Справа № 814/1849/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
814/1849/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко Л.П.
за участю секретарів Гречаного В.С. та
Левицької З.С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 15.05.2013 р.
по за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нерейінтертранс" до
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нерейінтертранс"
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби та просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення форми "В4" від
22.03.2013 року № ..

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 15.05.13 р.
позов був задоволений .

Не погоджуючись з постановою суду
представник податкового органу подав
апеляційну скаргу, в якій вважає
вказану постанову прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.11.2014 року
апелянта -відповідача було замінено
його правонаступником скаргу
Державною податковою інспекцією у
Центральному районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів у Миколаївської області.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скаргу, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування зобов'язані діяти
тільки на підставі ,в межах повноважень
та у спосіб ,що передбачені
Конституцією й законами України

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що в період з 15.01.2013 року по 21.01.2013 року
ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ТОВ "Нерейінтертранс" суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника за період
с 01.10.2012 року до 31.12.2012 року, за
результатами якої було складено акт
від 12.03.2013 року за №248/15-400/34852077, яким
було встановлено порушення ТОВ
"Нерейінтертранс" п.200.1, п.200.3, п.200.4,
п.200.14 ст.200 розд. V Податкового кодексу
України, а саме занижено заявлену суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за жовтень 2012 р. -на 25002
грн. та за листопад 2012 р.- на 113622 грн., та
завищено за грудень 2012 р - на 131930 грн. та
завищено залишок від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 1 086 257 грн. (в т.ч. за жовтень 2012 р.
-315 684 грн., за листопад 2012 р.-429 306 грн., за
грудень 2012 р - 341 267 грн.).

На підставі акту ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби
було прийнято податкове повідомлення -
рішення № від 22.03.2013 форми "В4" про
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 1 086 257 грн. (в т.ч. за жовтень 2012 р.
-315 684 грн., за листопад 2012 р.-429 306 грн., за
грудень 2012 р - 341 267 грн.) у зв'язку з
порушенням п.200.1, п.200.3, п.200.4, п.200.14 ст.200
розд. V Податкового кодексу України.

Згідно п.п. 200.1 ст. 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно п.п. 200.2 ст. 200 ПК України при
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

Згідно п.п. 200.3 ст. 200 ПК України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Згідно п.п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно з п.1 Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість,затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 1492 від 25.11.2011р. ,подання податкової
декларації з податку на додану
вартість (далі - декларація)
передбачено пунктом 46.1 статті 46 глави 2
розділу II "Адміністрування податків,
зборів (обов'язкових платежів)" та
статтею 203 розділу V "Податок на додану
вартість" Податкового кодексу України.

Згідно з п. 4.6.2. розділу V Порядку, якщо в
результаті розрахунку значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань і податкового кредиту
отримано від'ємне значення, то
заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу за попередні
звітні (податкові) періоди з податку на
додану вартість, у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (що значиться на
особовому рахунку платника на перше
число звітного (податкового) періоду
(відображається у рядку 20.1 декларації)),
а решта зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 20.2 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Відповідно до п. 4.6.4. Порядку, якщо в
наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), подається (Д2) (додаток 2).

Відповідно до п. 4.6.6. Порядку, залишок
від'ємного значення (після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 24 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Згідно п. 4.6.7. Порядку, збільшення або
зменшення залишку від'ємного значення,
який включається кладу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (рядок 24) за результатами
камеральної чи документальної
перевірки, проведеної органом
державної податкової служби,
відображається у рядку 21.3 декларації.

Апеляційний суд , у зв'язку з тим, що
розмір залишку від'ємного значення
змінюється кожний звітний період та
містить у собі залишок від'ємного
значення минулого податкового періоду,
додавання показників залишку
від'ємного значення сум податку на
додану вартість (рядок 24 декларації з
ПДВ) ТОВ «Нерейінтертранс» за жовтень
2012 року в сумі 315 684,00 грн., за листопад 2012
року в сумі 429 306,00 грн., за грудень 2012
року в сумі 341 267,00 грн. та отримання
загальної суми завищення залишку
від'ємного значення суми податку на
додану вартість ТОВ «Нерейінтертранс»
за жовтень, листопад та грудень 2012 року
в розмірі 1 086 257,00 грн. (315 684,00 грн. + 429 306,00
грн. + 341 267,00 грн.) вважає некоректним.

Згідно із висновком судової
економічної експертизи № 1111/1112 від
29.08.2014 року Проведеними дослідженнями,
по наданим матеріалам, висновки акту
перевірки Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби від 12.03.2013
за №248/15-400/34852077 ТОВ «Нерейінтертранс»
підтверджуються в частині:

- заниження заявленої суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за жовтень 2012 року в сумі 25 002,00
грн., за листопад 2012 року в сумі 113 622,00
грн., завищення за грудень 2012 року в
сумі 131 930,00 грн.

завищення залишку від'ємного значення
суми податку на додану вартість (рядок
24 з податкової декларації з ПДВ) за
жовтень 2012 року в сумі 25 505,00 грн., за
листопад 2012 року - 139 127,00 грн., за грудень
2012 року - 51 088 грн., з урахуванням
зменшення залишку від'ємного значення
суми податку на додану вартість ТОВ
«"Нерейінтертранс" на суму 290 179,00 грн.
податковою декларацією з ПДВ за січень
2013 року та завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду ТОВ
"Нерейінтертранс" за вересень 2012 року в
сумі 503,00 грн., а не як зазначено в акті
№248/15-400/34852077 від 12.03.2013.

Апеляційний суд частково погоджується
із висновком суду 1-ої інстанції , та
вважає ,що наявні підстави для
часткового задоволення позову в
частині неправомірного зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 1
0351 169 грн. , так як при проведенні
перевірки 26.02.2013 - 04.03.2013 та складанні
акту перевірки і податкового
повідомлення - рішення № від
22.03.2013 р. не було взято до уваги і
враховано при розрахунку суми
зменшення від'ємного значення,що сума
зменшення розміру від'ємного значення
290 179 грн. була зазначена позивачем у
податковій декларації за січень 2013
року (рядок 21.3), що відповідно призвело
до повторного урахування суми 290 179 грн.
в розмірі зменшення від'ємного
значення суми податку на додану
вартість та до збільшення фактичної
суми розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість за період
січень - грудень 2012 року у податковому
повідомленні - рішенні № від
23.03.2013 року форми "В4" до 1 086 257 грн., так як
фактичний розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
період жовтень - грудень 2012 року, з
урахуванням результатів перевірки, і
проводилась 15-21 січня 2013 року,
становить 341 267 грн. - 290 879 грн. = 51 088 грн.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК
України (в редакції, діючої на момент
прийняття рішення податковим органом),
основним принципом податкового
законодавства є презумпція
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

Крім того, відповідно до п.56.21 ст.56ПК
України у разі коли норма цього Кодексу
чи іншого нормативно-правового акта,
виданого на підставі цього Кодексу, або
коли норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків
або контролюючих органів, внаслідок
чого є можливість прийняти рішення на
користь як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до п. п. 3, 4. ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа), а якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Апеляційним судом встановлено , що
позивачем ,у зв'язку зі сплатою
судового збору за звернення із
позовною заявою та оплатою за
проведення судової експертизи ,
понесені судові витрати у розмірі 12950
грн.

На підставі викладеного, апеляційний
суд вважає за необхідне скасувати
постанову суду1-ої інстанції та
прийняти нову про часткове
задоволення позову.

Керуючись ч.1 ст. 195, 196,ч. 3 ст. 198, п. 3, 4 ч. 1
ст. 202, ч.2 ст. 205, ч.1 ст.207, ст. 210, ст.211, ст. 212
, ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної
інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби -
задовольнити частково .

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року - скасувати.

Прийняти нову постанову:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нерейінтертранс" -задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби форми "В4" від 22.03.2013
року № в частині зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 1
0351 169 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нерейінтертранс"
судові витрати у розмірі 12340,00 грн.

У задоволенні решти позову -відмовити.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого Адміністративного Суду України
шляхом подання касаційної скарги
протягом 20 днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 14.11.2014 року.

Головуючий суддя
Кравець О.О.

Суддя
Домусчі С.Д.

Суддя
Шеметенко Л.П.