Справа № 2а-1215/31/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/51129/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Лутугинського районного суду
Луганської області від 17 травня 2012 року
та постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 липня 2012
року у справі №2а-1215/31/2012 за позовом
ОСОБА_4 до Веселотарасівської
сільської ради Лутугинського району
Луганської області, Лутугинського
районного комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації» про
визнання протиправною бездіяльності
суб'єктів владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Веселотарасівської
сільської ради Лутугинського району
Луганської області, Лутугинського
районного комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації», в
якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача Веселотарасівської
сільської ради Лутугинського району
Луганської області у виконанні ним
обов'язків визначити розмір його
земельної ділянки АДРЕСА_1 в натурі і на
плані відповідно до договору довічного
утримання, укладеного між ним та ОСОБА_7
25 грудня 1986 року, зареєстрованого в
реєстрі № 126 Веселотарасівської
сільської ради Лутугинського району
Луганської області і рішенням
Веселотарасівської сільської ради
Лутугинського району Луганської
області №614 від 28.10.1997 року площею 0,22 га
шляхом збільшення довжини даної
земельної ділянки з 46,0 м до 106,28 м.

- зобов'язати відповідача
Веселотарасівську сільську раду
Лутугинського району Луганської
області визначити розмір його
земельної ділянки АДРЕСА_1 в натурі і на
плані відповідно до зазначеного
договору довічного утримання,
укладеного між ним та ОСОБА_7 25 грудня
1986 року, зареєстрованого в реєстрі № 126
Веселотарасівської сільської ради
Лутугинського району Луганської
області і рішенням Веселотарасівської
сільської ради Лутугинського району
Луганської області № 614 від 28.10.1997 року
площею 0,22 га шляхом збільшення довжини
даної земельної ділянки з 46,0 м. до 106,28 м.

- визнати протиправним бездіяльність
відповідача Лутугинського районного
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» у виконання
ними своїх обов'язків усунути
перешкоди в здійсненні ним права
користування земельною ділянкою
АДРЕСА_1 відповідно до зазначеного
договору, видати та зареєструвати
новий технічний паспорт з планом на
дану земельну ділянку з зазначенням
його площі 0,22 га в розмірах по червоній
фасадній лінії - 20,4, по тилу - 21 м,
довжиною - 106,28 м.

- зобов'язати відповідача Лутугинське
районне комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» усунути
перешкоди в здійсненні ним права
користування земельною ділянкою
АДРЕСА_1 відповідно до зазначеного
договору довічного утримання -
виготовити та зареєструвати новий
технічний паспорт з планом на дану
земельну ділянку з зазначенням його
площі 0,22 га в розмірах по червоній
фасадній лінії - 20,4, по тилу - 21 м,
довжиною - 106,28 м.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Веселотарасівська сільська рада, як
суб'єкт владних повноважень, не
встановлюючи розмір земельної ділянки
і не приймаючи рішення відносно
встановлення меж земельної ділянки,
фактично не вирішила земельний спір
між позивачем та його сусідом, тобто
вчинила протиправну бездіяльність.

Постановою Лутугинського районного
суду Луганської області від 17 травня 2012
року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
Веселотарасівської сільської ради
Лутугинського району Луганської
області щодо не визначення розміру
земельної ділянки в натурі і на плані
землекористувача ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1 відповідно до договору
довічного утримання, укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 25 грудня 1986 року та
відповідно рішення Веселотарасівської
сільської ради Лутугинського району
Луганської області № 614 від 28.10.1997 року.
Зобов'язано Веселотарасівську
сільську раду Лутугинського району
Луганської області визначити розмір
земельної ділянки в натурі і на плані
землекористувача ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1 відповідно до договору
довічного утримання, укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 25 грудня 1986 року та
відповідно рішення Веселотарасівської
сільської ради Лутугинського району
Луганської області № 614 від 28.10.1997 року.
В задоволенні іншої частини позовних
вимог позивачу відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 липня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_4
до Веселотарасівської сільської ради
Лутугинського району Луганської
області про визнання протиправною
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень - відмовлено в повному
обсязі. В іншій частині постанову
Лутугинського районного суду
Луганської області від 17 травня 2012 р.
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою
Лутугинського районного суду
Луганської області від 17 травня 2012 року
та постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 липня 2012
року, ОСОБА_4 звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
судові рішення першої та апеляційної
інстанцій, та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначених судових рішень було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно договору
довічного утримання від 25 грудня 1986
року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4,
ОСОБА_7 після своєї смерті передає у
власність останньому жилий будинок,
розташований на земельній ділянці 0.16
га в АДРЕСА_1.

