Справа № 826/15757/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2014 року
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі:
головуючого судді Шейко Т.І.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до Київського
національного університету імені
Тараса Шевченкапрозобов'язання
вчинити діїТретя особа без самостійних
вимог на предмет спору зі сторони
- Міністерство освіти і науки України,
ОСОБА_1 звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Київського національного
університету імені Тараса Шевченка,
третя особа - Міністерство освіти і
науки України, в якому просила: -
визнати протиправними дії Київського
національного університету імені
Тараса Шевченка щодо видачі ОСОБА_1
диплому встановленого державного
зразка без відзнаки серії НОМЕР_1 від 30
червня 2014 року; - зобов'язати Київський
національний університет імені Тараса
Шевченка видати ОСОБА_1 диплом
встановленого державного зразка про
повну вищу освіту за спеціальністю
«Правознавство» та здобуття
кваліфікації магістр правознавства з
Позовні вимоги мотивовані
протиправними діями відповідача щодо
видачі позивачці диплому про вищу
освіту встановленого державного
зразка без відзнаки, оскільки існували
всі передумови для видачі диплому
встановленого державного зразка про
повну вищу освіту за спеціальністю
«Правознавство» та здобуття
кваліфікації магістр правознавства з
В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач уповноваженого
представника для участі у судовому
засіданні не забезпечив; свого
відношення до позову не висловив; хоча
повідомлявся про дату, час та місце
проведення судового засідання
Третя особа заперечувала проти позову,
посилаючись на вимоги чинного
законодавства та повноваження
відповідача щодо видачі дипломів з
відзнакою чи без відзнаки в залежності
від успішності студента.
Заслухавши пояснення позивача та
третьої особи, суд подальший розгляд
здійснив у порядку письмового
провадження, відповідно до частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
За наслідками розгляду справи, суд
дійшов таких висновків.
Як було встановлено судом та
вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1
у 2012 році вступила до Київського
національного університету імені
освітньо-кваліфікаційний рівень
«Магістр», спеціальність
«Правознавство», спеціалізація
«Адвокатура». У 2014 році закінчила
навчання та здобула кваліфікацію
магістра правознавства (диплом НОМЕР_1).
Однак, диплом НОМЕР_1 від 30 червня 2014
року встановленого державного зразка
про повну вищу освіту за спеціальністю
«Правознавство» та здобуття
кваліфікації магістра правознавства
позивачка отримала без відзнаки.
Оскільки за час навчання в
університеті ОСОБА_1 показала високий
рівень академічної успішності,
отримала 90,9 % підсумкових оцінок
«відмінно» з навчальних дисциплін та
індивідуальних завдань, передбачених
навчальним планом, склала комплексний
кваліфікаційний державний іспит на
«відмінно», захистила дипломну
(кваліфікаційну) роботу на «відмінно»,
та займалась науковою діяльністю, за
результатами чого мала більше 20
наукових публікацій, в тому числі і у
фахових виданнях, - звернулась до
відповідача із заявою від 09 липня 2014
року для з'ясування причин невидачі їй
диплому з відзнакою.
На звернення позивачки, відповідач
листами від 18 липня 2014 року №042/562, від 29
липня 2014 року №056/536, від 01 серпня 2014
року №04/65 надав роз'яснення, зміст яких
зводиться до того, що при прийнятті
рішення про видачу диплому з відзнакою
безумовно мають бути дотримані
наступні умови: а) наявність у студента
(студентки) підсумкових оцінок
«відмінно» з не менш як 75% усіх
навчальних дисциплін та
індивідуальних завдань, передбачених
навчальним планом, а з решти навчальних
дисциплін та індивідуальних завдань -
оцінки «добре»; б) отримання студентом
(студенткою) оцінок «відмінно» з усіх
державних екзаменів і за результатами
захисту випускної кваліфікаційної
(дипломної) роботи (проекту); в) студент
(студентка) мають проявити здібності до
наукової (творчої) роботи, що
підтверджуються мотивованим
поданням-рекомендацією випускної
кафедри до Державної екзаменаційної
комісії. Із трьох викладених передумов
для отримання диплому з відзнакою у
випадку позивачки були дотримані лише
дві, так як у протоколі засідання
кафедри нотаріального та виконавчого
процесу і адвокатури юридичного
факультету від 15 травня 2014 року №8 у
переліку осіб, яким в результаті
розгляду питання «Рекомендація
кафедри на отримання диплому з
відзнакою студентів заочної форми
навчання» було надано рекомендацію на
отамання диплому з відзнакою - прізвище
позивачки відсутнє.

Крім того, відповідачем зауважено
позивачці, зокрема у листі від 29 липня
2014 року №056/536, що у неї було достатньо
часу щоб поцікавитись на кафедрі - чи
була надана відповідна рекомендація, а
також для того, щоб звернутись до
кафедри з проханням розглянути
досягнення упродовж періоду навчання.
При цьому зазначено, що остаточне
рішення щодо видачі диплому з
відзнакою (як і щодо присвоєння
кваліфікації і видачі диплому взагалі)
ухвалює виключно Державна
екзаменаційна комісія - будь-які
рішення випускової кафедри чи вченої
ради факультету мають лише
рекомендаційний характер.

Вважаючи своє право на отримання
диплому з відзнакою порушеним,
позивачка звернулась до суду за його
захистом.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про вищу освіту», вища освіта - рівень
освіти, який здобувається особою у
вищому навчальному закладі в
результаті послідовного, системного та
цілеспрямованого процесу засвоєння
змісту навчання, який ґрунтується на
повній загальній середній освіті й
завершується здобуттям певної
кваліфікації за підсумками державної
атестації. Державна атестація осіб, які
закінчують вищі навчальні заклади - це
встановлення відповідності рівня
якості отриманої ними вищої освіти
вимогам стандартів вищої освіти по
закінченню навчання за напрямом,
спеціальністю.

Згідно з частиною четвертою статті 7
вказаного Закону вищу освіту мають
особи, які завершили навчання у вищих
навчальних закладах, успішно пройшли
державну атестацію відповідно до
стандартів вищої освіти і отримали
відповідний документ про вищу освіту
державного зразка.

Державна атестація осіб, які
закінчують вищі навчальні заклади усіх
форм власності, здійснюється державною
екзаменаційною комісією.

Відповідно до п. 3.12.3.1 Положення про
організацію навчального процесу у
вищих навчальних закладах,
затвердженого наказом Міністерства
освіти України від 02 червня 1993 року №161
(далі - Положення №161), державна
атестація студента здійснюється
державною екзаменаційною
(кваліфікаційною) комісією після
завершення навчання на певному
освітньому (кваліфікаційному) рівні
або його етапі з метою встановлення
фактичної відповідності рівня
освітньої (кваліфікаційної) підготовки
вимогам освітньої (кваліфікаційної)
характеристики.

Згідно п. 3.12.3.5 Положення №161, студенту,
який отримав підсумкові оцінки
«відмінно» не менше як з 75 відсотків
усіх навчальних дисциплін та
індивідуальних завдань, передбачених
навчальним планом, а з інших навчальних
дисциплін та індивідуальних завдань -
оцінки «добре», склав державні
екзамени з оцінками «відмінно»,
захистив дипломний проект (роботу) з
оцінкою «відмінно», а також виявив себе
в науковій (творчій) роботі, що
підтверджується рекомендацією кафедри
(предметної або циклової комісії),
видається документ про освіту
(кваліфікацію) з відзнакою.

Пунктом 12 Положення про
освітньо-кваліфікаційні рівні
(ступеневу освіту), затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 січня 1998 року №65 (далі - Положення
№65) встановлено, що особи, які успішно
пройшли державну атестацію, отримують
документи встановленого зразка про
здобуття освіти та кваліфікації. Особи,
які мають не менше 75 відсотків
відмінних оцінок з усіх навчальних
дисциплін та практичної підготовки з
оцінками «добре» з інших дисциплін та з
оцінками «відмінно» за результатами
державної атестації, отримують
документи встановленого зразка про
здобуття освіти та кваліфікації з
відзнакою.

З листів Київського національного
університету імені Тараса Шевченка у
відповідь на звернення позивачки,
вбачається, що відповідачем не
заперечується, ані відповідність
успішності позивачки вимогам
Положення №161 та Положення №65, які
встановлюють умови для видачі диплому
з відзнакою, ані наявність наукових
робіт позивачки. Разом з тим, як
підставу, що зумовила невидачу ОСОБА_1
диплому з відзнакою, відповідач
зазначив відсутність прізвища
позивачки у протоколі засідання
кафедри нотаріального та виконавчого
процесу і адвокатури юридичного
факультету від 15 травня 2014 року №8 у
переліку осіб, яким в результаті
розгляду питання «Рекомендація
кафедри на отримання диплому з
відзнакою студентів заочної форми
навчання» було надано рекомендацію на
отамання диплому з відзнакою.

З цього приводу суд звертає увагу на
наступне.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Положення
про порядок створення та організацію
роботи Державної екзаменаційної
комісії у Київському національному
університеті імені Тараса Шевченка від
11 березня 2008 року №15 (далі - Положення
№15) державна атестація здійснюється
Державною екзаменаційною комісією
(ДЕК) після завершення теоретичної та
практичної частини навчання за
відповідним освітньо-кваліфікаційним
рівнем (ОКР) з метою встановлення
фактичної відповідності рівня
освітньої та кваліфікаційної
підготовки випускника вимогам
освітньо-кваліфікаційної
характеристики спеціальності (напряму
підготовки).

Відповідно до п. 2.7 Положення №15
засідання Державної екзаменаційної
комісії оформляються протоколами за
встановленою формою. В протоколах
відображається оцінка, отримана
студентом під час державної атестації,
рішення комісії про присвоєння
студенту кваліфікації за відповідною
галуззю знань, напрямом підготовки,
спеціальністю і
освітньо-кваліфікаційним рівнем та про
видачу йому диплому (загального зразка
чи з відзнакою), а також щодо
рекомендації дипломної роботи по друку
чи впровадження її матеріалів.

Пунктом 3.9 Положення №15 передбачено, що
студентам, які позитивно склали
державні іспити, а також захистили
випускну кваліфікаційну роботу,
рішенням Державної екзаменаційної
комісії присвоюється кваліфікація у
відповідності до отриманої
спеціальності і видається диплом
встановленого зразка.

Студенту, який навчався за ОКР
«магістр» та «спеціаліст» диплом з
відзнакою видається за умови
дотримання наступних умов: 1) отримання
ним не менше ніж 75 відсотків усіх
дисциплін навчального плану оцінки
«відмінно» (90-100 балів), а з решти
дисциплін та індивідуальних знань -
оцінки «добре» (75-89 балів); 2) складання
державних іспитів та/або захисту
випускової кваліфікаційної роботи з
оцінкою «відмінно» (90-100 балів). Про це
робиться запис у протоколі засідання
Державної екзаменаційної комісії зі
спеціальності, а також наявності
диплому бакалавра з відзнакою.

Згідно п. 4.1 Положення №15 результати
письмових державних іспитів
оголошуються головою державної
комісії після перевірки робіт не
пізніше наступного дня, а оцінки з
усних екзаменів та захисту випускних
кваліфікаційних робіт оголошуються в
день їх складання (захисту). У протокол
заносяться оцінки, одержані на
державних іспитах або під час захисту
дипломної роботи; запитання, задані
випускникові; особливі думки членів
державної комісії; здобутий
освітньо-кваліфікаційний рівень;
рекомендації щодо видачі диплому -
звичайного зразка або з відзнакою, а
також рекомендації щодо друку
дипломної роботи чи впровадження її
матеріалів.

З наведеного слідує, що визначальною
ознакою щодо видачі випускнику диплому
з відзнакою є отримання успішних
показників знань з усіх дисциплін
навчального плану та індивідуальних
знань, складання державних іспитів
та/або захисту випускової
кваліфікаційної роботи з оцінками, які
відповідають встановленій межі.

Так, зокрема, в протоколі №21 засідання
Державної екзаменаційної комісії №6
від 28 травня 2014 року в графі «Окрема
думка членів ДЕК» відзначено про
високий рівень знань студентки
(ОСОБА_1).

Разом з тим, в протоколі №26 засідання
Державної екзаменаційної комісії про
присвоєння кваліфікації №6 від 04
червня 2014 року зазначено: «Видати
диплом магістра правознавства без
відзнаки».

Як вже було зауважено вище, відповідач
послався на єдину підставу, що зумовила
невидачу ОСОБА_1 диплому з відзнакою, а
саме, відсутність рекомендації
кафедри.

В той же час, у листі від 29 липня 2014 року
№056/536 відповідач вказував, що рішення
щодо видачі диплому з відзнакою
приймає Державна екзаменаційна
комісія за результатами державної
атестації із урахуванням всіх поданих
до неї документів на закритому
засіданні шляхом відкритого
голосування. Державна екзаменаційна
комісія може не погодитись із
поданням-рекомендацією випускової
кафедри, якщо вважатиме його
недостатньо мотивованим.

З огляду та аналізу протоколів
засідання Державної екзаменаційної
комісії, наявних у матеріалах справи,
листів Київського національного
університету імені Тараса Шевченка від
18 липня 2014 року №042/562, від 29 липня 2014
року №056/536, від 01 серпня 2014 року №04/65 у
відповідь на звернення позивачки,
взагалі не вбачається будь-якого
обґрунтування та мотивування рішення
Державної екзаменаційної комісії щодо
невидачі ОСОБА_1 диплому з відзнакою
при наявності високих показників
успішності та заняття ОСОБА_1 науковою
роботою.

За таких обставин, суд вважає дії
відповідача щодо видачі ОСОБА_1 диплому
встановленого державного зразка без
відзнаки серії НОМЕР_1 від 30 червня 2014
року протиправними, оскільки вчинені
без належного мотивування та
неврахування при прийнятті рішення про
видачу диплому встановленого
державного зразка без відзнаки всіх
обставин. Тому в цій частині позов
підлягає задоволенню.

Щодо іншої позовної вимоги -
зобов'язати Київський національний
університет імені Тараса Шевченка
видати ОСОБА_1 диплом встановленого
державного зразка про повну вищу
освіту за спеціальністю
«Правознавство» та здобуття
кваліфікації магістр правознавства з
відзнакою, то в цій частині позов
задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах, щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

При цьому, адміністративні суди не
втручаються у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за визначеними
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріями.

Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання прав та
вимог законодавства, інакше було б
порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно - дискреційних
повноважень - ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя.

За своєю правовою природою
прийняття рішення Державною
екзаменаційною комісією щодо видачі
випускнику відповідного диплому, є
дискреційними повноваженнями та
виключною компетенцією цього органу.

Водночас, відповідно до частин
першої та другої статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про, зокрема: 1)
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; 2) зобов'язання відповідача
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення
певних дій; тощо.

Суд може прийняти іншу постанову,
яка б гарантувала дотримання і захист
прав, свобод, інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно частини другої статті
11 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд вважає
за необхідне зобов'язати Київський
національний університет імені Тараса
Шевченка повторно розглянути питання з
приводу видачі ОСОБА_1 диплому
встановленого державного зразка про
повну вищу освіту за спеціальністю
«Правознавство» та здобуття
кваліфікації магістр правознавства з
відзнакою, зважаючи, при цьому, на всі
обставини.

Згідно з частиною третьою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати дії Київського
національного університету імені
Тараса Шевченка щодо видачі ОСОБА_1
диплому встановленого державного
зразка без відзнаки серії НОМЕР_1 від 30
червня 2014 року протиправними.

Зобов'язати Київський
національний університет імені Тараса
Шевченка повторно розглянути питання з
приводу видачі ОСОБА_1 диплому
встановленого державного зразка про
повну вищу освіту за спеціальністю
«Правознавство» та здобуття
кваліфікації магістр правознавства з
відзнакою.

В решті позову відмовити.

Присудити з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 36,54 грн.
судових витрат, сплачених як судовий
збір.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185 - 187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
відкладення складання постанови у
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Шейко Т.І.