Справа № 2а-11090/09/2170
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/67118/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Приватного підприємця ОСОБА_2

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 01.12.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.06.2011

у справі №2а-11090/09/2170

за позовом Приватного підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 01.12.2009,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15.06.2011, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції, з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведено планову виїзну
перевірку з питань дотримання
позивачем вимог законодавства про
оподаткування за період з 01.04.2005 по
31.03.2008, за результатами якої складено
акт №671/17-212 від 04.07.2008.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 №13-92 «Про
прибутковий податок з громадян», пп.5.3.9
п.5.3 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
внаслідок віднесення до складу
валових витрат витрат, які
документально не підтверджені
платіжними та іншими документами за 2007
рік на загальну суму без ПДВ 253007,84 грн.
та за 2008 ріку на загальну суму без ПДВ
14347,08 грн.

На підставі акта перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 04.07.2008, яким визначено
податкове зобов?язання з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 40103,24 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

До набрання чинності спеціальним
законом з питань оподаткування
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності діє розділ
IV Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з
громадян"(надалі Декрет) від 26 грудня 1992
року № 13-92.

Згідно із ч.ч.2,3 ст.13 Декрету
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходу,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств", в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно пп. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону до
складу валових витрат включаються,
зокрема, суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" визначено, що не належать
до складу валових витрат будь-які
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

З аналізу викладених норм вбачається,
що фізична особа-підприємець формує
свої витрати згідно вимог Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», у зв'язку з чим має право
включити у валові витрати відповідні
витрати, пов'язані із господарською
діяльністю та підтверджені
розрахунковими, платіжними та іншими
документами .

Суди попередніх інстанцій, з
висновками яких погоджується суд
касаційної інстанції, відмовляючи в
задоволені позовних вимог, виходили з
того, що у позивача відсутні
відповідні первинні документи на
підтвердження понесених ним витрат за
2007 рік по взаємовідносинам з ПП «Валеон
СТ» та ПП «Будівельна компанія Нихол
Україна» на загальну суму без ПДВ 253007,84
грн. та за 2008 рік по взаємовідносинам з
ПП «Будівельна компанія Нихол Україна»
на загальну суму без ПДВ 14347,08 грн. на
підставі яких формувались показники
валових витрат, у зв?язку з чим
визначення податковим органом
податкових зобов?язань з податку з
доходів фізичних осіб за спірним
податковим повідомленням-рішенням є
правомірним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують. Позивач, не
заперечуючи по суті виявлених
порушень, обґрунтовує свої доводи
порушенням податковим органом порядку
оформлення результатів перевірок,
затвердженого наказом ДПА України №327
від 10.08.2005, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за
№925/11205. Однак, оцінка акта перевірки, в
тому числі і оцінка дій посадових осіб
податкового органу щодо його
складання, викладення в ньому
висновків перевірки, а також щодо самих
висновків перевірки, надається
уповноваженими законом органами влади
при вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі такого
акта. Акт перевірки не може бути
предметом оскарження в
адміністративному суді, оскільки він є
виключно носієм доказової інформації
про виявлені податковим органом під
час проведення перевірки порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами
господарювання, обов'язковим
документом, на підставі якого
приймається відповідне рішення
контролюючого органу.

З огляду на викладене, висновки судів
попередніх інстанцій свідчать про
правильне застосування норм
матеріального права. Підстав для їх
скасування, з мотивів викладених в
касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 01.12.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.06.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун