Справа № 826/9973/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9973/14
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового
засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Міністерства внутрішніх справ України
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.08.14р. у справі №826/9973/14 за позовом
ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх
справ України про визнання
протиправними дій та бездіяльності,
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною бездіяльність
МВС України щодо ненадання позивачу
інформації на його адвокатські запити
від 16.06.2014 та від 25.06.2014; визнання
протиправними дій МВС України щодо
направлення адвокатського запиту від
25.06.2014 до Генеральної прокуратури
України; зобов'язання у строк не
пізніше п'яти днів з дня набрання
постанови суду законної сили надати
позивачу інформацію: чи провадяться
МВС України (структурними
підрозділами, територіальними
органами) досудове розслідування по
кримінальним провадженням, у яких
учасником (стороною) є ОСОБА_3, а у разі
якщо провадиться, то по яким саме; у
випадку наявності кримінальних
проваджень, учасником (стороною) є
ОСОБА_3, надати повний перелік таких
проваджень, повідомити яким саме
учасником (стороною) вищезазначених
кримінальних проваджень є ОСОБА_3 та
яких саме кримінальних проваджень,
номер (номера) кримінального
провадження (кримінальних проваджень)
та інформацію щодо внесення
відповідних відомостей до Єдиного
реєстру досудових розслідувань, а саме:
дату надходження заяви, повідомлення
про кримінальне правопорушення або
виявлення з іншого джерела обставин, що
можуть свідчити про вчинення
кримінального правопорушення;
прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) потерпілого або
заявника; інше джерело, з якого
виявлені обставини, що можуть свідчити
про вчинення кримінального
правопорушення; короткий виклад
обставин, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
правопорушення, наведених потерпілим,
заявником чи виявлених з іншого
джерела; попередня правова
кваліфікація кримінального
правопорушення із зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність;
прізвище, ім'я, по батькові та посада
службової особи, яка внесла відомості
до реєстру, а також слідчого, прокурора,
який вніс відомості до реєстру та/або
розпочав досудове розслідування; інші
обставини, передбачені положенням про
Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.09.14р. адміністративний позов
задоволено частково: визнано
протиправною бездіяльність
Міністерства внутрішніх справ України
в частині ненадання ОСОБА_2 відповіді
на його адвокатські запити від 16.06.2014 та
від 25.06.2014 щодо наявності у провадженні
Міністерства внутрішніх справ України
досудових розслідувань по
кримінальним провадженням, у яких
учасником (стороною) є ОСОБА_3, і у разі
наявності, то яких саме; зобов'язано
Міністерство внутрішніх справ України
надати ОСОБА_2 відповідь на його
адвокатські запити від 16.06.2014 та від
25.06.2014 щодо наявності у провадженні
Міністерства внутрішніх справ України
досудових розслідувань по
кримінальним провадженням, у яких
учасником (стороною) є ОСОБА_3, і у разі
наявності, то яких саме.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про закриття
провадження у справі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
даний спір підлягає розгляду в порядку
кримінального судочинства, у зв'язку з
чим провадження у даній справі
підлягає закриттю; відповідачем було
надано вичерпні відповіді на запити
позивача та роз'яснено про те, що
останній не має права на надання
запитуваної інформації, оскільки
розпорядником інформації у даному
випадку є Генеральна прокуратура
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 на підставі договору від 14.05.14р.
надає правову допомогу ОСОБА_3

Так, 16.06.14р. та 25.06.14р. ОСОБА_2 направив на
адресу Міністерства внутрішніх справ
України адвокатські запити, у яких
просив надати інформацію стосовно
внесення до Єдиного реєстру досудових
розслідувань відомостей щодо
кримінальних проваджень, у яких
учасником (стороною) є ОСОБА_3,
розслідуванням цих кримінальних
проваджень, та яким саме учасником
(стороною) таких кримінальних
проваджень є ОСОБА_3

На зазначені запити було надано
відповіді листом ДІАЗ МВС України від
20.06.14р. № 16/2-34аз та листами ГСУ
МВС України від 04.07.14р. № 13/К-175аз та від
29.07.14р. № 13/К-175аз, в яких ОСОБА_2 було
роз'яснено, що відповідно до норм
кримінально-процесуального
законодавства, запитувану інформацію
може надати лише той орган досудового
слідства, який здійснює досудове
розслідування кримінального
провадження, а саме Генеральна
прокуратура України, а тому у МВС
України не має можливості надати
запитувану інформацію. Також з метою
отримання запитуваної інформації
ОСОБА_2 було рекомендовано звернутися
до Генеральної прокуратури України.