Рішенням Веселотарасівської сільської
ради Лутугинського району Луганської
області № 614 від 28.10.1997 року, ОСОБА_4 було
передано безкоштовно в приватну
власність земельну ділянку для
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель площею 0.22 га,
розміщену за адресою: АДРЕСА_1. Площа
земельної ділянки буде з'ясована при
видачі державного акту.

Рішенням Веселотарасівської сільської
ради Лутугинського району Луганської
області № 17/27 від 25.04.2012 року було
уточнено адресу розташування
земельної ділянки в рішенні від 28.10.1997
року № 614, а саме, АДРЕСА_1 змінено на
АДРЕСА_1.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що Веселотарасівська сільська рада
порушила законодавство України, як
суб'єкт владних повноважень, не
встановлюючи розмір земельної ділянки
ОСОБА_4 і не приймаючи рішення відносно
встановлення меж земельної ділянки, не
діяла в межах наданої їй компетенції
відповідно до п.34 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та ст. 158 ЗК України.

Натомість, суд апеляційної інстанції
відмовив в задоволенні позову з
підстав недоведеності позивачем
порушення його прав, свобод та
інтересів з боку відповідачів, а також
не зазначив, яку норму права було
порушено відповідачами.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
обґрунтованим висновок суду
апеляційного інстанції про відмову в
позові, враховуючи наступне.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської селищної, місцевої ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин.

Статтею 12 Земельного Кодексу України
передбачено, що до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
вирішення земельних спорів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
землеустрій», до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
сфері землеустрою на території сіл,
селищ, міст належать: а) організація і
здійснення землеустрою; б) здійснення
контролю за впровадженням заходів,
передбачених документацією із
землеустрою; в) координація здійснення
землеустрою та контролю за
використанням і охороною земель
комунальної власності; г) інформування
населення про заходи, передбачені
землеустроєм; ґ) вирішення інших питань
у сфері землеустрою відповідно до
закону.

Статтею 181 Земельного Кодексу України
визначено, що землеустрій - це
сукупність соціально-економічних та
екологічних заходів, спрямованих на
регулювання земельних відносин та
раціональної організації території
адміністративно-територіальних
утворень, суб'єктів господарювання, що
здійснюються під впливом
суспільно-виробничих відносин і
розвитку продуктивних сил.

За приписами ст.184 Земельного Кодексу
України, землеустрій в тому числі
передбачає встановлення (відновлення)
на місцевості меж
адміністративно-територіальних
утворень, землеволодінь і
землекористувань; е) встановлення в
натурі (на місцевості) меж земельних
ділянок; підготовку документів, що
посвідчують право власності або право
користування землею, у випадках,
передбачених законом.

Статтею 55 Закону України «По
землеустрій» передбачено, що
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) проводиться
відповідно до топографо-геодезичних і
картографічних матеріалів.

Встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
основі технічної документації із
землеустрою, якою визначається
місцеположення поворотних точок меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Документація із землеустрою щодо
встановлення меж житлової та
громадської забудови розробляється у
складі генерального плану населеного
пункту, проектів розподілу територій і
є основою для встановлення меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості).

Згідно ст.185 Земельного кодексу
України, землеустрій здійснюється
державними та іншими землевпорядними
організаціями за рахунок коштів
Державного бюджету України, бюджету
Автономної Республіки Крим і місцевих
бюджетів, а також коштів громадян та
юридичних осіб.

Землеустрій здійснюється відповідно
до закону.

Статтею 186 Земельного кодексу України
передбачено, що розгляд і затвердження
землевпорядної документації
проводиться в такому порядку:

а) прогнозні матеріали,
техніко-економічні обґрунтування
використання та охорони земель і схеми
землеустрою після погодження їх у
встановленому порядку розглядаються і
затверджуються відповідними органами
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування;

б) проекти створення нових
землеволодінь і землекористувань
після погодження їх у встановленому
порядку розглядаються і
затверджуються відповідними органами
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України
передбачено, що для розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою, в районах та містах
обласного значення, містах Києві та
Севастополі функціонують постійно
діючі комісії.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду
апеляційної інстанції про те, що
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
основі технічної документації із
землеустрою державними та іншими
землевпорядними організаціями. Схеми
землеустрою після погодження їх у
встановленому порядку розглядаються і
затверджуються відповідними органами
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування. Зазначене
позивачем не дотримано.

Також, обґрунтованим є висновок
апеляційного суду стосовно
передчасності позовних вимог до
Лутугинського районного комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації» з підстав не
визначення Веселотарасівською
сільською радою розміру земельної
ділянки та відсутності
правовстановлюючих документів.

З урахуванням обставин справи та
наведених положень закону, колегія
суддів погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про
недоведеність з боку позивача факту
порушення чинного законодавства
відповідачами, які призвели до
порушення його прав, свобод та
інтересів.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 липня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: