Справа № 804/14399/13-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 804/14399/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2014 р. у справі № 804/14399/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2013 р. ОСОБА_2 звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області форми «Ф»
від 07.02.2013 р. № про нарахування
суми податкового зобов'язання з
орендної плати за землю у сумі 212 195,62
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням Дніпропетровської міської
ради №252/11 від 18.05.2011 р. земельна
ділянка, вилучена у позивача та
зарахована до земель міста, договір
оренди землі від 30.01.2006 р. визнано таким,
що втратив чинність, а право ОСОБА_2 на
землю таким, що припинилось. Таким
чином, на думку позивача відсутні
підстави у податкового органу
нараховувати позивачу податкове
зобов'язання з орендної плати за землю.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2014р. у справі № 804/14399/13-а
вищевказаний адміністративний позов
задоволено.

Постанову суду мотивовано відсутністю
підстав для нарахування орендної плати
за 2013 рік за земельну ділянку, яка
вибула із власності позивача у 2011 році.

Не погодившись з постановою суду, ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська подано апеляційну
скаргу, згідно якої скаржник просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
р. у справі № 804/14399/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Скаржник вважає, що суд першої
інстанції не врахував, що відповідно до
вимог чинного законодавства позивач
повинна сплачувати орендну плату за
землю до моменту внесення відповідних
змін до документації із землеустрою та
дати реєстрації договору оренди
земельної ділянки.

ОСОБА_2 надано в справу письмові
заперечення, в яких зазначено, що суд
першої інстанції дійшов правильних
висновків, що саме з 18 травня 2011 р.
юридично припинилось право позивача -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
користування орендованою земельною
ділянкою і вона відповідно втратила
обов'язок сплачувати за неї орендну
плату.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання представники
сторін не з'явились, сторони
процесуальним правом щодо участі в
судовому засіданні не скористались,
жодних клопотань, повідомлень про
причини неявки до суду не надходило,
підстави відсутності представників
сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.
Відповідно до ст. 41 КАС України, в
зв'язку з неявкою представників сторін,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
пристрою не здійснювалось.

Обставини справи в хронології
розвитку свідчать про наступне:

На підставі рішення Дніпропетровської
міськради від 30.11.2005 р. № 257/31 між
Дніпропетровською міськрадою
(Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) 30.01.2006
р. укладено договір оренди землі ,
відповідно до якого Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і
зареєстрована в Державному реєстрі
земель за кадастровим номером
:02:112:0064 (а. с.12-15).

За умовами даного договору оренди
цільове використання земельної
ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.10.5
(інша промисловість); в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 1,1146 га; на земельній
ділянці знаходяться об'єкти нерухомого
майна, інші об'єкти інфраструктури, які
зазначені в акті приймання-передачі
земельної ділянки; нормативно-грошова
оцінка земельної ділянки на час
укладення цього договору становить
2702484,20 грн.; Договір укладено на
п'ятнадцять років. (п.1.3, 2.1, 3.2, 3.1
Договору).

При цьому, відповідно до положень
п.п.12.5, 12.6 Договору оренди дія договору
припиняється шляхом його розірвання за
взаємною згодою сторін; розірвання
договору оренди землі в
односторонньому порядку допускається.

Умовами розірвання договору в
односторонньому порядку є рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
унаслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом (п.12.7 Договору
оренди).

Договір оренди землі від 30.01.2006 р.
посвідчено приватним нотаріусом
міського нотаріального округу і
зареєстровано в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі від 13.03.2006 р. за № .

Разом з тим, з розпорядження
Дніпропетровського міського голови
від 16.01.2006 р. №13р «Про присвоєння адреси
будівлям та спорудам по вул.Героїв
Сталінграда (Бабушкінський район)»
вбачається, що відповідно до листа
гр.ОСОБА_2 від 01.12.2005р. № 13/8762 цим
розпорядженням присвоєно будівлям та
спорудам по АДРЕСА_1 (а. с.42).

05.12.2008 р. між ОСОБА_2 та
Дніпропетровською міськрадою
укладено додатковий договір до
Договору оренди, яким, зокрема,
визначено, що нормативно-грошова
оцінка земельної ділянки на час
укладення цього додаткового договору
становить 5797932,05 грн. (а. с.16, 17).

Додатковий договір посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу і зареєстрований
в Державному реєстрі земель 04.02.2009 р. за
№18.

02.10.2009 р. між ОСОБА_2 (Дарувальник) та
ОСОБА_3 (Обдаровуваний) укладено
Договір дарування , згідно якого
Дарувальник передала у власність
Обдаровуваному безоплатно будівлі та
споруди, які знаходяться за адресою:
м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 (а. с.18, 19).

