Справа № 2а/2470/592/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/71832/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Сіроша М.В., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2011
року

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року

у справі № 2а/2470/592/11

за позовом ОСОБА_1

до начальника Державної податкової
інспекції у Кельменецькому районі
Чернівецької області Юзви Ю. М.

про визнання протиправними дій та
скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до
суду з позовом до начальника Державної
податкової інспекції у Кельменецькому
районі Чернівецької області Юзви Ю. М.
(далі - відповідач) про визнання
протиправними дій начальника ДПІ у
Кельменецькому районі Чернівецької
області щодо визнання наказу № 46 від 03
березня 2010 року про проведення виїзної
перевірки приватного підприємця
ОСОБА_1; скасування наказу начальника
ДПІ у Кельменецькому районі
Чернівецької області щодо визнання
наказу № 46 від 03 березня 2010 року про
проведення виїзної перевірки
приватного підприємця ОСОБА_1; визнання
протиправними дій начальника ДПІ у
Кельменецькому районі Чернівецької
області щодо видання направлення № 00037
від 03 березня 2010 року про проведення
позапланової виїзної перевірки
приватного підприємця ОСОБА_1;
скасування направлення № 00037 від 03
березня 2010 року про проведення
позапланової виїзної перевірки
приватного підприємця ОСОБА_1, виданого
начальником ДПІ у Кельменецькому
районі Чернівецької області.

Справа неодноразово розглядалась
різними судовими інстанціями.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 14
квітня 2011 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2011
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 серпня 2011 року, та прийняти нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

24 лютого 2010 року начальником
відділення СУ УМВС України в
Чернівецькій області при розгляді
матеріалів кримінальної справи №Л-099038
винесено постанову про проведення
позапланової перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
щодо своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
та зборів (обов'язкових платежів) в
період з 28 жовтня 2008 року по 31 грудня 2009
року (арк. справи 77).

На підставі вказаної постанови
слідчого, 03 березня 2010 року начальником
ДПІ у Кельменецькому районі
Чернівецької області був винесений
наказ №46 про проведення в період з 03
березня 2010 року по 05 березня 2010 року
позапланової виїзної документальної
перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання
вимог податкового законодавства (арк.
справи 63).

На підставі зазначеного наказу
відповідачем 03 березня 2010 року було
видане направлення №00037 на проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 працівниками ДПІ у
Кельменецькому районі Чернівецької
області - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В період з 03 березня 2010 року по 05
березня 2010 року працівниками ДПІ у
Кельменецькому районі Чернівецької
області була проведена позапланова
виїзна перевірка дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 за
період з 29 жовтня 2008 року по 31 грудня 2009
року, за результатами якої був
складений акт №3/17-/НОМЕР_1 від 05 березня
2010 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідач правомірно та
обґрунтовано видав оспорювані наказ та
направлення на проведення
позапланової перевірки господарської
діяльності позивача, оскільки
постанова слідчого від 24 лютого 2010 року
набрала законної сили та не скасована,
що сторонами не заперечувалось, а отже
вона є обов'язковою до виконання всіма
підприємствами, установами і
організаціями, посадовими особами і
громадянами.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9 статті 10
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
державні податкові інспекції в
районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонні та
об'єднані державні податкові інспекції
виконують такі функції, зокрема:
здійснюють контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів); проводять перевірки фактів
приховування і заниження сум податків
та зборів (обов'язкових платежів) у
порядку, встановленому цим Законом та
іншими законами України; за дорученням
спеціальних підрозділів по боротьбі з
організованою злочинністю проводять
перевірки своєчасності подання та
достовірності документів, пов'язаних з
обчисленням і сплатою податків, інших
платежів в порядку, встановленому
законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 11
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
документальні невиїзні перевірки (на
підставі поданих податкових
декларацій, звітів та інших документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податків та зборів (обов'язкових
платежів) незалежно від способу їх
подачі), а також планові та позапланові
виїзні перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), додержання валютного
законодавства юридичними особами, їх
філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами, що не
мають статусу юридичної особи, а також
фізичними особами, які мають статус
суб'єктів підприємницької діяльності
чи не мають такого статусу, на яких
згідно із законами України покладено
обов'язок утримувати та/або сплачувати
податки і збори (обов'язкові платежі),
крім Національного банку України та
його установ (далі - платники податків).

Підстави та порядок проведення
органами державної податкової служби
планових і позапланових виїзних
перевірок своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
та зборів (обов'язкових платежів)
визначені у статті 111 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин).

Разом з цим, підстави для проведення
таких перевірок, окрім спеціального
Закону, яким передбачено порядок
проведення органами державної
податкової служби планових і
позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), можуть
визначатися й іншими законами.

Відповідно до частини 5 статті 114
Кримінально-процесуального кодексу
України (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) постанови
слідчого, винесені відповідно до
закону в кримінальній справі, яка
перебуває в його провадженні, є
обов'язковими для виконання всіма
підприємствами, установами і
організаціями, посадовими особами і
громадянами.

Вимоги цієї норми поширюються на всі
без виключення підприємства, установи,
організації, їх посадових осіб, в тому
числі державні установи і організації,
що здійснюють функції органів
виконавчої влади.

З огляду на те, що наказ № 46 від 03
березня 2010 року про призначення
позапланової виїзної перевірки
позивача, за результатами якої
складено акт від 05 березня 2010 року
№3/17/НОМЕР_1, був виданий начальником
ДПІ у Кельменецькому районі
Чернівецької області на підставі
постанови слідчого у кримінальній
справі, суди попередніх інстанцій
дійшли обґрунтованого висновку, що на
таку перевірку не поширюються вимоги
статті 111 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) щодо визначених у ній
підстав проведення органами державної
податкової служби планових і
позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до частини 1 статті 112 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) посадові
особи органу державної податкової
служби вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної
перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими
законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку: 1)
направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва
органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата
закінчення перевірки, посади, звання та
прізвища посадових осіб органу
державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Направлення
на перевірку є дійсним за умови
наявності підпису керівника органу
державної податкової служби,
скріпленого печаткою органу державної
податкової служби; 2) копії наказу
керівника податкового органу про
проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються
підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та
дата закінчення.

Частиною 2 статті 112 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) встановлено, що
ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням
вимог, встановлених частиною першою
цієї статті, є підставою для
недопущення посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки.

Аналіз положень статей 11, 111, 112 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) дає
підстави для висновку, що направлення
на проведення перевірки видається на
підставі наказу на призначення
перевірки, який є рішенням суб'єкта
владних повноважень, яке спрямованим
на регулювання відносин, що виникають
між платником податків і контролюючим
органом, щодо реалізації завдань та
повноважень органу державної
податкової служби, покладених на нього
цим Законом.

Разом з цим, порушення податковим
органом вимог, встановлених частиною 1
статті 112 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин), є підставою для
недопущення посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення планової виїзної перевірки.

Таким чином, платник податків, який
вважає порушеним порядок та підстави
для призначення податковим органом
перевірки щодо нього, має захищати свої
права шляхом не допуску посадових осіб
податкового органу до такої перевірки.

Об'єктом захисту в адміністративному
судочинстві є порушені суб'єктом
владних повноважень права, свободи та
інтереси фізичних та юридичних осіб.

У Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004
Конституційний Суд України
розтлумачив, що поняття «охоронюваний
законом інтерес», що вживається в
частині 1 статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
«права», треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

З огляду на викладене, колегія суддів
вказує, що позовні вимоги про визнання
дій органу державної податкової служби
щодо видання направлення на перевірку,
скасування такого направлення є
безпідставними, оскільки суперечать
положенням статей 111, 112 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин), якими ДПІ
у Кельменецькому районі Чернівецької
області надані такі повноваження.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Чернівецького
окружного адміністративного суду від 14
квітня 2011 року та ухвала Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 серпня 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2011
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ М.В. Сірош

_____________________ Т.М. Шипуліна