Справа № 1326/1209/12 2а/465/142/13
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 9588/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Франківського районного
суду м.Львова від 16 травня 2013 року по
справі за позовом заступника
начальника Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області до Головного управління
юстиції у Львівській області,
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
протиправними дій державного
виконавця, скасування постанови,-

В С Т А Н О В
И Л А:

16.01.2012р. позивач звернувся до суду з
позовом до Головного управління
юстиції у Львівській області, відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, в якому просив визнати
протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження та
скасування постанови від 20 грудня 2011
року ВП №30432201 про відкриття
виконавчого провадження.

Позовні вимоги мотивує тим, що 31 жовтня
2012 року головне управління Пенсійного
фонду України у Львівській області
отримало постанову ВП №30432201 від 20
грудня 2011 року відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про відкриття виконавчого
провадження, щодо примусового
виконання виконавчого листа №2а-29/10,
виданого Франківським районним судом
м.Львова 12.12.2011 року про зобов'язання
головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області провести
ОСОБА_1. перерахунок та виплату пенсії
за період з 05 червня 2007 року з
урахуванням додаткової пенсії у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ч.1 ст.50 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Головне Управління Пенсійного фонду
України у Львівській області, як
юридична особа є територіальним
органом центрального органу
виконавчої влади Пенсійного фонду
України, а не територіальним
підрозділом центрального органу
виконавчої влади. Вважає, що виконавче
провадження щодо примусового
виконання виконавчого листа №2а-29/10 не
підвідомче підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області. Таким чином, державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття провадження з порушенням
норм чинного законодавства.

Постановою Франківського районного
суду м.Львова від 16 травня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області оскаржило
дану постанову з підстав порушення
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду суперечать
матеріалам справи.

В обґрунтування вимог посилається на
те, що згідно із ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі листи, що видаються судами.

Вважає, що виконавче провадження
відкрите з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, у виконавчому документі
відсутні дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано
виконавчий документ, індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
ідентифікаційний код боржника.

У разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження - п.6 ч.1 ст.26
Закону.

Згідно із ст.20 Закону виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. Якщо боржник є юридичною особою,
то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, які
можуть вчиняти виконавчі дії з
виконання рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Відповідно до п.3.2.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій, яка
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 №74/5 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 15.12.1999 за № 865/4158 (далі
Інструкція-74/5) виконавчі дії
проводяться державним виконавцем
відповідного органу державної
виконавчої служби, який розташований:
за місцем проживання, роботи боржника -
фізичної особи або за
місцезнаходженням його майна; за
місцезнаходженням постійно діючого
керівного органу або майна боржника -
юридичної особи; за місцем здійснення
певних дій, які зобов'язаний вчинити
боржник за відповідним рішенням суду
або іншого органу (посадової особи).

Відповідно до ст.21 Закону на відділ
примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими: боржниками
є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи районні державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи; за якими сума
зобов'язання становить від трьох до
десяти мільйонів гривень або
еквівалента сума в іноземній валюті.

Відповідно до Положення про головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
ПФУ від 27.06.2002 №11-2 (в редакції постанови
правління ПФУ від 25.02.2008 №5-5) зі змінами,
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
разом з управліннями Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах утворюють систему
територіальних органів Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади.

При цьому, ні в даному Положенні, ні в
інших нормативних документах не
визначено, що головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області є територіальним підрозділом
центрального органу державної влади,
як визначено в ст.21 Закону.

Головне управління ПФУ у Львівській
області, як юридична особа є
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади Пенсійного
фонду України, а не територіальним
підрозділом центрального органу
виконавчої влади, як визначає ст.21
Закону.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника позивача, яка підтримала
апеляційну скаргу, розглянувши та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи,
постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області від 20.12.2011 року відкрито
виконавче провадження ВП №30432201.
Підставою для відкриття даного
провадження був виконавчий лист
№2а-29/10, виданий 12.12.2011 р. Франківським
районним судом м.Львова; стягувачем у
даній справі є ОСОБА_1, а боржником -
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що дії
державного виконавця є правомірними,
оскільки останній діяв у межах своїх
повноважень та відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в ст.17 цього
Закону.

Ст.21 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено
підвідомчість виконавчих проваджень, а
саме: на відділ примусового виконання
рішень управлінь державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими: 1)
боржниками є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи районні державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи; 2) сума зобов'язання
становить від трьох до десяти
мільйонів гривень або еквівалентну
суму в іноземній валюті.

Таким чином, саме на відділ примусового
виконання рішень управлінь державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції покладається
виконання рішень, за якими боржниками
є, зокрема територіальні підрозділи
центральних органів державної влади, а
також інші територіальні підрозділи
органів державної влади.

Відповідно до п.1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 жовтня 2007 року №1261 Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра праці та соціальної політики.
У п. 15 Передбачено, що Пенсійний фонд
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, м.м. Києві та
Севастополі, управління в районах,
містах і районах у містах.

Згідно з п.1.1 Положення про головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України від 27 червня
2002 року № 11-2 (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25 лютого 2008 року № 5-5) головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
Управління) утворюють систему органів
Пенсійного фонду України (далі - Фонд),
який є центральним органом виконавчої
влади.

Таким чином, Головне Управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області є територіальним підрозділом
центрального органу виконавчої влади,
а тому виконання рішень, за яким
боржником є зазначене Управління у
відповідності до вимог ст.21 Закону
України "Про виконавче провадження"
підвідомче саме підрозділу
примусового виконання рішень відділів
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Львівської області.

Тобто, державний виконавець виніс
оскаржувану постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №30432201 від 20
грудня 2011 року з дотриманням вимог ч.2
ст.21 Закону України "Про виконавче
провадження".

Дане стверджується і судовою практикою
Вищого адміністративного суду України
у справі №К/800/32582/14.

Щодо покликань апелянта на
невідповідність виконавчого листа
вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», колегія суддів
зазначає, що наведених у виконавчому
листі відомостей достатньо для
встановлення номеру та дати винесення
постанови, на виконання якої видано
виконавчий документ, відсутність
індивідуального ідентифікаційного
номеру стягувача та ідентифікаційного
коду боржника у виконавчому документі
не порушують права позивача, як сторони
у виконавчому провадженні.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області - залишити без
задоволення, а постанову Франківського
районного суду м.Львова від 16 травня 2013
року по справі №1326/1209/2012- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст.160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 14.11.2014р.