Задовольняючи адміністративний позов
частково, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідачем протиправно не
надано відповіді по суті запитуваних
питань.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
виходячи з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
від 05.07.12р. №5076-VI (надалі Закон №5076-VI)
передбачено, що під час здійснення
адвокатської діяльності адвокат має
право вчиняти будь-які дії, не
заборонені законом, правилами
адвокатської етики та договором про
надання правової допомоги, необхідні
для належного виконання договору про
надання правової допомоги, зокрема
звертатися з адвокатськими запитами, у
т.ч. щодо отримання копій документів, до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб, підприємств, установ,
організацій, громадських об'єднань, а
також до фізичних осіб (за згодою таких
фізичних осіб).

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №5076-VI, орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи, керівники підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копій документів,
в яких міститься інформація з
обмеженим доступом.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
адвокатські запити позивача від 16.06.14р.
та від 25.06.14р. відповідають вимогам ст. 24
Закону №5076-VI , а запитувана інформація
не відноситься до інформації з
обмеженим доступом і могла бути відома
відповідачу, оскільки згідно із ч. 1 ст.
216 КПК України слідчі органів
внутрішніх справ здійснюють досудове
розслідування кримінальних
правопорушень, тому згідно з ч. 2 ст. 24
цього Закону відповідач зобов'язаний
був не пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запитів надати позивачу
відповідну інформацію про те, чи
провадиться МВС України (структурними
підрозділами, територіальними
органами) досудове розслідування по
кримінальним провадженням, у яких
учасником (стороною) є ОСОБА_3, а у разі
якщо провадиться, то по яким саме.

Проте відповідач даної інформації
позивачу не надав, чим порушив вимоги ч.
2 ст. 24 Закону №5076-VI та право позивача,
передбачене п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону.

Наявні у справі листи відповідача від
20.06.14р. №16/2-34аз, від 04.07.14р. №13/К-175аз не
дають відповіді по суті запитуваної
позивачем інформації.

Посилання відповідача в листі від
20.06.14р. №16/2-34аз на те, що Генеральна
прокуратура України є розпорядником
інформації з Єдиного реєстру досудових
розслідувань, є безпідставним і
нормативно необґрунтованими, оскільки
Положення про порядок ведення Єдиного
реєстру досудових розслідувань,
затверджене наказом Генерального
прокурора України від 17.08.2012 №69, (далі -
Положення) не визначає поняття
«розпорядник Єдиного реєстру
досудових розслідувань».

Водночас функції Генеральної
прокуратури України як Держателя
Реєстру щодо надання витягу з Реєстру у
межах всієї внесеної до Реєстру
інформації (п.п. 1.4, 1.5, 4.5 Положення) не
спростовують можливість інших органів
(посадових осіб), зокрема слідчих
органів внутрішніх справ вносити
відомості до Реєстру та здійснювати
досудові розслідування кримінальних
правопорушень і надання зацікавленим
особам інформації про наявність таких
досудових розслідувань відповідно до
п.п. 1.10, 4.4 Положення.

Безпідставними є посилання
відповідача в листі від 04.07.14р. №13/К-175аз
на підслідність досудових
розслідувань кримінальних
правопорушень органам прокуратури,
процесуальну самостійність прокурорів
та на недопустимість розголошення
відомостей досудового розслідування,
оскільки вказана інформація не
стосується суті адвокатських запитів і
позивачем не запитувалася.

Також є необґрунтованими доводи
апелянта щодо про те, що даний спір
належить розглядати в порядку
кримінального, а не адміністративного
судочинства, оскільки предметом спору
є дії (бездіяльність) суб'єкта владних
повноважень при здісненні ним владних
управлінських функцій на основі
законодавства, тобто даний спір має
публічно-правовий характер і підлягає
розгляду адміністративним судом.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи в частині задоволених
позовних вимог, судове рішення у цій
частині ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, підстави для задоволення
апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28.08.14р. у справі №826/9973/14 -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28.08.14р. у справі №826/9973/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 13.11.14р.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.