Справа № 804/15212/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Єфанової О.В. , розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративний позов Криворізької
північної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Релігійної громади святих мученець
Віри, Надії, Любові та матері їх Софії
про припинення юридичної особи , -
Криворізька північна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
із адміністративним позовом до
Релігійної громади святих мучениць
Віри, Надії, Любові та матері їх Софії з
позовними вимогами про припинення
Відповідно до ст.183-2 КАС України позов
прийнято до розгляду в скороченому
провадженні та ухвалою суду
відповідачу запропоновано у 10-тиденний
строк з дня отримання ухвали про
відкриття надати до суду заперечення
на позов або заяву про визнання позову.
Відповідач у встановлений судом строк
не надав до суду ні заперечень на позов,
ні заяви про визнання позову, про
відкриття провадження у цій справі та
розгляд її у скороченому провадженні
повідомлений належним чином,
відповідно до вимог ст. 35 КАС України,
за адресою вказаною в довідці з ЄДРПОУ.
Пунктом 3 ч.1 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо припинення за зверненням
суб'єкта владних повноважень юридичних
осіб чи фізичних осіб-підприємців у
випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.
Згідно до п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.
Позов обґрунтований тим, що відповідач
порушує вимоги діючого законодавства,
а саме не подає податкових декларацій
до Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області більше
одного року, при цьому не має
заборгованості перед бюджетом.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку що позовна заява
підлягає задоволенню, з наступних
Релігійна громада святих мучениць
Віри, Надії, Любові та матері їх Софії
зареєстрована як юридична особа 28.12.1999
року Виконавчим комітетом
Криворізької міської ради, відомості
про реєстрацію в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 11.08.2014 року
не знайдено, що підтверджується
довідкою державного реєстратора
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області..
Отже матеріали справи свідчать, що
Релігійна громада святих мучениць
Віри, Надії, Любові та матері їх Софії
не є суб'єктом підприємницької
діяльності, а є релігійною
Відповідач перебуває на обліку в
Криворізькій північній об'єднаній
державній податковій інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області з 2000 року, що підтверджено
довідкою позивача від 14.08.2014 року №
податкового боргу не має, з 2000 року
податкову звітність не надає до
Криворізької північної ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
Крім того, Криворізькою північною
об'єднаною державною податковою
інспекцією ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області було
проведено перевірку Релігійної
громади святих мучениць Віри, Надії,
Любові та матері їх Софії за місцем
знаходження юридичної особи: м. Кривий
Ріг, вул..Короленко б.30. Цією перевіркою
було встановлено, що організація за
вказаною адресою відсутня, про що було
складено акт бн від 14.08.2014р..
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
свободу совісті та релігійні
організації" (далі - Закон N 987-XII),
релігійні організації в Україні
утворюються з метою задоволення
релігійних потреб громадян
сповідувати і поширювати віру і діють
відповідно до своєї ієрархічної та
інституційної структури, обирають,
призначають і замінюють персонал
згідно із своїми статутами
Релігійними організаціями в Україні є
релігійні громади, управління і центри,
монастирі, релігійні братства,
місіонерські товариства (місії),
духовні навчальні заклади, а також
об'єднання, що складаються з
вищезазначених релігійних
організацій. Релігійні об'єднання
представляються своїми центрами
Згідно із частиною 1 статті 3 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", дія цього Закону
поширюється на державну реєстрацію
всіх юридичних осіб незалежно від
організаційно-правової форми, форми
власності та підпорядкування, а також
фізичних осіб - підприємців.
У той же час частиною 2 статті 3
вищезгаданого Закону визначено, що
законом можуть бути встановлені
особливості державної реєстрації
об'єднань громадян (у тому числі
професійних спілок), благодійних
організацій, політичних партій,
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, асоціацій
органів місцевого самоврядування,
банків, торгово-промислових палат,
фінансових установ (у тому числі
кредитних спілок), бірж, а також інших
установ та організацій.
Згідно зі ст. 13 Закону N 987-XII, релігійна
організація визнається юридичною
особою з моменту реєстрації її статуту
(положення). Як юридична особа
користується правами і несе обов'язки
відповідно до чинного законодавства і
свого статуту (положення).
Статтею 14 Закону України "Про свободу
совісті та релігійні організації"
передбачена реєстрація статутів
(положень) релігійних організацій,
відповідно до якої для одержання
релігійною громадою правоздатності
юридичної особи громадяни в кількості
не менше десяти чоловік, які утворили
її і досягли 18-річного віку, подають
заяву та статут (положення) на
реєстрацію до обласної, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій, а у Республіці Крим - до
Уряду Республіки Крим.
Релігійні центри, управління,
монастирі, релігійні братства, місії та
духовні навчальні заклади подають на
реєстрацію статут (положення) до
державного органу України у справах
Орган, який здійснює реєстрацію, в
місячний термін розглядає заяву,
статут (положення) релігійної
організації, приймає відповідне
рішення і не пізніш як у десятиденний
термін письмово повідомляє про нього
заявникам.

Закон України "Про свободу совісті та
релігійні організації" є спеціальним
законом, який регулює порядок
створення діяльності, припинення
діяльності релігійних організацій, їх
права та обов'язки, відповідальність за
порушення встановлених для цих
організацій норм та правил.

Згідно із ст. 16 Закону України "Про
свободу совісті та релігійні
організації", діяльність релігійної
організації може бути припинено у
зв'язку з її реорганізацією (поділом,
злиттям, приєднанням) або ліквідацією.

Реорганізація або ліквідація
релігійної організації здійснюється
відповідно до її власних настанов.
Реєстрація статутів (положень)
новоутворених після реорганізації
релігійних організацій здійснюється в
порядку, встановленому статтею 14 цього
Закону.

У разі порушення релігійною
організацією, що є юридичною особою,
положень цього Закону та інших
законодавчих актів України її
діяльність може бути припинено також
за рішенням суду.

У судовому порядку діяльність
релігійної організації припиняється
лише у випадках:

1) вчинення релігійною організацією
дій, недопустимість яких передбачена
статтями 3, 5 і 17 цього Закону;

2) поєднання обрядової чи
проповідницької діяльності релігійної
організації з посяганнями на життя,
здоров'я, свободу і гідність особи;

3) систематичного порушення релігійною
організацією встановленого
законодавством порядку проведення
публічних релігійних заходів
(богослужінь, обрядів, церемоній,
походів тощо);

4) спонукання громадян до невиконання
своїх конституційних обов'язків або
дій, які супроводжуються грубими
порушеннями громадського порядку чи
посяганням на права і майно державних,
громадських або релігійних
організацій.

Суд розглядає справу про припинення
діяльності релігійної організації
порядком позовного провадження,
передбаченого Цивільним
процесуальним кодексом України, за
заявою органу, уповноваженого
здійснювати реєстрацію статуту
конкретної релігійної організації, або
прокурора.

Таким чином, спеціальним Законом
передбачено припинення діяльності
релігійної організації, як спеціальна
санкція, за порушення норм Закону
України "Про свободу совісті та
релігійні організації", яка, до того ж,
має застосовуватися судом за поданням
чітко визначеного кола осіб - органу,
уповноваженого здійснювати реєстрацію
статуту конкретної релігійної
організації або прокурора.

Згідно ст. 14 цього Закону реєструючим
органом релігійної організації є
державний орган України у справах
релігій.

Згідно п. 17 ст. 11 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
органи державної податкової служби в
установленому законом порядку мають
право звертатись до суду з заявою
(позовною заявою) про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності.

Статтею 38 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" встановлено, що
підставами для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, зокрема є:

- визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації через
порушення закону, допущені при
створенні юридичної особи, які не можна
усунути;

- провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;

- невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону;

- неподання протягом року органам
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону;

- наявність в Єдиному державному
реєстрі запису про відсутність
юридичної особи за вказаним її
місцезнаходженням.

Таким чином, п.17 статі 11 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні", яким органам державної
податкової служби в установленому
законом порядку надано право
звертатись до суду з заявою (позовною
заявою) про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності, не можна розповсюдити на
релігійну організацію, тому позовні
вимоги Державної податкової інспекції
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про безпідставність вимог
позовної заяви, оскільки в силу
приписів ст.16 Закону України "Про
свободу совісті та релігійні
організації" ініціатором припинення
релігійної організації може бути лише
орган, уповноважений здійснювати
реєстрацію статуту конкретної
релігійної організації або прокурор,
крім того, зазначена релігійна громада
не є суб'єктом підприємницької
діяльності, отже до неї не можуть бути
застосовані визначені Законом України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
процедури припинення діяльності.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1
ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії постанови апеляційної скарги, з
подачею її копії відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі. Постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя О.В. Єфанова