Справа № 233/2880/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р.Справа №
233/2880/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 03.06.2014р. по
справі № 233/2880/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив: врахувати до спеціального
стажу роботи педагогічний стаж, згідно
записів у трудовій книжці 30 років 9
місяців та 25 днів; Управлінню
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області нарахувати та
здійснити виплату грошової допомоги,
передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень
Закону №1058, в розмірі десяти місячних
пенсій, станом на день її призначення.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 03.06.2014 року позов задоволено.
Визнано неправомірними дії
відповідача щодо не нарахування до
спеціального стажу роботи позивача
педагогічного стажу відповідно до
записів в трудовій книжці з 22.10.1982 року
по 15.08.2013 року, та не нарахування та
невиплати грошової допомоги,
передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Зобов'язано відповідача
врахувати до спеціального стажу роботи
позивача педагогічний стаж відповідно
до записів в трудовій книжці з 22.10.1982
року по 15.08.2013 року; нарахувати та
виплатити позивачу грошову допомогу,
передбачену п.7-1 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області.

На звернення позивачки про призначення
пенсії за вислугу років листом
Головного управління пенсійного фонду
України в Донецькій області від 25.03.2014
року № 550-М-03 відмовлено у призначенні
пенсії за вислугу років через
відсутність необхідного спеціального
стажу за вислугу років та у виплаті
грошової допомоги, передбаченої п.7-1
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (а.с.31).

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови у призначенні пенсії за
вислугу років через відсутність
необхідного спеціального стажу за
вислугу років та у виплаті грошової
допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», позивачка звернулася із
зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з висновку, що
позивач має право на призначення
пільгової пенсії за вислугою років,
оскільки період роботи на посаді
викладача фортепіано в музичній школі
підлягає включенню до пільгового
стажу.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, виходячи з
наступного.

З 22.10.1982 року по 02.09.1991 року позивачка
працювала в Костантиновській вечірній
музичній школі викладачем фортепіано,
та з 02.09.1991 року по теперішній час в
Костянтинівській школі мистецтв, що
підтверджується записами у трудовій
книжці (а.с. 11-14) .

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України
«Про позашкільну освіту» педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугою років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше 25
років. Перелік посад педагогічних
працівників системи позашкільної
освіти встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за вислугою років мають працівники
світи, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.06.2000р. № 963 «Про затвердження
переліку посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників»
визначено, що викладачі всіх
спеціальностей включені до переліку
посад педагогічних працівників.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, позивачка наказом від 02.09.1991
року № 85 переведена до дитячої
музичної школи в результаті
ліквідації вечірньої школи, а з 20.11.2006
року школа була перемінована в
комунальний початковий спеціальний
мистецький навчальний заклад (школу
естетичного навчання) -
Костянтинівська школа мистецтв, що є
позашкільним навчальним закладом.

Як вбачається з пункту 6 Переліку типів
позашкільних навчальних закладів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 6 травня 2001 року
№ 433, початкові спеціалізовані
мистецькі навчальні заклади (школи
естетичного виховання: музичні,
художні, хореографічні, театральні,
хорові, мистецтв та інші) відносяться
до позашкільних навчальних закладів.

Безпосередньо посада викладача
позашкільного навчального закладу
Переліком не передбачена, в той же час
Переліком передбачена посада
викладача в музичній школі.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 №909 затверджено перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років. Вказаним
переліком не передбачена посада -
викладача музичної школи.

Між тим, Кабінетом Міністрів України за
Поданням Міністерства соціального
захисту населення України
розповсюджено на викладачів музичних,
мистецьких, хорових, хореографічних
шкіл, шкіл мистецтв та інших порядок
призначення пенсії за вислугою років,
передбачений постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1994 р. № 909 без
внесення змін в зазначену постанову, що
вбачається з листа заступника Міністра
соціального захисту населення України
від 01.02.1995 №01- 3/133-02-2 і адресу обласних
управлінь соціального забезпечення на
місцях.

Колегія суддів погоджується із судом
першої інстанції, що період роботи
позивача на посаді викладача
фортепіано в музичній школі з 22.10.1982
року по 15.08.2013 року підлягає
зарахуванню до пільгового стажу при
визначенні права на пенсію за п. «е» ст.
55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки щодо вказаної
посади розповсюджено юридичну силу
постанови Кабінету Міністрів України
від 04.11.1994 р. № 909 (з урахуванням
Доручення Кабінету Міністрів України
від 06.01.1995 №397/21).

Відсутність прямого посилання на
посаду викладача фортепіано в музичній
школі в постанові Кабінету Міністрів
України № 909 при наявності цієї посади
в дорученні Кабінету Міністрів України
від 06.01.1995 №397/21 не може бути підставою
для відмови в зарахуванні стажу роботи
на такій посаді для призначення
пільгової пенсії за вислугою років,
доводи апелянта щодо протилежного
колегія суддів відхиляє.

Відповідно до записів в друдовій
книжці, позивачка, станом на на час
звернення позивачки до відповідача ,
має педагогічний стаж роботи 30 років, 9
місяців, 25 днів.

Таким чином, робота позивачки на
посаді викладача музичної школи
повинна бути зарахована до стажу
роботи, який надає їй право на пенсію
за вислугою років.

Стосовно нарахування та виплати
позивачці грошової допомоги,
передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення, колегія суддів зазначає
наступне.

Пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону № 1058 визначено, що
особам, які на день досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, працювали в закладах та
установах державної або комунальної
форми власності на посадах, робота на
яких дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів "е"
- "ж" статті 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення. Виплата зазначеної
грошової допомоги здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Порядок обчислення стажу, який
дає право на призначення грошової
допомоги, та механізм виплати цієї
допомоги встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, зазначеною нормою
встановлено основну умову для
визначення права на виплату грошової
допомоги, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення, робота такої особи станом
на день досягнення пенсійного віку на
посаді, робота на якій дає право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до пунктів "е" - "ж" частини 1
статті 55 Закону № 1058 та наявність
страхового стажу для жінок - 30 років на
таких посадах.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що підстави для
скасування постанови
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 03.06.2014 року
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 03.06.2014р. по справі № 233/2880/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Чалий
І.С.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. П’янова Я.В.