Міністрів СРСР № 314 - 03 від 30.03.1981 року та
державного комітету по праці СРСР від
13.10.1981 року № 286 при визначенні
загального трудового стажу роботи який
дає робітнику право на отримання
державної пенсії кожен відпрацьований
робітником в районі Крайньої Півночі
рік зараховується за один рік і шість
місяців роботи.

Таким чином стаж ОСОБА_1 за період
роботи в районі Крайньої Півночі з 28
червня 1982 року по 16 лютого 2002 року
повинен зараховуватися в розмірі 1,5
року за один рік відпрацьований в
районах, прирівняних до районів
Крайньої Півночі. Таким чином,
відповідач повинен зарахувати період
роботи з 28 червня 1982 року по 16 лютого 2002
року в розмірі 1 рік 6 місяців за один
відпрацьований рік у районах Крайньої
Півночі.

З вище наведених норм міжнародних
угод, підписаних Україною та РФ,
слідують наступні висновки:

- обчислення стажу
здійснюється згідно законодавству
держави, на території якої відбувалась
трудова діяльність;

- стаж, набутий на
території однієї з цих двох держав,
визнається іншою державою.

Тобто, якщо якийсь період роботи
людини на території РФ згідно
законодавству цієї держави повинен
обчислюватися на пільгових підставах,
то в такому ж порядку цей стаж повинен
враховуватися щодо цієї людини і в
Україні.

Вимога позивача щодо зобов`язання
відповідача здійснити перерахунок і
виплату перерахованої пенсії з 01.01.2014
року, не може бути задоволено судом,
оскільки тільки 10.07.2014 року отримав
відповідь відповідача про відмову у
призначенні пенсії за вислугою років.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що обов'язок відповідача здійснити
перерахунок і виплату перерахованої
пенсії ОСОБА_1 виникає з 10.07.2014 року

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, а частиною 1 статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в місті Калуші та Калуському
районі про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії, слід
задоволити частково.

На підставі ст. 46 Конституції України,
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637, постановою Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року № 148 «Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лотого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня
1967 року «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», «Угодою про
гарантії прав громадян
держав-учасників Співдружності
Незалежних Держав в галузі пенсійного
забезпечення»від 13 березня 1992 року,
ст.ст. 159-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити частково.

Визнати дії управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі неправомірними щодо
відмови у перерахунку пенсії з
врахуванням довідки про заробітну
плату від 20.05.2004 року № 10-384 виданої ООО
«ЛУКОЙЛ-Западная Сибирь» ТПП
«Когалимнефтегаз», та відмови
врахувати періоди роботи в районах
прирівняних до Крайньої Півночі з
28.06.1982р. по 16.02.2002р. в пільговому
обчисленні, а саме 1 рік роботи - за 1 рік
і 6 місяців.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші та Калуському
районі провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з врахуванням довідки про
заробітну плату від 20.05.2004 року № 10-384
виданої ООО «ЛУКОЙЛ-Западная Сибирь»
ТПП «Когалимнефтегаз» та врахувати при
її обчисленні відповідні суми.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші та
Калуському районі врахувати періоди
роботи в районах прирівняних до
Крайньої Півночі з 28.06.1982р. по 16.02.2002р. в
пільговому обчисленні, а саме 1 рік
роботи - за 1 рік і 6 місяців.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші та Калуському
районі здійснити перерахунок і виплату
перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 10.07.2014
року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші та Калуському
районі виконати постанову суду негайно
в межах суми стягнення за один місяць з
врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти заявлених
вимог - відмовити.

Оскарження постанови в апеляційному
порядку не зупиняє її виконання.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського адміністративного
апеляційного суду протягом 10 днів з
часу її проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Калуський
міськрайонний суд.

Головуючий:підпис

З оригіналом згідно

Постанова суду не набула законної
сили.

Суддя
О.М.Мигович