Справа № 821/3192/14
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 р.м. ХерсонСправа №
821/3192/1411 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

суддів Пекного А.С., Циганія С.І.

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

представників УМВС в Херсонській
області - Заверюхи К.О., Гончаренка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Херсонській області, Державної
казначейської служби України про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

Наказом в.о. начальника УМВС України в
Херсонській області від 09.07.2014 р. № 158
о/с головного спеціаліста відділу
супроводження та розвитку
інформаційних систем і баз даних
Управління інформаційно-аналітичного
забезпечення УМВС ОСОБА_1 звільнено із
займаної посади з підстави,
передбаченої пунктом 64 "б" Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (через хворобу).

Не погоджуючись із звільненням через
хворобу, ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду із адміністративним
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Херсонській
області (далі - відповідач-1, УМВС),
Державної казначейської служби
України (далі - відповідач-2), в якому
просить скасувати наказ від 09.07.2014 р. №
158 о/с про звільнення з посади, поновити
позивача на роботі та стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу й моральну шкоду у
розмірі 10000,00 грн.

У судовому засіданні позивач та
представники позивача позовні вимоги
підтримали повністю та просили
поновити ОСОБА_1 на службі в органах
внутрішніх справ, обґрунтовуючи тим, що
підставою для звільнення із посади
через хворобу є висновок
військово-лікарської комісії,
викладений у свідоцтві про хворобу № 287
р/нс, про непридатність позивача до
військової служби в мирний час. Позивач
вважає незаконним звільнення його з
роботи з наведених підстав, оскільки
при вирішенні питання щодо його
непридатності до служби відповідачем-1
порушено вимоги Порядку проведення
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військовослужбовців
та осіб рядового та начальницького
складу в системі МВС, зокрема, пункти
1.39-1.45, 1.70, 1.118 цього Порядку. Вказані
порушення полягають у необ'єктивності
висновку військово-лікарської комісії,
оскільки направлення особи на ВЛК
можливе тільки у випадках тривалого
розладу здоров'я особи, яка упродовж
року більше чотирьох місяців не може
виконувати службові обов'язки через
захворювання. Позивач відмітив, що не
знаходився на лікуванні жодного дня, за
виключенням періоду з 30.04. по 07.05.2014 р.
Про невідповідність висновку ВЛК
дійсному стану здоров'я позивача
останній вважає також ту обставину, що
МСЕК не змогла на підставі наданих
документів встановити наявність чи
відсутність групи інвалідності та
процент втрати працездатності. Також
відповідачем-1 безпідставно взято до
уваги свідоцтво про хворобу № 287 р/нс,
оскільки даний документ складено з
порушеннями вимог наведеного вище
Порядку.

Обгрунтовуючи позовні вимоги щодо
стягнення моральної шкоди у розмірі
10000,00 грн. грн. позивач зазначив, що
внаслідок незаконного звільнення він
зазнав значних моральних страждань,
які призвели до погіршення стану
здоров'я. Відсутність коштів для
проживання, безрезультатні пошуки
роботи спричинили вкрай пригнічений
психологічний та фізіологічний стан,
наслідком чого є порушення нормальних
життєвих зв'язків та докладання
неймовірних зусиль для організації
життя.

Представники відповідача-1 у судовому
засіданні, заперечуючи проти позову,
пояснили, що 28.05.2014 р. УКЗ УМВС України в
Херсонській області отримано
інформацію щодо необхідності
термінового проведення медичного
огляду ОСОБА_1 у зв'язку зі станом його
психічного здоров'я, на підставі якого
10.06.2014 р. видано направлення на медичний
огляд на предмет придатності позивача
до військової служби. За результатами
медогляду військово-лікарська комісія
дійшла висновку про непридатність
позивача до військової служби в мирний
час з урахуванням встановленого ОСОБА_1
діагнозу - гострий поліморфний
психотичний розлад. Представники
відповідача-1 зауважили, що підставою
для звільнення є висновки ВЛК,
викладені у свідоцтві про хворобу № 287
р/нс. Позивач не оскаржував вказаних
висновків до ВЛК вищого рівня та не
проходив повторного медичного огляду з
метою спростування попереднього
діагнозу. При прийнятті відповідачем-1
рішення про звільнення позивача не
порушено жодних норм законодавчих
актів, які регулюють дані
правовідносини, а тому, як вважає УМВС,
відсутні підстави для скасування
наказу та поновлення позивача на
посаді.

Будучи належним чином повідомленим про
дату, час та місце розгляду справи
відповідач-2 не забезпечив явку свого
представника у судове засідання, не
надіславши заяви про відкладення за
поважних причин чи про розгляд справи
за його відсутності, що, зважаючи на
приписи ч. 4 ст. 128 КАС України, не
перешкоджає розгляду справи за
відсутності відповідача-2.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи та оцінивши надані сторонами
докази, суд встановив наступні
обставини.

20.05.2014 р. комунальним закладом
"Херсонська обласна психіатрична
лікарня" складено виписку із історії
хвороби № 1695/14 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі
змісту якої слідує, що позивач
перебував на стаціонарному лікуванні у
вказаному медичному закладі у період з
30.04.2014 р. по 07.05.2014 р. з діагнозом гострий
поліморфний психотичний розлад.

28.05.2014 р. УКЗ УМВС України в Херсонській
області отримано інформацію СМЗ УМВС
України в Херсонській області щодо
необхідності термінового проведення
медичного огляду ОСОБА_1 у ВКЛ у зв'язку
зі станом його психічного здоров'я для
визначення придатності до подальшої
служби.

10.06.2014 р. заступником начальника УКЗ
УМВС України в Херсонській області
видано направлення на медичний огляд
на предмет придатності позивача до
військової служби за станом психічного
здоров'я.

12.06.2014 р. військово-лікарською комісією
УМВС України в Херсонській області
(далі - ВЛК) складено акт медичного
огляду ОСОБА_1.

На виконання розпорядження УКЗ УМВС
України в Херсонській області
військово-лікарською комісією УМВС
19.06.2014 р. здійснила медичний огляд
позивача, за результатами якого ВЛК
постановила, що захворювання ОСОБА_1 -
гострий поліморфний психотичний
розлад пов'язане з проходженням служби
та дійшла висновку про непридатність
позивача до військової служби у мирний
час та обмежено придатний у воєнний
час, про що видано свідоцтво про
хворобу № 287 р/нс від 19.06.2014 р.

Наказом в.о. начальника УМВС України в
Херсонській області від 09.07.2014 року № 158
о/с капітана міліції ОСОБА_1 звільнено
із посади головного спеціаліста
відділу супроводження та розвитку
інформаційних систем і баз даних
Управління інформаційно-аналітичного
забезпечення УМВС у запас за пунктом 64
"б" Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС
(через хворобу).

Надаючи оцінку правомірності
прийняття відповідаче-1 оскаржуваного
наказу, суд вважає за необхідне
врахувати наступні обставини та
положення законодавства.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначено Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.07.1991 р. № 114 (далі -
Положення № 114).

Абзацом "б" пункту 64 наведеного вище
Положення визначено, що звільнення
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ здійснюється
через хворобу - у разі визнання їх
непридатними до військової служби в
мирний час (у військовий час - обмежено
придатними 2-го ступеня) за рішенням
військово-лікарської комісії.

Позивач вважає незаконним звільнення
його із органів внутрішніх справ за
абзацом "б" пункту 64 Положення,
посилаючись на те, що ВЛК при медичному
огляді 12.06.2014р. не встановила будь-яких
захворювань, які б перешкоджали
проходженню служби в ОВС, а 19.06.2014 р.
видала свідоцтво про хворобу № 287 р/нс
із висновками про непридатність до
військової служби, які є надуманими та
безпідставними.

Правовідносини щодо діяльності
військово-лікарської комісії в системі
Міністерства внутрішніх справ та
порядок проведення
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військовослужбовців
врегульовано Положенням про
діяльність військово-лікарської
експертизи і медичного огляду
військовослужбовців та осіб рядового
та начальницького складу в системі МВС
(далі - Положення) та Порядком
проведення військово-лікарської
експертизи і медичного огляду
військовослужбовців та осіб рядового
та начальницького складу в системі МВС
(далі - Порядок), затвердженими наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 06.02.2001 року № 85, зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 22.02.001 р.
за № 164/5355.

Пунктами 1.2.та 1.3 Положення визначено,
що військово-лікарська комісія - це
спеціальні органи в складі
лікарів-спеціалістів, які створюються
в системі Міністерства внутрішніх
справ з метою проведення
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду, зокрема, осіб
рядового й начальницького складу
органів внутрішніх справ і членів їх
сімей. Основним завданням
військово-лікарської комісії є
проведення військово-лікарської
експертизи з метою визначення за
станом здоров'я, фізичного розвитку, а
для окремих видів службової діяльності
за індивідуальними
психофізіологічними особливостями,
придатності до служби в органах
внутрішніх справ; аналіз наслідків
захворювань, поранень, контузій, травм,
каліцтв осіб рядового й начальницького
складу з метою визначення їх
придатності до подальшої служби при
узгодженні з підрозділом по роботі з
особовим складом.

Органи військово-лікарської
експертизи свої постанови, висновки та
інші рішення (далі - постанови)
приймають колегіально, більшістю
голосів. Придатність до служби в
органах внутрішніх справ чи до
військової служби визначається
методом індивідуальної оцінки.

При незгоді особи, яка пройшла медичний
огляд, з рішенням ВЛК може бути
проведено повторний медичний огляд у
вищій за статусом ВЛК або додаткове
обстеження і повторний медичний огляд
у цій самій ВЛК (п. 2.6. Положення).

