Справа № 233/3415/14-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 р.Справа №
233/3415/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Бондара В.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 06.06.2014р. по
справі № 233/3415/14-аза позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного
фонду України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

15.05.2014 року ОСОБА_1 (далі-позивач)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Костянтинівка та Костянтинівському
районі Донецької області
(далі-відповідач) про визнання
неправомірними нарахування державної
та додаткової пенсії в
розмірах,встановленої ст. 50, ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2014;

зобов'язання відповідача провести
нарахування та виплату позивачу з
01.01.2014 року,відповідно до ст. 50, ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян,які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
державної пенсії у розмірі не нижче 8
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб,що втратили працездатність та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням проведених
виплат.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 06.06.2014 року задоволено позов.

Визнано неправомірними дії
відповідача щодо нарахуванню позивачу
державної та додаткової пенсії
всупереч розмірам встановлених ст. 50,
ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" починаючи з 01.01.2014 року.

Зобов'язано відповідача провести
позивачу,починаючи з 01.01.2014 року
нарахування та виплату, відповідно до
ст. 50,ч. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", державної пенсії у розмірі
не менше 8 розмірів прожиткового
мінімуму для осіб,що втратили
працездатність та додаткової пенсії за
шкоду,заподіяну здоров'ю у розмірі 75% за
віком з урахуванням ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",з
урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення,яким відмовити в
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії та
інвалідом 2 групи,що підтверджується
посвідченням серія НОМЕР_1.

17.02.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
та виплату державної пенсії, як
особі,яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Листом відповідача від 28.02.2014 року
№21/К-10-01-03,надано відповідь про
перерахунок пенсії відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 01.03.2014 року № 65 "Про економію
державних коштів та недопущення втрат
бюджету".

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції керувався нормами ст.
50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Згідно ст.50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до
категорії І, які є інвалідами ІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії І, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими восьми мінімальних
пенсій за віком.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не передбачено
обмежень щодо застосування ст. 50, ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а тому дії суду першої інстанції про
задоволення позовних вимоги позивача
щодо здійснення перерахунку та виплати
додаткової та державної пенсії
відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.01. 2014
року є законними.

Матеріали справи містять відповідь
відповідача від 28.02.2014 року на
звернення позивача про нарахування та
виплату додаткової пенсії, якою надана
відповідь про нарахування пенсії
позивачу, як учаснику ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
згідно до постанови Кабінету Міністрів
України від 01.03.2014 року № 65 "Про
економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету".

Спірні правовідносини між позивачем та
відповідачем виникли з приводу
перерахунку та виплати додаткової
пенсії як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС з 01.01.2014 рік.

Тому,враховуючи вищезазначене, колегія
суддів не приймає до уваги лист
відповідача від 28.02.2014 року та доводи
апеляційної скарги відповідача з
посиланням на постанови Кабінету
Міністрів України від 01.03.2014 року № 65
"Про економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету" за
необґрунтованістю.

Стосовно позиції суду першої інстанції
про не обмеження періоду перерахунку
пенсії кінцевою датою, то колегія
суддів зазначає наступне, що згідно до
ст.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія - щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.45 зазначеного
Закону пенсія призначається довічно
або на період, протягом якого пенсіонер
має право на виплату пенсії відповідно
до цього Закону.

Положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",згідно з
якими позивач має право на отримання
державної пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги,як
особа,що має статус дитина війни,не
містять обмежень щодо строку,протягом
якого пенсіонер має право на їх
виплату.

Враховуючи вищевказане,колегія суддів
дійшла висновку,що зазначені вище
щомісячні пенсійні виплати
здійснюються на постійній основі,один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу,а тому у разі виникнення
підстав для перерахунку розмірів таких
пенсій визначається лише дата,з якої
особа має право на її перерахунок чи
отримання пенсії у певному розмірі.
Обмеження періоду,протягом якого
суб'єкт владних повноважень має
здійснювати обчислення пенсії
відповідно до вимог закону,є
безпідставними та суперечать вимогам
ст. 19 Конституції України.

За таких підстав колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції є
правомірним тому не підлягає
скасуванню,а апеляційна скарга
задоволенню.

Згідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення,а постанову суду-без
змін.

Таким чином, колегія суддів, дійшла до
висновку, що постанова суду першої
інстанції не підлягає скасуванню, а
апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 06.06.2014р. по справі № 233/3415/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Бондар В.О.