Договір дарування посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу і внесено запис
про реєстрацію в Державному реєстрі
правочинів за №3644942.

Згідно п.2 Договору дарування майно, що
передається Обдаровуваному,
розташоване на земельній ділянці
площею 1,1146 га, яка знаходиться в
користуванні Дарувальника згідно
Договору оренди землі, посвідченого
30.01.2006 р. приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу і
зареєстрованого в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі від 13.03.2006 р. за № .

17.11.2009 р. право власності на будівлі та
споруди, розміщені за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстроване КП «Дніпропетровське
МБТІ» ДОР в електронному реєстрі прав
власності на нерухоме майно за ОСОБА_3
(а. с.19 на зв.)

08.09.2009 р. ОСОБА_2 звернулась до
Дніпропетровської міськради з заявою
про розірвання договору оренди землі
від 30.01.2006 р. щодо земельної ділянки,
розташованої за адресою:
м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1, у зв'язку із
повним відчуженням будівель і споруд,
що знаходяться на цій ділянці (а. с.21).

18.05.2011 р. рішенням Дніпропетровської
міської ради VI скликання № 252/11
земельна ділянка площею 1,1146 га
(кадастровий номер :02:112:0064),
розташована по АДРЕСА_1, вилучена у
ОСОБА_2 та зарахована до земель міста,
вищевказане рішення Дніпропетровської
міської ради від 30.11.2005 р. №257/31 і
Договір оренди від 30.01.2006 р. визнано
такими, що втратили чинність, а право
громадянки ОСОБА_2 на землю - таким, що
припинилось (а. с.22).

Також даним рішенням № 252/11 від 18.05.2011 р.
визначено, що організація виконання
робіт з внесення необхідних змін до
земельно-кадастрової документації в
установленому чинним законодавством
порядку доручається відповідним
установам, а контроль за виконанням
цього рішення покладається на постійну
комісію міської ради з питань
архітектури, містобудування та
земельних відносин і на виконавчий
комітет міської ради.

17.05.2012 р. ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровської міськради з заявою
про надання йому у користування
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1, на якій знаходяться придбані
ним будівлі (а. с.23).

Доказів прийняття Дніпропетровською
міськрадою будь-якого рішення по
вказаній заяві ОСОБА_3 матеріали справи
не містять.

21.03.2013 р. ОСОБА_2 отримано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська форми «Ф» від 07.02.2013
р. № , яким позивачу визначено
грошове зобов'язання з орендної плати
за землю з фізичних осіб у сумі 212 195,62
грн. (а. с.10-11).

Згідно розрахунку орендної плати
податкового органу до вищевказаного
податкового повідомлення-рішення
орендна плата нарахована ОСОБА_2 до
сплати за 2013 рік (а.с.53).

ОСОБА_2, вважаючи визначення
грошового зобов'язання з орендної
плати за землю з фізичних осіб у сумі 212
195,62 грн. за податковим
повідомленням-рішенням від 07.02.2013 р. №
, безпідставним, звернулась з
даним позовом до адміністративного
суду.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська не підлягає
задоволенню з таких підстав:

Згідно з положеннями Закону України
«Про плату за землю» від 03.07.92 р. № 2535-XII
(чинного на момент укладення Договору
оренди від 30.01.2006 р.) об'єктом плати за
землю є земельна ділянка, яка перебуває
у власності або користуванні, у тому
числі на умовах оренди. Суб'єктом плати
за землю (платником) є власник землі і
землекористувач, у тому числі орендар,
тобто безпосередньо ті юридичні або
фізичні особи, яким земля передана у
власність або надана в користування, у
тому числі на умовах оренди.

З 01.01.2011 р. набрав чинності Податковий
кодекс України.

Так, згідно п.288.1 ст.288 ПК України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про оренду землі" від 06.10.98 р. № 161-XIV
орендою землі є засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Статтею 21 вказаного Закону
встановлено, що орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди.

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки (п.288.2 ст.288 ПК
України).

Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 ПК
України).

Пункт 290.1 ст. 290 ПК України передбачає,
що плата за землю зараховується до
відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю.