Відповідно до п. 1.1. Порядку медичний
огляд проводиться згідно з пунктом 1.2
Положення з метою визначення
придатності за станом здоров'я до
служби в органах внутрішніх справ осіб
рядового й начальницького складу з
урахуванням вимог пункту 1.43 цього
Порядку.

На підставі актів медичного огляду або
історії хвороби складаються довідки чи
свідоцтва про хворобу ( п. 1.116. Порядку).

Свідоцтво про хворобу складається у
мирний час, зокрема, на осіб рядового й
начальницького складу, визнаних
непридатними до військової служби в
мирний час (п.1.117 Положення).

Порядок проведення
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військовослужбовців
та осіб рядового і начальницького
складу в системі МВС України містить
Додаток № 1 "Розклад хвороб і фізичних
вад", статті якого наведені згідно з
Розкладом хвороб і фізичних вад
Положення про військово-лікарську
експертизу та медичний огляд у
Збройних Силах України, затвердженого
наказом Міністра оборони України від
04.01.1994 р. № 2 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 29.07.1994 р.
за № 177/386.

Так, згідно пункту "б" статті 16 Розкладу
хвороб і фізичних вад особи рядового і
начальницького складу непридатні до
військової служби в мирний час,
обмежено придатні у воєнний час у разі
встановлення особі діагнозу гострий
психотичний розлад.

Аналіз положень наведених вище
нормативно-правових актів дає підстави
для висновку, що військово-лікарська
експертиза і медичний огляд осіб
рядового й начальницького складу
проводиться ВЛК для визначення
придатності за станом здоров'я
вказаних осіб до служби в органах
внутрішніх справ. Підставою для
проведення медичного огляду чи
військово-лікарської експертизи є
довготривала хвороба (40 і більше днів
непрацездатності), поранення, контузії,
травми, каліцтва, отримані особою під
час виконання своїх службових
обов'язків, а також історія хвороби,
складена лікувальним закладом.

Отже, судом встановлено, що підставою
для складання свідоцтва про хворобу №
287 р/нс із висновками про непридатність
ОСОБА_1 до військової служби у мирний
час слугувала виписка із історії
хвороби позивача, про встановлення
останньому спеціалізованим
лікувальним закладом діагнозу гострий
поліморфний психотичний розлад, що
згідно із пунктом "б" статті 16 Розкладу
хвороб і фізичних вад відносить осіб
рядового і начальницького складу до
категорії непридатних до військової
служби в мирний час.

У свою чергу, свідоцтво про хворобу № 287
р/нс слугувало підставою для прийняття
відповідачем-1 рішення про звільнення
позивача із органів внутрішніх справ
через хворобу.

Суд відмічає, що позивачем не
реалізовано у визначений Положенням
спосіб право на оскарження рішенням
ВЛК у вищій за статусом ВЛК або право на
додаткове обстеження і повторний
медичний огляд у цій самій ВЛК. Дана
обставина позивачем не заперечується.
Також позивачем не надано належних та
допустимих доказів визнання
протиправними висновків ВЛК щодо
віднесення його до осіб непридатних до
військової служби в мирний час.

Суд не бере до уваги посилання позивача
на недійсність та необґрунтованість
свідоцтва про хворобу № 287 р/нс з
підстав того, що вказаний документ не
підписаний всіма членами ВЛК, оскільки
даний документ не містить тільки
підпису секретаря. Відсутність підпису
невропатолога ОСОБА_6 пояснено тим, що
вказана особа підписала свідоцтво як
в.о. начальника ВЛК.

Незаконність висновків ВЛК позивач
пов'язує також із тим, що МСЕК не змогла
на підставі наданих документів
встановити ОСОБА_1 наявність чи
відсутність групи інвалідності та
процент втрати працездатності. Вказані
доводи позивача є безпідставними,
оскільки звільнення ОСОБА_1 відбулося
на результатами медичного огляду ВЛК.
Висновки МСЕК є підставою для
встановлення особі інвалідності чи
відмови у наданні такого статусу, що
жодним чином не пов'язане із вирішенням
питання щодо придатності особи до
військової служби.

Частиною 1 статті 11 КАС України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
КАСУ зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином суд відмічає, що позивачем
не наведено жодного обгрунтованого
аргументу і не зазначено фактів, які б
свідчили про протиправність
оскаржуваного наказу.

Натомість відповідач-1, приймаючи
рішення про звільнення позивача зі
служби в органах внутрішніх справ, діяв
у відповідності до повноважень та у
спосіб, що передбачені законодавством,
яке регулює дані правовідносини.

За таких обставин суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а
відтак - про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Херсонській області, Державної
казначейської служби України про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 10 листопада 2014 р.

Головуюча суддя:

Кисильова О.Й.

Судді:
Пекний
А.С.

Циганій С.І.

кат. 12.3