Справа № 815/4643/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4643/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року

09год.30хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний
позов ОСОБА_1, в якому позивачка просить
суд скасувати податкове
повідомлення-рішення від 23.06.2014 року
№7241-15 Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області.

В обґрунтування своєї позиції вказує,
що на адресу ОСОБА_1 від ДПІ у
Київському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області надійшло
податкове повідомлення - рішення №7241-15
від 23.06.2014 р., в якому визначено
податкове зобов'язання у сумі 8759,12 грн.,
на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.286.5 ст.286
Податкового кодексу України. Разом з
тим, нарахування інспектором
податкового зобов'язання на суму 8759, 12
грн. було зроблено не у спосіб, що
визначений чинним податковим
законодавством, та без визначення
розрахунку такого грошового
зобов'язання, без зазначення адреси
знаходження земельної ділянки, площі
земельної ділянки. Позивачку в
телефонному режимі було повідомлено,
що земельна ділянка, стосовно якої
сформоване оскаржуване рішення,
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При
цьому, за вказаною адресою позивачу на
праві спільної сумісної власності
належить нежитлове вбудоване
приміщення підвалу та першого поверху
№415 загальною площею 884кв.м., яке
розташоване в багатоквартирному
дванадцятиповерховому будинку. Крім
того, земельна ділянка за вказаною
адресою ніким з співвласників не
оформлювалася та балансоутримувачем
будинку є комунальне підприємство ЖКС
«Вузівський». У зв'язку з вказаним
податкове повідомлення - рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове
засідання 11.11.2014р. не з'явився, про дату,
час та місце судового розгляду справи
був повідомлений належним чином та
завчасно. До суду від відповідача 15.09.2014
року надійшли письмові заперечення
проти позову, в яких останній вважає
позовні вимоги ОСОБА_1
необґрунтованими та безпідставними. В
обґрунтування своєї позиції зазначив,
що ОСОБА_1 згідно договору дарування та
договору купівлі продажу є власником 1/3
частини нежитлового приміщення
підвалу та приміщення першого поверху
№415 за адресою АДРЕСА_1 площею 0, 029466 га,
перебуває на обліку в ДПІ у Київському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області як платник земельного
податку з фізичних осіб з 01.01.2013 року. На
2014 рік ОСОБА_1 нараховано земельного
податку в сумі 8759, 12 грн. та відповідно
податковим органом сформовано
податкове повідомлення-рішення №7241-15
від 23.06.2014 року. При цьому, з 2014 року
податкове повідомлення-рішення форми
«Ф» формується програмним
забезпеченням ІС «Податковий блок»
автоматично без зазначення адреси та
площі земельної ділянки. Сума
земельного податку розрахована
відповідної нормативної грошової
оцінки 1 кв.м. земельної ділянки в
розмірі 2972, 62 грн., визначеної згідно
довідки управління Держземагенства у
м. Одесі Одеської області та площі
земельної ділянки 294, 66 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З
урахуванням вказаних обставин
відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 11.11.2014р. судом на
обговорення було поставлено питання
про продовження розгляду справи в
порядку письмового провадження,
представник позивача не заперечував
проти продовження розгляду справи в
порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 23 червня 2014 року
ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області згідно з
п.п 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України було
прийнято податкове повідомлення -
рішення № 7241-15 від 23.06.2014 року, яким
ОСОБА_1 визначено суму податкового
зобов'язання з плати за землю, що
вноситься фізичними особами, у сумі
8759,12грн., яке одержано позивачкою
08.07.2014р.

Не погодившись з податковим
повідомлення-рішенням, ОСОБА_1
оскаржила його до суду.

Суд погоджується з правовою позицією
позивача з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Згідно ст.269, 270 ПК України, платниками
податку за землю є власники земельних
ділянок, земельних часток (паїв) та
землекористувачі; об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

Згідно п.287.1 ст. 287 ПК України власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сфері
земельних відносин та у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, щомісяця, але не
пізніше 10 числа наступного місяця, а
також за запитом відповідного органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Пунктом 286.5 ст. 286 Податкового кодексу
України визначено що нарахування
фізичним особам сум податку
проводиться органами державної
податкової служби, які видають
платникові до 1 липня поточного року
податкове повідомлення-рішення про
внесення податку за формою,
встановленою у порядку визначеному ст.
58 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, суму
земельного податку було визначено
позивачу як власниці нежитлового
приміщення підвалу та першого поверху
№ 415 загальною площею 0,029466 га.,
розташованого у багатоквартирному
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 58 ПК України, встановлено, що у
разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним контролюючим
органом.

Слід зазначити, що податковим органом
позивачу не надано відповідного
розрахунку до винесеного податкового
повідомлення рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 12.11.2010
року та договору дарування від 02.07.2009
року на праві спільної часткової
власності належать нежитлові
приміщення підвалу та першого поверху
№ 415 загальною площею 884 кв.м., які
розташовані в багатоквартирному
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи та з пояснень позивача, земельна
ділянка за вказаною вище адресою ніким
із співвласників у власність чи
користування не оформлювалась.
Багатоквартирний житловий будинок,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1
знаходиться на балансі ЖКС
"Вузівський". Між трьома співвласниками
(ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3)
вищезазначеного нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 та КП ЖКС "Вузівський" укладено
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій № 453 від 01.10.2012 року.

Згідно зі ст. 269 Податкового кодексу
України, платниками податку (плати за
землю) є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв), та
землекористувачі.

Власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою (п. 287.1
ст. 287 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.286.6 ст.286 Податкового
кодексу України, на земельну ділянку,
на якій розташована будівля, що
перебуває у спільній власності кількох
юридичних або фізичних осіб, податок
нараховується з урахуванням
прибудинкової території кожному з
таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо
будівля перебуває у спільній сумісній
власності кількох осіб, але не поділена
в натурі, або одній з таких
осіб-власників, визначеній за їх
згодою, якщо інше не встановлено судом;
2) пропорційно належній частці кожної
особи - якщо будівля перебуває у
спільній частковій власності; 3)
пропорційно належній частці кожної
особи - якщо будівля перебуває у
спільній сумісній власності і поділена
в натурі.

Згідно з п. 287.8 ст.287 Податкового
кодексу України встановлено, що
власник нежилого приміщення (його
частини) у багатоквартирному жилому
будинку сплачує до бюджету податок за
площі під такими приміщеннями (їх
частинами) з урахуванням пропорційної
частки прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Відповідно до п. 286.1 ст.286 цього
Кодексу, підставою для нарахування
земельного податку є дані державного
земельного кадастру. Відповідні органи
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів за запитом відповідного
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з частинами першою, другою
статті 42 Земельного кодексу України
земельні ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників.

В даному випадку багатоквартирний
будинок знаходиться на балансі ЖКС
"Вузівський"., з яким ОСОБА_1 разом із
іншими співвласниками укладено
договір від 01.10.2012 про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територіях.

З матеріалів справи суд вбачає, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесено на
підставі п.286.5 ст.286 ПК України, норми
якої взагалі не можуть бути
застосовані до ОСОБА_1 як співвласниці
нежитлових приміщень, оскільки п.286.5
ст.286 ПК України регулює порядок
обчислення плати за землю для фізичних
осіб-власників земельних ділянок.
Позивачка не є власницею земельної
ділянки будь-якої площі під
багатоквартирним будинком або
прибудинкової території.

Відповідачем не надано жодного доказу
на доведення того, що плата за землю за
оскарженим податковим
повідомленням-рішенням, нарахована
ОСОБА_1, розрахована за площі під
приміщеннями, що знаходяться у
спільній частковій власності трьох
фізичних осіб, з урахуванням
пропорційної частки прибудинкової
території.

В довідці №2931 від 22.02.2011р. про
нормативну грошову оцінку 1кв.м.
земельної ділянки, складеній на
підставі клопотання ФОП
ОСОБА_4,гр..ОСОБА_5, також відсутні
вихідні дані для визначення розміру
земельного податку за площі під
нежитловими приміщеннями
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1
згідно із п.287.8 ст.287 ПК України.

Розрахунок податку (плати за землю) до
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення не наданий ДПІ у
Київському районі м.Одеси також і на
вимогу суду з поясненнями, що податкове
повідомлення-рішення форми «Ф»
формується автоматично з 2014р.
програмним забезпеченням ІС
«Податковий блок», при цьому не
представлені докази того, що таке
нарахування проведено в автоматичному
режимі з урахуванням вимог п.287.8 ст.287 ПК
України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За встановлених обставин суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято з
недотриманням вимог ПК України
(ст.ст.58,287 п.287.8 ПК України), є
необґрунтованим, що є підставою для
його скасування як протиправного.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 23.06.2014 року
№7241-15 Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області підлягають задоволенню як
обґрунтовані та законні.

Керуючись ч.6 ст.128, ст.ст.94, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 23.06.2014 року
№7241-15 Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 182(сто вісімдесят
дві)грн. 08коп. судового збору.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 23.06.2014 року
№7241-15 Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 182(сто вісімдесят
дві)грн. 08коп. судового збору.