Справа № 2а-3454/11/0311
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
Справа № 9104/139381/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук
Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Маневицької районної
державної адміністрації на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 12.10.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
праці, соціальних питань та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької
районної державної адміністрації про
стягнення заборгованості,

встановив :

23.09.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління праці, соціальних питаь та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної
адміністрації про зобов'язання
перерахувати та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення на
неповнолітніх дітей - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до
вимог ст.48 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік у розмірі 3
мінімальних заробітних плат і
проводити вказані виплати вподальшому.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 12.10.2011 року
позов задоволено. Зобов'язано
управління праці, соціальних питаь та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної
адміністрації здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення на кожну дитину - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до ст.48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік в розмірі 3
мінімальних заробітних плат на час
проведення виплати, з врахуванням
виплачених сум. Постанова звернена до
неайного виконання.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції її в апеляційному
порядку оскаржив відповідач, вважає
прийнятою із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що виплата щорічної
допомоги на оздоровлення позивачу у 2011
році проводилась у відповідності до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», де передбачалась
виплата щорічної допомоги на
оздоровлення в порядку та розмірах
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є чоловіком померлої дружини
ОСОБА_5, інваліда І групи, інвалідність
якого пов'язана з наслідками
Чорнобильської катастрофи і відносить
о 1 категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується відповідним
посвідченням. ОСОБА_1 отримує пенсію в
разі втрати годувальника на трьох
неповнолітніх дітей - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частинами 5, 7 ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення та розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що при визначенні розміру
щорічної допомоги на оздоровлення, що
передбачена Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», необхідно
керуватися ст.48 вище вказаного Закону,
а не постановою Кабінету Міністрів
України №562 від 12.07.2005р. «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що була
чинною на час виплати даної допомоги у
2011 році. А відтак призначення і виплата
допомоги на оздоровлення повинна була
здійснюватися виходячи з її розміру, що
становить по Закону, зокрема для
інвалідів І групи - трьох мінімальних
заробітних плат.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо нарахування та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення на
неповнолітніх дітей - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до
вимог ст.48 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік у розмірі 3
мінімальних заробітних плат.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості виплати
щорічної допомоги на оздоровлення у
передбаченому ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно задоволено позовні вимоги
позивача, однак неправильно
розтлумачено норму статті 256 КАС
України та звернено до негайного
виконання постанову в цілому, однак ця
стаття вказує на негайне виконання
такої постанови в межах суми виплати за
один місяць, а тому відповідно до ст.201
КАС України постанова суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької
районної державної адміністрації
задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 12.10.2011 року в
частині негайного виконання змінити,
виклавши в такій редакції.

Допустити постанову суду до негайного
виконання у межах суми стягнення за
один місяць.

В іншій частині постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
12.10.2011 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточна та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич