Справа № 826/6406/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6406/14
Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Межевича
М.В.,

при секретарі:
Бєліцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі міста Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.06.2014 року у
справі за позовом Споживчого
товариства «Госпромторг» до
управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі міста Києва про
визнання протиправною та скасування
вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Споживче товариство «Госпромторг»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Дарницькому районі міста
Києва про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу №
ЮЮ-1010-У від 23.01.2014 р.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26.06.2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, УПФУ в Дарницькому
районі міста Києва подало апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконне, на його
думку, судове рішення та постановити
нове про відмову в позові у повному
обсязі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання позивач та відповідач в
судове засідання не з'явились,
фіксування звукозаписувальним засобом
при розгляді справи не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
січня 2014 року відповідачем Управлінням
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м. Києва було прийнято (складено)
вимогу про сплату боргу, в якій
зазначено, що станом на 23 січня 2014 року
за позивачем Споживчим товариством
«Госппромторг» обліковується
заборгованість зі сплати страхових
внесків, штрафів (фінансових санкцій)
всього в сумі 2 899,92 грн., в т.ч.: недоїмка
-0,00 грн., фінансові санкції (штрафи) - 2
119,98 грн., пеня - 779,94 грн., зважаючи на що -
позивач зобов'язаний сплатити таку
заборгованість в десятиденний строк з
дня одержання вимоги про сплату боргу.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції прийшов до висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком з огляду на наступне.

Прострочена заборгованість зі сплати
страхових внесків у позивача перед
відповідачем на дату прийняття
оскаржуваної вимоги про сплату боргу
була відсутня (зазначеного не було
допустимими доказами спростовано
відповідачем);

в оскаржуваній вимозі про сплату боргу
йдеться про сплату недоїмки зі
страхових внесків, в той час, як в
тексті самої вимоги (пункт 1) прямо
зазначено, що борг зі сплати
страхових внесків (недоїмка) взагалі
відсутній.

Крім того, в тексті оскаржуваної вимоги
про сплату боргу відсутні будь-які
відомості про те, коли і за який звітний
період у позивача виникла недоїмка
(заборгованість із сплати страхових
внесків), проте виходячи з вимог абзацу
шостого пункту 8.2 Інструкції № 21-1 слід
вважати, що вимога сформована на суму
боргу зі сплати страхових внесків, який
мав виникнути у позивача за підсумками
звітного базового періоду на дату
формування вимоги (тобто за грудень 2013
року), однак з 1 січня 2011 року відповідно
до Закону України № 2464- VI від 8 липня 2010
року, замість страхових внесків
введено єдиний соціальний внесок.

З урахуванням наведеного випливає
висновок, що борг зі сплати страхових
внесків не міг виникнути у позивача за
грудень 2013 року, оскільки такий вид
платежів чинним законодавством на дату
формування вимоги не був передбачений.

Посилання відповідача (рішення про
результати розгляду скарги від 24
лютого 2014 року) на те, що оскаржувана
вимога про сплату боргу включає в себе
заборгованість по фінансовій санкції
та пені згідно з рішенням відповідача
від 18 вересня 2013 року № 3345, на думку
суду, є також безпідставним, оскільки:

- сума оскаржуваної вимоги про сплату
боргу - 2 899,92 грн. не відповідає сумі
рішення відповідача № 3345 від 18 вересня
2013 року про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду - 3 330,39 грн.;

- в тексті оскаржуваної вимоги про
стягнення боргу (рядок «відповідно до
ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та на підставі картки
особового рахунку платника, рішень №__
від УПФУ в Дарницькому районі м. Києва)
взагалі відсутнє будь-яке посилання на
рішення № 3345, як підставу для прийняття
оскаржуваної вимоги.

Крім того, простроченої заборгованості
із сплати страхових внесків за період з
20.04.2005 р. по 03.04.2007 р., на яку посилається
відповідач у рішенні № 3345, у позивача
не обліковувалося, що підтверджується
зведеною таблицею про сплату
(перерахування страхових внесків за
березень - листопад 2005 року та грудень
2006 - лютий 2007 року.

В матеріалах справи також наявний Акт
перевірки позивача № 288 від 29.05.2006 р., в
якому відсутній борг по страхових
внесках за період з 2001 р. по 2006 р., а
також в матеріалах справи наявні
платіжні доручення, що підтверджують
оплату позивачем внесків до Пенсійного
фонду у вказаному періоді, проте як
стосовно суми боргу на якій наголошує
відповідач у розмірі 2 899,92 грн., та на
яку було виписано оскаржувану в даній
справі вимогу, відповідачем не було
допустимими доказами по справі
доведено за який саме період така сума
заборгованості виникла та на підставі
чого.

Також, як підтверджується наявними
матеріалами справи, відповідачем під
час розгляду заяви позивача від 14
лютого 2014 року про узгодження вимоги
про сплату боргу, були порушені вимоги
щодо дотримання строків її розгляду.

Так, відповідно до пункту 6.8 Порядку
ведення органами Пенсійного фонду
України обліку надходження сум
платежів, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
27 вересня 2010 року № 21-2, у разі, якщо
вмотивоване рішення територіального
органу Пенсійного фонду України за
заявою страхувальника про узгодження
вимоги про сплату недоїмки не
надсилається протягом строку,
встановленого для розгляду заяви, така
заява вважається повністю задоволеною
на користь скаржника з дня, наступного
за останнім днем зазначеного строку.

Як підтверджується наявними у справі
доказами, вказана заява позивача про
узгодження вимоги про сплату боргу
була отримана відповідачем 17 лютого 2014
року, а отже відповідач повинен був
розглянути таку заяву про узгодження
вимоги про сплату боргу і надати
відповідь позивачу до 20 лютого 2014
включно.

Проте фактично відповідач розглянув
вказану заяву позивача лише 24 лютого 2014
року, та надіслав рішення про
результати розгляду скарги фактично
лише 27 лютого 2014 року, тобто, прийняв
його з порушенням встановлених законом
строків.

За таких обставин, заява про узгодження
вимоги про сплату боргу вважається
повністю задоволеною на користь
страхувальника.

Наведеного вище також не було жодними
допустимими доказами по справі
спростовано відповідачем.

В даному випадку, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не довів суду
правомірності прийняття ним
оскаржуваної вимоги про сплату боргу №
ЮЮ-1010-У від 23.01.2014 р.

Натомість позивач надав суду
обґрунтовані пояснення та допустимі
докази на їх підтвердження, щодо
необґрунтованості та протиправності
винесення відповідачем оскаржуваної
вимоги про сплату боргу № ЮЮ-1010-У від
23.01.2014 р.

Підсумовуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому вони не заслуговують на
увагу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі міста Києва -
відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.06.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

М.В. Межевич

Повний текст ухвали виготовлено 14.11.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Межевич М.В.