Справа № 0802/4702/2012
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/311/49/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Василівський районний суд Запорізької
області

у складі: головуючого - судді
Сидоренко Ю.В.,

при секретарі
Щербань М.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Василівка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Департаменту ДАІ МВС України
про скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Василівського
районного суду Запорізької області з
адміністративним позовом, який в
подальшому уточнив, до Департаменту
ДАІ МВС України про визнання
неправомірною та скасування постанови
в справі про адміністративне
правопорушення серії СН1 №045632 від 03
червня 2012 року. В обґрунтування
заявлених позовних вимог зазначає, що
постановою в справі про
адміністративне правопорушення від
03.06.2012 року інспектором ДПС взводу ДПС
ВДАЇ ЯГУ України в АР Крим сержантом
міліції Пасько О.Є. на нього було
накладено адміністративне стягнення
за ч.2 ст.121-2 КУпАП в розмірі 255,00 грн. Зі
змісту винесеної інспектором
постанови вбачається, що 03.06.2012 року о
09-40 годині, ОСОБА_2, в м.Ялта на а/д
Лівадія-Сімеїз 9 км + 700 м, керуючи
автобусом SETRA, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, здійснив зупинку
автобуса ближче 10 метрів від виїзду з
прилеглої території для висадки
пасажирів, чим порушив п. 15.1 Правил
дорожнього руху України. Проте, зі
складеним інспектором протоколом про
адміністративне правопорушення та
постановою в справі про
адміністративне правопорушення він не
згодний, оскільки інспектором не було
взято до уваги, що він здійснював
нерегулярні міжміські перевезення, а
не працював в режимі маршрутного таксі.
Після виїзду з прилеглої території
зупинений працівниками ДАІ та
незважаючи на його пояснення про те, що
він не вчинив порушень Правил
дорожнього руху України, на нього було
складено протокол про адміністративне
правопорушення, з яким він ознайомився
та написав пояснення. В подальшому
інспектор ДПС взводу ДПС ВДАЇ ЯГУ
України в АР Крим Пасько О.Є. виніс
постанову про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
порушення п. 15.1 Правил дорожнього руху
України за правопорушення, передбачені
ч.2 ст.121-2 КУпАП та наклав на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн. З винесеною
інспектором постановою не згодний,
вважає її незаконною, оскільки
відповідно до вимог п. 15.1 передбачено,
що зупинка та стоянка транспортних
засобів на дорогі повинна
здійснюватися у спеціально відведених
містах або на узбіччі, проте
інспектором при складання протоколу та
постанови вказані норми були
застосовані неправильно та
перекручені на свій лад, його пояснення
не були взяті до уваги, їм не надано
жодної оцінки, також не надані
документи на прилад, яким
здійснювалася фіксація
правопорушення. Вважає, що в його діях
немає ознаків порушень Правил
дорожнього руху, постанова винесена
інспектором незаконно та підлягає
скасуванню, тому він вимушений
звернутися до суду за захистом своїх
законних прав та інтересів з даним
позовом, в якому просить визнати
незаконною та скасувати постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії СН1 №045632 від 03
червня 2012 року та закрити провадження у
справі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заявлені позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
наполягає на їх задоволенні за
підставами, викладеними у позовній
заяві.

Представник відповідача Департаменту
ДАІ МВС України в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи був повідомлений судом
своєчасно, належним чином та у
встановленому законом порядку, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення судової
повістки, причини неявки суду не
повідомив, будь-яких заперечень проти
заявлених позовних вимог суду не надав.

Вислухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_1, всебічно та повно
з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, давши їм
оцінку у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступним підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (далі
КУпАП), ніхто не може бути підданий
заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права
та свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП,
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується в
цілях виховання особи, яка скоїла
адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол
про адміністративне правопорушення, у
разі його оформлення, складається у
двох екземплярах, один з яких під
розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складання, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу порушника; місце,
час вчинення у суть адміністративного
правопорушення, нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення порушника; інші відомості,
необхідні для вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно ст.288 КУпАП постанову у справі
про адміністративне правопорушення
може бути оскаржено в районний суд у
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
з особливостями, визначеними КУпАП. При
розгляді скарги відповідно до ст.293
КУпАП перевіряється законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
може бути прийняте рішення про
скасування постанови і закриття справи
та згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження
в справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю за
відсутності складу адміністративного
правопорушення.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд
вважає, що порушення вимог закону щодо
порядку і підстав притягнення особи до
відповідальності за адміністративне
правопорушення посадовими особами
органів внутрішніх справ, які
зобов'язані діяти виключно в межах і в
порядку, визначених законом, є
підставою для захисту прав фізичних
осіб, одним із способів якого є
скасування рішення у відношенні цієї
особи, прийнятого всупереч вимогам
закону.

Діючим законодавством про
адміністративні правопорушення
передбачена певна процедура
притягнення особи до адміністративної
відповідальності, порушення якої, на
думку суду, є підставою для скасування
рішення уповноваженого органу,
прийнятого із порушенням цієї
процедури.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі КАС України), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у

доведенні перед судом їх
переконливості. Згідно зі ст.11 КАС
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше, як за позовною
заявою, поданою відповідно до цього
Кодексу, і не може виходити за межі
позовних вимог. Суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які
беруть участь у справі, подати докази
або з власної ініціативи витребувати
докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України на
спори фізичних осіб із суб'єктами
владних помножень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії)
поширюється компетенція
адміністративних судів.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України
суб'єкт владних повноважень - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
функцій.

У відповідності до ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показів свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 КАС України.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб`єкта владних
повноважень обов`язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що 03.06.2012 року
інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ ЯГУ
України в АР Крим Пасько Олександром
Євгеновичем складений протокол про
адміністративне правопорушення серії
АК1 №333215 та постанова в справі про
адміністративне правопорушення серії
СН1 №045632 від 03 червня 2012 року, якою
ОСОБА_2 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.121-2 КУпАП та на ОСОБА_2 накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 255,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови
вбачається, що 03.06.2012 року о 09-40 годині,
ОСОБА_2, в м.Ялта на автодорозі
Лівадія-Сімеїз 9 км + 700 м, керуючи
автобусом SETRA, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, здійснив зупинку
автобуса ближче 10 метрів від виїзду з
прилеглої території для висадки
пасажирів, чим порушив п. 15.1 Правил
дорожнього руху України.

Складаючи постанову про накладення
адміністративного стягнення інспектор
ДПС взводу ДПС ВДАІ ЯГУ України в АР
Крим Пасько О.Є. діяв в межах
повноважень, наданих йому ст.255 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП).

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП
протокол про адміністративне
правопорушення повинен містити
прізвище, ім'я та по батькові особи, яка
склала протокол, нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення,
прізвища свідків та їх адреса.

Згідно ч.2 ст.283 КУпАП постанова по
справі про адміністративне
правопорушення повинна містити, серед
іншого, також опис обставин,
встановлених при розгляді справи.

Частина 2 ст.121-2 КУпАП, за якою
притягнутий до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2, передбачає
адміністративну відповідальність за
порушення водіями транспортних
засобів, що працюють в режимі
маршрутних таксі, правил зупинки
підчас здійснення посадки (висадки)
пасажирів.

Відповідно до п.15.1 Правил дорожнього
руху України передбачено, що зупинка та
стоянка транспортних засобів на дорогі
повинна здійснюватися у спеціально
відведених містах чи на узбіччі.

Пунктом 5.1 Правил дорожнього руху
України дозволяється здійснювати
пасажирам після зупинки транспортного
засобу посадку (висадку) лише з
посадкового майданчика, а в разі
відсутності такого майданчика - з
тротуару чи узбіччя, а якщо це
неможливо, то з крайньої смуги проїзної
частини (але не з боку суміжної смуги
для руху), за умови, що це не буде
безпечно та не створить перешкод іншим
учасникам руху.

Згідно ч.1 ст.14-1 КУпАП до
адміністративної відповідальності за
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху у разі їх
фіксації технічними засобами
працюючими в автоматичному режимі
спеціальними технічними засобами, що
мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису, чи засобами фото- і
кінозйомки, відеозапису, притягуються
власники (співвласники) транспортних
засобів.

Проте жодних доказів проведення
фотозйомки засобом фіксації, працюючим
в автоматичному режимі чи за участю
працівників ДАІ, відповідачем не
надано та фіксування подій
правопорушення відповідачем в суді не
доведено.

Разом з тим, як вбачається зі змісту
складеного інспектором протоколу про
адміністративне правопорушення, до
даного протоколу додається постанова в
справі про адміністративне
правопорушення, що свідчить про
допущені інспектором суттєві
порушення послідовності оформлення
ним процесуальних документів.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення, під
час його складання свою вину ОСОБА_2 не
визнавав і пояснював, що Правил
дорожнього руху не порушував.
Незважаючи на те, що позивач
заперечував проти зазначеного в
протоколі правопорушення, посадова
особа, що складала зазначений протокол,
на підтвердження вчинення
правопорушення з боку позивача, не
допитала свідків-очевидців подій за
вказаними обставинами, у зв'язку з чим
не були з'ясовані у повному обсязі всі
обставини справи, а саме: чи винен
позивач у вчиненні правопорушень та у
повній мірі інспектором також не були
з'ясовані обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності.

В порушення вимог ст.280 КУпАП, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення відносно заявника,
інспектор ДПС взводу ДПС ВДАЇ ЯГУ ГУМВС
України в АР Крим Пасько О.Є.
односторонньо з'ясував обставини
справи, не встановивши всіх свідків, не
з'ясувавши також режим роботи особи,
яка притягується до адміністративної
відповідальності, а відповідно, чи є
дана особа суб'єктом правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.121-2 КУпАП та чи
здійснював ОСОБА_2 пасажирські
перевезення, керуючи автобусом SETRA
державний номер НОМЕР_1, саме в режимі
маршрутних таксі, тощо.

Доводи позивача суд визнає
достовірними та такими, що не
суперечать матеріалам справи, оскільки
при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
позивач невідкладно на місці його
складання надав відповідні пояснення,
які підтверджені в ході судового
розгляду справи належними та
достовірними доказами.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч зазначеній нормі права
відповідач не надав суду належних,
достовірних та допустимих доказів на
підтвердження правомірності його дій
при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення та
винесенні постанови про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності, а тому суд вважає що
відповідач не довів правомірність
прийняття рішення про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за правопорушення,
передбачене ч.2 ст.121-2 КУпАП.

З урахування наведеного, суд приходить
до висновку, що заявлені ОСОБА_2 позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню, оскільки всі обставини
справи, на які посилається позивач,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, а належні докази вчинення
ним адміністративного правопорушення,
передбаченого саме ч.2 ст.121-2 КУпАП
відсутні та відповідачем, відповідно
до вимог ч.2 ст.71 КАС України не надані і
в суді не доведені. Тому, суд вважає
необхідним позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити у повному обсязі та
скасувати постанову серії СН1 №045632 від
03 червня 2012 року про притягнення вимоги
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.121-2 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
255,00 грн.

Судові витрати по справі слід віднести
на рахунок держави, оскільки
відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП особа, яка
оскаржила постанову у справі про
адміністративне правопорушення
звільняється від сплати державного
мита.

На підставі викладеного та керуючись
Правилами дорожнього руху України,
затвердженими Постановою КМ України
10.10.2001 року №1306 зі змінами, ст.ст. 11, 71, 94,
100, 104, 158-163, 167 КАС України, ст.ст.14-1,
ст.ст.121-2, 222, 255, 247, 287-289, 293 ч.1 п.3 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до Департаменту ДАІ МВС
України про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову серії СН1 №045632 від 03 червня
2012 року про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.121-2 КУпАП та накладення штрафу в
розмірі 255 гривень, винесену
інспектором ДПС взводу ДПС ВДАЇ ЯГУ
ГУМВС України в АР Крим Пасько
Олександром Євгеновичем, а провадження
у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247
КУпАП за відсутністю складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.121-2 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області
Ю.В.
СИДОРЕНКО