Справа № 808/6240/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

31 жовтня 2014 року (10 год. 20 хв.) Справа №
808/6240/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання
Мащенко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу.

30.09.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - позивач) до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - відповідач), в якому позивач
просить: стягнути з відповідача на
користь Державного бюджету борг в сумі
6800,00 грн. у вигляді штрафних санкцій.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
відповідач має податковий борг перед
бюджетом за штрафними (фінансовими)
санкціями у розмірі 6800,00 грн. Борг виник
внаслідок нарахування відповідачу
штрафних (фінансових) санкцій за
рішенням про застосування фінансових
санкцій №-335 від 23.07.2013, складеного
на підставі Акту про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта господарської
діяльності позивача за період 03.03.2013
від 27.05.2013 №597/172-НОМЕР_1 (далі - Акт
перевірки).

Ухвалою від 01.10.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 16.10.2014.

У судове засідання, призначене на
16.10.2014, представники сторін не прибули.

14.10.2014 від позивача до суду надійшло
клопотання про розгляд справи за
відсутності його представника.

Ухвалою від 16.10.2014, оскільки станом на
16.10.2014 у суду відсутні відомості про
вручення відповідачу повістки про
виклик до суду на 16.10.2014, розгляд справи
було відкладено на 31.10.2014.

29.10.2014 від представника позивача до
суду надійшло клопотання про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

У судове засідання 31.10.2014 відповідач,
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання, не
прибув, про причини неприбуття суд не
повідомив, будь-яких заяв чи клопотань
до суду не надійшло.

Поштові відправлення, які містили
повістки про виклик до суду, які
надсилалось в адресу відповідача,
повернулись до суду без вручення
адресату із позначкою пошти «за
закінченням терміну зберігання».

Судова повістка надсилалась
відповідачу в адресу зазначену в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

За приписами ч. 4 ст. 33 КАС України у разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх поштової
адреси судовий виклик або судове
повідомлення надсилаються юридичним
особам та фізичним особам - підприємцям
- за адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відтак, відповідач є таким, що належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання.

За приписами ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Враховуючи вимоги вищенаведених норм
права, судовий розгляд даної справи
було здійснено за відсутності сторін
на підставі наявних у справі
матеріалів.

Враховуючи неприбуття у судове
засідання представників сторін, суд на
підставі вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання технічними засобами.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Витягу з Єдиного
держаного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відповідач
07.07.2006 зареєстрований в якості фізичної
особи-підприємця.

На підставі п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.
75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1, п. 79.2 ст.
79 позивачем 21.05.2013 було проведено
документальну позапланову невиїзної
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта господарської
діяльності позивача за період 03.03.2013, за
результатами якої складено Акт
перевірки. Згідно висновку Акту
перевірки, відповідачем було порушено:

- ст. 15, ст. 15-3 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», в частині
реалізації пива особі, яка не досягла 18
років.;

- п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про
застосування РРО у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг».

Оскільки відповідач не з'явився до
позивача для погодження Акту
перевірки, позивачем було складено Акт
щодо неявки відповідача для погодження
Акту перевірки від 27.05.2013 №84/17-2-НОМЕР_1.

На підставі Акту перевірки позивачем,
були нараховані штрафні (фінансові)
санкції в сумі 8500,00 грн., про що прийняте
рішення про застосування фінансових
санкцій від 23.07.2013 №-335.

Зазначений Акт перевірки, рішення та
протокол про адміністративне
правопорушення направлялися на адресу
відповідача проте були повернути
позивачу із позначкою відділення
поштового зв'язку «не проживає».

Судом встановлено, що згідно облікової
картки відповідача станом на 14.10.2014 та
розрахунку податкового боргу з
адміністративного штрафу станом на
28.08.2014 за відповідачем рахувалась
переплата у розмірі 1700,00 грн.

Отже, загальна сума податкового боргу
відповідача складає 8500,00 грн. - 1700,00 грн.
= 6800,00 грн.

Вищезазначена суми грошових
зобов'язань відповідачем не сплачена.

У зв'язку з несплатою самостійно
визначених податкових зобов'язань
25.04.2014 позивачем була сформована
податкова вимога №76-25, яка визначала
суму податкового боргу відповідача за
узгодженим грошовим зобов'язанням у
розмірі 6800,00 грн. Вказана податкова
вимога направлялася на адресу
відповідача, проте повернулись
позивачу без вручення адресату.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У зазначені строки нараховані
податкові зобов'язання не сплачено,
тому згідно п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового
кодексу України, це є податковим
боргом; податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

На виконання зазначеної норми права, у
зв'язку з непогашенням відповідачем
податкового боргу, позивачем була
направлена в його адресу податкова
вимога від 25.04.2014 №76-25, яка визначала
суму податкового боргу відповідача за
узгодженим грошовим зобов'язанням у
розмірі 6800,00 грн.

Вищенаведеними нормативними актами не
передбачено направлення податкових
вимог в інших випадках.

Пунктом 60.1 ст. 60 Податкового кодексу
України визначені обставини за
наявності яких податкова вимога
вважається відкликаною.

Відповідач не надав заперечень проти
вимог заявленого позову, тому у суду
відсутні підстави вважати податкову
вимогу від 25.04.2014 №76-25 відкликаною.
Відтак, податкова вимога позивача від
25.04.2014 №76-25 є чинною.

Відповідачем порушено вимоги ст. 15-3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів:особам, які не
досягли 18 років.

Згідно із ч. 1 ст. 238 ГК України за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Стаття 239 ГК України передбачає, що
органи податкової служби як органи
державної влади відповідно до своїх
повноважень і в порядку, передбаченому
законом, можуть застосовувати до
суб'єктів господарювання
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 241 Господарського
кодексу України
адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності. Перелік
порушень, за які з суб'єкта
господарювання стягується штраф,
розмір і порядок його стягнення
визначаються законами, що регулюють
податкові та інші відносини, в яких
допущено правопорушення.

Згідно абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі порушення вимог статті 15-3 цього
Закону - 8500,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем було
прийняте рішення про застосування
фінансових санкцій від 23.07.2013 №-335,
яким до відповідача застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі 8500,00 грн.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, орган стягнення -
державний орган, уповноважений
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
повноважень, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового
кодексу України органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідач не надав суду будь-яких
доказів на спростування вимог
позивача, тому, враховуючи вимоги ч. 1
ст. 71 КАС України, суд доходить висновку
про наявність необхідної сукупності
обставин, які дають підставу для
висновку щодо правомірності
заявленого позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, вказана сума
заборгованості повинна бути стягнута з
відповідача.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
- задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване:
85100, АДРЕСА_1) податковий борг у вигляді
штрафних санкцій в сумі 8500,00 грн. (вісім
тисяч п'ятсот гривень 00 коп.) на р/р
0058, одержувач - Державний бюджет,
код платежу 21081103, код отримувача - 37890775,
банк - ГУДКСУ у Донецькій області, МФО
834016.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль