Справа № 669/1266/14-а
Суддя: Давидюк О. І.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Білогірський районний суд
обл., смт Білогр'я, вул. Шевченка, 42,
Справа № 669/1266/14-а
Провадження № 2-а/669/65/14
П О С Т А Н О В А

14 листопада 2014 року
смт.Білогір'я

Білогірський районний суд
Хмельницької області

в складі головуючого судді
Давидюка О.І.

при секретарі Дем'янюк Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача - адвоката
ОСОБА_2, відповідача - начальника
Білогірського РВ УМВС України в
Хмельницькій області Люлька М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Білогір'я
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до начальника Білогірського РВ
УМВС України в Хмельницькій області
Люлька Миколи Миколайовича про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
начальника Білогірського РВ УМВС
України в Хмельницькій області Люлька
М.М. про скасування постанови про
адміністративне правопорушення від 06
жовтня 2014 року № 001372 про накладення на
нього по ч. 2 ст. 106-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (далі
по тексту - КУпАП) адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 170
гривень за те, що він 10 вересня 2014 року
не вжив заходів на земельній ділянці,
яка розташована в АДРЕСА_1, щодо
знищення дикорослих конопель в
кількості 14 рослин на земельній
ділянці, яку обробляв.

Позивач вважає дану постанову
незаконною, оскільки
адміністративного правопорушення він
не вчиняв. Свою невинуватість в заяві
мотивує тим, що при обробітку кукурудзи
на своєму городі по АДРЕСА_1, що
перебуває в його користуванні, ніякої
коноплі він не бачив, докази, які б
підтверджували протилежне, а саме те,
що він знав про самосів коноплі і не
вжив заходів для її знищення, в
матеріалах справи відсутні, а тому
постанова є неправомірною і підлягає
скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив оскаржувану постанову
скасувати та пояснив, що він дійсно
користується земельною ділянкою
площею 0,60 га по АДРЕСА_1, яка належала
його померлій матері. Зазначив, що на
початку травня 2014 року на 10 сотках
вказаної земельної ділянки посіяв
насіннєву кукурудзу, яку лише через два
тижні поскородив та на початку червня
підгорнув. Вказав, що після підгортання
будь-яких культиваційних дій на
земельній ділянці з кукурудзою не
здійснював, поміж кукурудзою бачив
якісь верхівки бур»яну, але рослин
коноплі не сіяв і не бачив, також не
знав як вони взагалі виглядають, а
дізнався про їхній хаотичний самосів в
кількості 14 рослин від працівників
міліції, які 10 вересня 2014 року
здійснювали огляд його земельної
ділянки, а тому з цих підстав він не
може бути притягнений до
відповідальності згідно із
законодавством за невжиття ним заходів
щодо знищення докорослих конопель.

Представник позивача - адвокат
ОСОБА_2 вимоги свого довірителя
підтримав, вважає, що постанова
підлягає скасуванню з тих причин, що в
даному випадку відсутній склад
адміністративного правопорушення, а
саме не надано доказів того факту, що
ОСОБА_1 було достеменно відомо про те,
що на його земельній ділянці в посіві
насіннєвої кукурудзи ростуть
самосівом саме дикорослі коноплі, а не
бур'ян чи інші рослини, то в даному
випадку відсутня обов'язкова ознака
суб'єктивної сторони правопорушення,
вина.

Відповідач начальник Білогірського РВ
УМВС України в Хмельницькій області
Люлько М.М. заявлений позов не визнав,
вважає постанову правомірною так як
дійсно при огляді господарства ОСОБА_1
було виявлено та вилучено 14 рослин
конопель, які хаотично росли між
насадженнями рослин кукурудзи, які він
не знищив при обробітку своєї
земельної ділянки, а тому просив даний
позов залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
та дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Як вбачається із змісту протоколу
про адміністративне правопорушення
від 30 вересня 2014 року серії ХМ № 001372,
ОСОБА_1 10 вересня 2014 року не вжив
заходів на земельній ділянці, яка
розташована по АДРЕСА_1 стосовно
знищення дикорослих конопель в
кількості 14 (чотирнадцять) рослин, на
вказаній земельній ділянці (а.с. 4).

Згідно постанови від 06 жовтня 2014 року
серії № 001372 начальником Білогірського
РВ УМВС України в Хмельницькій області
підполковником міліції Люлько М.М. на
ОСОБА_1 накладено адміністративне
стягнення за ч. 2 ст. 106-1 КУпАП у вигляді
штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок
(а.с. 5).

Вказана постанова винесена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від 30
вересня 2014 року серії ХМ № 001372, в
поясненнях доданих до якого ОСОБА_1,
заперечуючи свою вину у
правопорушенні, зазначив, що даних
рослин конопель ні він, ні його
співмешканка не сіяли та не обробляли,
яким чином вони виросли на городі йому
не відомо. Вказав, що територію
земельної ділянки, на якій росли
рослини кукурудзи, обробляв лише двічі,
в травні та на початку червня 2014 року
скородив та обгортав і рослин коноплі
не бачив.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення, враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

При очевидному запереченні своєї
вини ОСОБА_1 в поясненнях доданих до
протоколу про адміністративне
правопорушення у невжитті заходів
стосовно знищення дикорослих рослин
конопель на земельній ділянці, яку він
обробляв, викладені начальником
Білогірського РВ УМВС України в
Хмельницькій області Люлько М.М. в
оскаржуваній постанові обставини
правопорушення не підтверджені
належними доказами, передбаченими ст.
251 КУпАП.

Зі змісту ч. 2 ст. 106-1 КУпАП
вбачається, що відповідальність настає
за невжиття землекористувачами або
землевласниками на закріплених за ними
земельних ділянках заходів щодо
знищення дикорослих конопель чи
снотворного маку.

Суб'єктивна сторона цього
правопорушення може проявлятися у
формі умислу (особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків) або
необережності (особа, яка його вчинила,
передбачала можливість настання
шкідливих наслідків своєї дії чи
бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких
наслідків, хоч повинна була і могла їх
передбачити).

Однак, оскільки жодними належними
та допустимими доказами не доведений
той факт, що позивачу ОСОБА_1 було
достеменно відомо про те, що на його
земельній ділянці в посіві насіннєвої
кукурудзи ростуть самосівом саме
дикорослі коноплі, а не бур'ян чи інші
рослини, то в даному випадку відсутня
суб'єктивна сторона правопорушення, як
у формі умислу, так і у формі
необережності.

Положеннями ч. 2 і ч. 3 ст. 62
Конституції України визначено, що
ніхто не зобов'язаний доводити свою
невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватись на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Аналогічні положення Конституції
України поширюються і на осіб, які
обвинувачуються у вчиненні
правопорушень, передбачених КУпАП.

Відповідно до ст. 11 КАС України
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності та свободи у доведенні
перед судом переконливості своїх
доказів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1
заперечував проти вчинення ним
правопорушення, про що вказав у своїх
поясненнях доданих до протоколу та в
судовому засіданні, вказані обставини
не спростовані відповідачем ні при
складені протоколу, ні при винесенні
постанови, в постанові не наведено
доказів, на яких ґрунтувався висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, не зазначено мотивів
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, відсутні
пояснення свідків, які б вказували на
вину позивача ОСОБА_1, а тому, суд
вважає, що постанову по справі про
адміністративне правопорушення від 06
жовтня 2014 року серії № 001372 необхідно
визнати неправомірною та скасувати, а
провадження в справі закрити в зв'язку
з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, ст. ст.
10, 11, 70, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
начальника Білогірського РВ УМВС
України в Хмельницькій області Люлька
Миколи Миколайовича про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Постанову від 06 жовтня 2014 року №
001372 про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 106-1 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 170 гривень скасувати, а
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:О. І. Давидюк