При цьому, абзацом 2 п.288.1 ст.288 ПК
України саме на органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, покладено обов'язок до 1
лютого подавати контролюючому органу
за місцезнаходженням земельної
ділянки переліки орендарів, з якими
укладено договори оренди землі на
поточний рік, та інформувати
відповідний контролюючий орган про
укладення нових, внесення змін до
існуючих договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

При цьому, за приписами п.41.1. ст.41
ПК України контролюючими органами є
органи доходів і зборів - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

За доводами скаржника у випадку,
якщо орендарі земель державної і
комунальної власності, які відчужили
право власності на житлові будинки,
будівлі або споруди, розміщені на
орендованих земельних та не повернули
орендодавцю у встановленому порядку
зазначені земельні ділянки, такі
орендарі і є платниками орендної плати
за землю до бюджету на підставі
укладених договорів землі до моменту
втрати чинності таких договорів.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
спрощення порядку набуття прав на
землю» від 05.11.2009 р. № 1702-VI були внесені
зміни до ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК
України та ст.31 Закону України "Про
оренду землі", зі змісту яких
вбачається, що до особи, яка набула
право власності на житловий будинок
(крім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача) і договір оренди
землі у такому разі припиняється.

За приписами ч.1 ст.34 Закону України "Про
оренду землі" у разі припинення або
розірвання договору оренди землі
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку на
умовах, визначених договором. Орендар
не має права утримувати земельну
ділянку для задоволення своїх вимог до
орендодавця.

Отже, правочини, що тягнуть перехід
права власності на об'єкт нерухомості,
водночас є підставою для переходу
права на землю і оформлення такого
права здійснюється у встановленому
законом порядку, тобто перехід права
власності на будівлі та споруди,
розташовані на орендованій земельній
ділянці, до другої особи, є підставою
для розірвання договору та укладення
договору оренди з новим власником
будівель.

При цьому, Верховний суд України в
постанові від 24.12.2010 р. у справі за
позовом ТОВ «Європа-вікно» до
Калуської ОДПІ Івано-Франківської
області про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення
дійшов висновку, що аналіз зазначених
норм права дає підстави вважати, що з
моменту набуття права власності на
жилий будинок (будівлю або споруду) у
набувача виникає право (власності чи
користування) на земельну ділянку, на
якій знаходиться цей об'єкт, а з ним і
обов'язок сплачувати земельний податок
чи орендну плату.

Також в даній постанові ВСУ
зазначено, що «…Залишаючи в силі
рішення суду першої інстанції про
задоволення позову, касаційний суд
виходив із того, що право власності чи
право користування земельною ділянкою
виникає лише після державної
реєстрації документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, а
також державної реєстрації договору
оренди.

Цей висновок є наслідком порушення
правил застосування норм права:
перевагу було надано положенням Закону
№ 2535-ХП та ЗК (статті 125, 126), які
регулюють випадки набуття права
власності чи права користування на
земельну ділянку, як окремий об'єкт та
які щодо спірних відносин є загальними.
У той же час перевагу мають спеціальні
норми, що регулюють випадки набуття
права власності на землю чи ; права
користування нею внаслідок придбання
споруди, розміщеної на земельній
ділянці, за наведених обставин, стаття
120 ЗК та стаття 377 Цивільного кодексу
України».

Разом з тим, пунктом 287.1 статті 287 ПК
України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

У разі припинення права
власності або права користування
земельною ділянкою плата за землю
сплачується за фактичний період
перебування землі у власності або
користуванні у поточному році.

З вищевказаного рішення
Дніпропетровської міської ради VI
скликання № 252/11 18.05.2011 р. вбачається, що
земельна ділянка по АДРЕСА_1 у
м.Дніпропетровську вилучена у ОСОБА_2
та зарахована до земель міста, договір
оренди від 30.01.2006 р. визнано такими, що
втратив чинність, а право громадянки
ОСОБА_2 на землю - таким, що припинилось
(а. с.22).

Доказів скасування вказаного
міськради у передбаченому чинним
законодавством порядку матеріали
справи не містять.

Проте, всупереч вимог ч.1 ст.71 КАС
України відповідачем не доведено того,
що ОСОБА_4 була користувачем земельної
ділянки по АДРЕСА_1 у
м.Дніпропетровську впродовж 2013 року.

Таким чином, безпідставним є
визначення ОСОБА_2 грошового
зобов'язання з орендної плати за землю
з фізичних осіб у сумі 212 195,62 грн. за 2013
рік згідно податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська форми «Ф» від 07.02.2013
р. № .

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів дійшла висновку про
правомірність задоволення позовних
вимог про визнання протиправним і
скасування спірного податкового
повідомлення-рішення відповідача.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205,
ст.206 КАС України, суд , -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2014 р. у справі № 804/14399/13-а залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2014р. у справі № 804/14399/13-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко