Справа № 815/3789/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/3789/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів -
Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Філімович
І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області Тулби Ольги Олександрівни,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив:

визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Тулби Ольги
Олександрівни від 23.06.2014 року № 13963625
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень; зобов'язати
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Тулбу Ольгу
Олександрівну та Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
Одеської області розглянути заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, подану ОСОБА_2 07.05.2014 року за
реєстровим № 6520608 повторно та прийняти
рішення про реєстрацію права
власності на нежитлове підсобне
приміщення АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Тулбою О.О.
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції в Одеській
області від 23.06.2014 року № 13963625,
відмовлено в державній реєстрації
права власності на ім'я позивача на
нежитлове приміщення АДРЕСА_1.
Підставою для відмови у державній
реєстрації права власності стало те,
що подані документи не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують в частині
права власності на будівлю.

Позивач вказував, що з рішенням
державного реєстратора він не
погоджується та вважає його
безпідставним, оскільки для проведення
державної реєстрації, разом з заявою
були надані всі передбачені законом,
необхідні для здійснення
реєстраційних дій документи, що
підтверджують виникнення речових прав
позивача на нерухоме майно.

26 травня 2014 року державний реєстратор
прав на нерухоме майно Тулба О.О.
прийняла рішення № 13315253 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та обтяжень посилаючись на
неподання позивачем всіх необхідних
документів, а саме: документів, що
підтверджують присвоєння адреси
будинку в цілому.

23.06.2014 року, позивачем додатково додано
лист в.о. заступника голови Приморської
районної адміністрації від 17.06.2014
року, про те, що Приморською районною
адміністрацією рішення про присвоєння
адреси будинку не приймалось та лист
забудовника СФ «Консоль» про те, що
адреса будинку була встановлена в
Свідоцтві про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил.

Розглядаючи заяву про державну
реєстрацію прав і додані до неї
документи, приймаючи рішення про
відмову у державній реєстрації прав
та їх обтяжень, державний реєстратор
виходив із того, що подані документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав наданим документам.

Позивач посилався на
те, що державний реєстратор,
відмовляючи у державній реєстрації
свою відмову не обґрунтував,
зазначивши лише загальні положення
законодавства, що врегульовує спірні
правовідносини. Вважаючи рішення
необґрунтованим, позивач посилається
також на його безпідставність,
оскільки наданими до реєстраційної
служби документами підтверджено
виникнення речового права позивача на
нерухоме майно, право власності на яке
подано до реєстрації.

ОСОБА_2 також вказував на те, що 04.11.2010
року ним було отримано Свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_2.
Свідоцтво було видане саме на підставі
договору пайової участі у фінансуванні
будівництва № 4702/299-253 від 13.01.2006 року,
додаткової угоди від 29.05.2006 р., акту
прийому-передачі від 07.12.2009 р. Також,
24.11.2010 року, позивачем було отримано
Витяг про державну реєстрацію прав
№28115753, виданий КП «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості».

Представник Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області заявлені позовні
вимоги не визнав, в задоволенні їх
просив відмовити, наполягаючи на
відповідності прийнятого державним
реєстратором рішення вимогам чинного
законодавства, що врегульовує спірні
правовідносини, а саме: положення п. 49
Постанови КМ України, від 17.10.2013, № 868
«Про затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно». Додатково пояснив, що
заявником не було подано документу, що
підтверджує присвоєння адреси будинку
в цілому. Адресу будинку має бути
присвоєне виключно Приморською
районною адміністрацією за зверненням
забудовника СФ «Консоль».

Державний реєстратор
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області, Тулба О.О., до суду не з'явилася,
причини неявки суду не повідомила.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області Тулба Ольги Олександрівни від
23 червня 2014 року № 13963625 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень. Зобов'язано Реєстраційну
службу Одеського міського управління
юстиції Одеської області провести
реєстрацію права власності на
нежитлове підсобне приміщення АДРЕСА_1
за ОСОБА_2.

Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції на
зазначену постанову подано апеляційну
скаргу. Апелянт просить скасувати
оскаржувану постанову від 15 липня 2014
року та прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Колегією суддів встановлено, що 07.05.2014
року, позивачем подано до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області, заяву про державну реєстрацію
права власності на нежитлове
приміщення АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
в Одеській області від 23.06.2014 року №
13963625, відмовлено в державній
реєстрації права власності на ім'я
позивача на нежитлове приміщення
АДРЕСА_1.

Підставою для відмови у державній
реєстрації права власності стало те,
що подані документи не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують в частині
права власності на будівлю.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність задоволення
позову у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, відносяться до сфери
регулювання Закону України, від 01.07.2004,
№ 1952-IV "Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 Закону
України від 01.07.2004 року № 1952-IV, орган
державної реєстрації прав: 1) проводить
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;
2) забезпечує ведення Державного
реєстру прав; 3) надає інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом; 4)
забезпечує облік безхазяйного
нерухомого майна; 5) здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24
Закону України № 1952-IV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, передбачена Постановою Кабінету
Міністрів України, від 17.10.2013, № 868 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно».

Відповідно до п. 49 Порядку № 868, у разі
проведення державної реєстрації права
власності з видачею свідоцтва на
новозбудовані чи реконструйовані
об'єкти нерухомого майна
заінтересованою особою є замовник
будівництва, крім випадків,
передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації
права власності з видачею свідоцтва на
новозбудований об'єкт нерухомого майна
заявник подає: документ, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на земельну ділянку;
документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта. Документом, що відповідно до
вимог законодавства засвідчує
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом індивідуального
(садибного) житлового будинку,
садового, дачного будинку,
господарської (присадибної) будівлі та
споруди, прибудови до них, побудованих
до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на
об'єкт нерухомого майна; технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна;
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.
Документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності на такий об'єкт
нерухомого майна, заявник не подає. Для
проведення державної реєстрації права
власності з видачею свідоцтва на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна (в тому числі в результаті
переведення об'єкта нерухомого майна з
житлового у нежитловий або навпаки)
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, подає:
документ, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
земельну ділянку (крім випадків
реконструкції об'єктів нерухомого
майна без зміни зовнішніх геометричних
розмірів їх фундаментів у плані);
документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта; технічний паспорт на об'єкт
нерухомого майна; письмову згоду
співвласників багатоквартирного
будинку (в разі добудови аттикових і
мансардних поверхів та приєднання
місць загального користування),
справжність підпису яких
засвідчується відповідно до Закону
України "Про нотаріат"; документ, що
підтверджує присвоєння об'єкту
нерухомого майна адреси (в разі коли в
результаті реконструкції об'єкта
нерухомого майна змінилася його
адреса). Документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності на об'єкт нерухомого
майна до проведення його
реконструкції, заявникові не
повертаються.

Як вбачається з матеріалів справи, до
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень позивачем подано до
реєстраційної служби наступні
документи: договір пайової участі в
будівництві № 0187/299-761(п) від 08.06.2009 року;
акт приймання передачі приміщення;
технічний паспорт на підсобне
приміщення від 14.11.2012 року; довідку
забудовника про повне виконання умов
договору та сплату внеску; довідку про
резервування адреси нерухомого майна;
свідоцтво № 15000450 про відповідність
збудованого об'єкту проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил;
акт готовності об'єкта до експлуатації
від 24.06.2009 року та інші документи
зазначені в картці прийому заяви №
12893142.

26 травня 2014 року, державний реєстратор
прав на нерухоме майно Тулба О.О.
прийняла рішення № 13315253 про зупинення
розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та обтяжень
посилаючись на неподання позивачем
всіх необхідних документів, а саме
документів, що підтверджують
присвоєння адреси будинку в цілому.

23.06.2014 року, позивачем додатково додано
лист в.о. заступника голови Приморської
районної адміністрації від 17.06.2014
року, про те, що Приморською
райадміністрацією розпорядження про
присвоєння поштової адреси будинку не
приймалось. В листі, також
зазначається, що в Свідоцтві про
відповідність забудованого об'єкту
проектній документації вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил, яке видане Інспекцією ДАБК в
Одеській області від 24.06.2009 року,
вказана зазначена адреса будинку.
ОСОБА_2 запропоновано з питань
присвоєння поштової адреси
звернутися до організації, з якою він
вклав договір «Пайової участі в
будівництві будинку».

Разом з тим, 23.06.2014 року позивачем був
наданий лист забудовника СФ «Консоль»
від 17.06.2014 року № 149-(с) про те, що адреса
будинку була встановлена в Свідоцтві
про відповідність збудованого об'єкта
проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил.

Нежитлове приміщення знаходиться в
багатоквартирному будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1, в м.
Одесі, в якому позивачу на підставі
Свідоцтва про право власності від
04.11.2010 року належить квартира № 81.

Зазначене свідоцтво було видане на
підставі договору пайової участі у
фінансуванні будівництва № 4702/299-253(р)
від 13.01.2006 року, додаткової угоди від
29.05.2006 року, акту прийому-передачі від
07.12.2009 року.

Право позивача на нежитлове приміщення
обумовлено укладенням позивачем
Договору на участь у будівництві №
0187/299-761 (П) від 08.06.2009 року, умови якого
позивачем були виконані, що
підтверджується актом передачі
забудовником збудованого приміщення.

В акті готовності об'єкта до
експлуатації зазначена адреса будинку:
АДРЕСА_1. На підставі даного акту,
Інспекцією ДАБК в Одеській області
видано Свідоцтво № 15000450, яке було
представлено в пакеті документів для
реєстрації, та з якого чітко вбачається
адреса багатоквартирного будинку, в
якому розташовано нежитлове
приміщення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про те, що оскаржуване
рішення № 13963625 від 23.06.2014 року,
прийнято державним реєстратором
необґрунтовано, без урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії). При
цьому, подані ОСОБА_2 для реєстрації
документи надавали змогу встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Адреса
багатоквартирного будинку, в якому
розташовано нежитлове приміщення,
встановлюється з документів,
представлених позивачем у
розпорядженні державного реєстратора
для проведення реєстраційних дій.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність визнання
протиправним та скасування рішення
Держаного реєстратора прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області від 23.06.2014 року № 13963625 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Разом з тим, колегія суддів вважає
передчасним висновок суду про
необхідність зобов'язання
Реєстраційної служби провести
реєстрацію права власності на вказане
нежитлове підсобне приміщення за
ОСОБА_2

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України
критеріям, не втручається у діяльність
суб'єкта владних повноважень. В даному
випадку, зобов'язання відповідача
здійснити державну реєстрацію права
власності передбачає втручання в
діяльність суб'єкта владних
повноважень, до повноважень якого
входить приймати відповідні рішення.

Таким чином, зобов'язавши Реєстраційну
службу провести реєстрацію права
власності, суд першої інстанції
підмінив собою суб'єкта владних
повноважень стосовно реалізації ним
власних функцій, наданих
законодавством.

Аналогічна позиція щодо неможливості
суду підміняти собою органи владних
повноважень викладена у Постанові
Пленуму Верховного Суду України № 13
від 24.10.2008 року, відповідно до якої суд
не може підміняти державний орган,
приймаючи замість нього рішення, яке
визнається протиправним, інше рішення,
яке б відповідало закону, та давати
вказівки, які б свідчили про вирішення
питань, які належать до компетенції
такого суб'єкта владних повноважень.

Крім того, Європейським судом з прав
людини неодноразово зазначалось, що
завдання суду при здійсненні його
контрольної функції полягає не в тому,
щоб підміняти органи влади держави, і
суд не повинен підміняти думку
національних органів будь-якою своєю
думкою.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, свою
позицію суду доказав та обґрунтував
частково.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 201; 205; 207; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції задовольнити частково,
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року змінити в частині зобов'язання
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області провести реєстрацію права
власності на нежитлове підсобне
приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Викласти резолютивну частину судового
рішення в цій частині позовних вимог в
наступній редакції.

«Зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Одеської області повторно
розглянути заяву ОСОБА_2 від 07.05.2014 року
за реєстровим № 6520608».

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення
виготовлений 14.11.2014 року.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В.Крусян

Суддя:
О.І.Шляхтицький