Справа № 2а/334/114/2014(334/2057/14-а)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2014 рокусправа №
2а/334/114/2014(334/2057/14-а)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя

на постанову Ленінського районного
суду м.Запоріжжя від 23 травня 2014 р. у
справі № 2а/334/114/2014(334/2057/14-а)

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Запоріжжя

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

"06" березня 2014 р. ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя в якому
просила визнання незаконними дії УПФУ
щодо відмови в перерахунку їй пенсії за
віком, яка була призначена в грудні 2010
р., відповідно Закону України «Про
державну службу», щодо врахування
фактично отриманих позивачем в складі
заробітної плати суми матеріальної
допомоги на вирішення соціально
побутових питань, суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, разової
премії за березень 2006р. у сумі 1079,32 грн.,
компенсацію за невикористану
відпустку при звільненні у сумі 4453,18 гр.
та суми індексації заробітної плати.

В обґрунтуванні заявлених вимог
позивач посилався на те, що їй
призначена пенсія без урахування
матеріальної допомоги, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування і яка увійшла в довідку про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії.

Постановою Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 23 травня 2014 р. у справі
№ 2а/334/114/2014(334/2057/14-а) адміністративний
позов ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя про визнання
протиправними дій - задоволено
частково.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя щодо не включення в
розрахунок пенсії ОСОБА_2 сум
матеріальної допомоги на вирішення
соціально побутових питань, суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
разової премії за березень 2006р. у сумі
1079,32 грн., та суми індексації заробітної
плати. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя здійснити
перерахунок та виплату пенсії за віком
ОСОБА_2 починаючи з 30.04.2014р. з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на вирішення соціально побутових
питань, суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, разової премії за
березень 2006р. у сумі 1079,32 грн., та суми
індексації заробітної плати,
відповідно довідки №18/10/08-31-05-019/35 від
17.04.2014 р. про складові заробітної плати /
за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією/ що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» та довідки
№447/10/08-05-450 від 28.02.2014 р про складові її
заробітної плати /за останні 36
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією/, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Запоріжжя в
подальшому виплачувати ОСОБА_2
перераховану пенсію за віком на
підставі вимог законодавства згідно
Закону України «Про державну службу».

Не погодившись з постановою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя подано
апеляційну скаргу, згідно якої особа,
яка подає апеляційну скаргу просить
скасувати постанову Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 23 травня
2014 р. у справі № 2а/334/114/2014(334/2057/14-а), як
таку що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. При
цьому матеріальна допомога на
оздоровлення, соціально-побутові
питання та компенсації за
невикористану відпустку не
передбачені ст.33 Закону України «Про
державну службу» як складові
заробітної плати державного службовця,
тому зазначені виплати не враховуються
для обчислення пенсії.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Жодних клопотань,
повідомлень про причини неявки до суду
не надходило, підстави відсутності
представників сторін суду не
повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вбачає підстави
для часткового задоволення
апеляційної скарги, внаслідок
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 14.12.2010
року позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Запоріжжя та
отримує пенсію державного службовця,
призначену згідно Закону України «Про
державну службу».

При цьому, при призначенні розміру
пенсії ПФУ не враховано матеріальну
допомогу на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексацію
та премію за невикористану відпустку
яку отримував позивач за час роботи.

В лютому 2014 року позивач звернувся до
Пенсійного фонду з заявою про
поновлення права на більший розмір
пенсії і просив здійснити перерахунок
пенсії з дати її призначення з
урахуванням у складі заробітку
матеріальної допомоги на оздоровлення,
з якої справлялись страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідач, листом №42/К-1 від 24.02.2014
року відмовив у здійсненні такого
перерахунку, мотивуючи тим, що
матеріальна допомога та інші виплати
не входять до складу заробітної плати
державного службовця, тому зазначені
виплати не враховуються для обчислення
пенсії.

Не погодившись з такими діями
відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду
з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога, яку отримував
позивач за час роботи, має бути
врахована при розрахунку пенсії,
оскільки на неї нараховувались
страхові внески, які сплачувалися у
повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає законним та
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції щодо визнання протиправною
відмову пенсійного фонду у перерахунку
пенсії державного службовця з
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України
«Про державну службу» пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які враховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Тобто, вказаною нормою встановлено, що
об'єктом обчислення розміру пенсії при
призначенні пенсії для відповідача є
сума заробітної плати, з якої
справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
надається щорічна відпустка
тривалістю 30 календарних днів, якщо
законодавством не передбачено більш
тривалої відпустки, з виплатою
допомоги для оздоровлення у розмірі
посадового окладу.

У частині першій ст.1 Закону України
«Про оплату праці» від 24.03.1995 року
№108/95ВР встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що матеріальна
допомога та індексація, на яку
нараховувались страхові внески або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування (після набрання чинності
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»)
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
правильним, оскільки перевага має
надаватись не положенням Закону
України «Про державну службу» та
Закону України «Про оплату праці», які
щодо спірних відносин є загальними, а
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Проте, колегія суддів вважає
неправильним висновок суду першої
інстанції щодо необхідності
зобов'язання відповідача нараховувати
пенсію у визначеному законом розмірі в
подальшому без зазначення конкретного
кінцевого періоду, що свідчить про
задоволення позовних вимог
спрямованих на майбутнє. Такий
висновок суду першої інстанції
суперечить завданню адміністративного
судочинства, закріпленого в ст. 2 КАС
України, а саме захисту прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до
уваги, що судом першої інстанції
невірно застосовано норми чинного
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення справи,
колегія суддів дійшла висновку про
необхідність часткового скасування
судового рішення згідно ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя на постанову
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
від 23 травня 2014 р. у справі №
2а/334/114/2014(334/2057/14-а) - задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 23 травня 2014 р. у справі
№ 2а/334/114/2014(334/2057/14-а) скасувати в
частині зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя в подальшому
виплачувати ОСОБА_2 перераховану
пенсію за віком на підставі вимог
законодавства згідно Закону України
«Про державну службу».

В іншій частині Постанову Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 23
травня 2014 р. у справі №
2а/334/114/2014(334/2057/14-а) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко