Справа № 816/3263/14
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року м.
ПолтаваСправа № 816/3263/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Панькіної А.С.,

прокурора - Лисенко Н.М.,

представників відповідача - Балали
О.М., Осипової Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Заступника прокурора
Полтавської області в інтересах
держави в особі Державної інспекції
України з контролю за цінами до
Публічного акціонерного товариства
"Полтавська птахофабрика" про
стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2014 року Заступник прокурора
Полтавської області в інтересах
держави в особі Державної інспекції
України з контролю за цінами /надалі -
позивач/ звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Полтавська птахофабрика" /надалі -
відповідач; ПАТ "Полтавська
птахофабрика"/ про стягнення штрафу в
сумі 508203 грн. 72 коп. та стягнення суми
необґрунтовано отриманої виручки в
розмірі 508203 грн. 72 коп.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що за результатами
проведеної перевірки дотримання вимог
щодо формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін, оформленої актом № 111 від 11.04.2014,
встановлено порушення ПАТ "Полтавська
птахофабрика" законодавства про ціни
та ціноутворення під час формування,
встановлення та застосування держаних
регульованих цін, в результаті чого ПАТ
"Полтавська птахофабрика"
необґрунтовано отримано виручку по
реалізації яйця курячого С2-2 в період з
01.08.2013 по 28.02.2014 в сумі 490341 грн. 36 коп. та
по реалізації курчат 2 категорії в
період з 01.04.2013 по 27.03.2014 в сумі 17862 грн. 36
коп. Відповідно до ст. 20 Закону
України "Про ціни і ціноутворення", ч. 9
ст. 7 Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" Державною
інспекцією України з контролю за
цінами прийнято рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014, яким вирішено вилучити у
ПАТ "Полтавська птахофабрика" в дохід
бюджету необґрунтовано отриману
виручку в сумі 508203 грн. 72 коп. та штраф у
сумі 508203 грн. 72 коп. Однак, у
добровільному порядку рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014 відповідачем не
виконано. Несплата відповідачем коштів
до Державного бюджету України
спричиняє шкоду економічним інтересам
держави, загрожує невиконанню
загальнодержавних програм, які
фінансуються із бюджету, відтак,
прокурор вважає, що інтереси Державної
інспекції України з контролю за цінами
повністю співпадають з інтересами
держави, а тому є достатні підстави для
звернення прокурора до суду з даним
позовом про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій.

30 жовтня 2014 року до суду надійшли
письмові заперечення проти позову, в
яких відповідач просить відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на те,
що ПАТ "Полтавська птахофабрика"
оскаржено в судовому порядку припис
Державної інспекції України з контролю
за цінами № 51 від 17.04.2014. Постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду у справі №
816/1840/14 від 04.09.2014 припис № 51 від 17.04.2014
скасовано. Зазначає, що з огляду на
встановлення в іншій адміністративній
справі необґрунтованості висновку
Державної інспекції України з контролю
за цінами про порушення ПАТ
"Полтавська птахофабрика" порядку
застосування державних регульованих
цін, відсутні підстави для
застосування до відповідача
адміністративно-господарських
санкцій.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник Державної інспекції
України з контролю за цінами в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Представники відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечували,
просили відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення прокурора
та представників відповідача ,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 1 Положення
про Державну інспекцію України з
контролю за цінами, затвердженого
Указом Президента України від 30.03.2012
№ 236/2012, Державна інспекція України з
контролю за цінами (Держцінінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра економічного розвитку і
торгівлі України (далі - Міністр).

Держцінінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику з контролю
за цінами.

Згідно статті 17 Закону України "Про
ціни і ціноутворення" основними
функціями уповноважених органів є: 1)
виконання контрольно-наглядових
функцій за дотриманням вимог щодо
формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін; 2) здійснення державного
спостереження у сфері ціноутворення; 3)
запобігання порушенням у сфері
ціноутворення.

У термін з 24.03.2014 по 11.04.2014 на підставі
наказу Державної інспекції України з
контролю за цінами від 13.03.2014 № 146-14 та
направлення на перевірку від 13.03.2014 № 122
уповноваженими посадовими особами
Державної інспекції України з контролю
за цінами проведена планова перевірка
ПАТ "Полтавська птахофабрика" з питань
дотримання вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін, за
результатами якої складено акт № 111
/том 1 а.с. 9-13/.

За висновками перевірки встановлено
та зафіксовано в акті перевірки
порушення відповідачем пункту 2
Порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 №
1222, а саме:

- 01.03.2010 ПАТ "Полтавська птахофабрика"
задекларовано ціни на яйця курячі: Д1;
Д2; С0; С02; С1 екстра; С2; См. Декларація
погоджена з Головним управлінням
економіки Полтавської ОДА 03.03.2010.
Перевіркою встановлено, що крім
задекларованих яєць ПАТ "Полтавська
птахофабрика" реалізовувало яйця С2-2,
ціна на які по окремих місяцях
збільшувалася більш як на 1 відсоток
без відповідного декларування зміни
оптово-відпускної ціни. ПАТ "Полтавська
птахофабрика" після декларування
зміни оптово-відпускних цін на яйця в
березні 2010 року у вересні цього ж року
отримує Експлуатаційний дозвіл на
виробництво яєць. Асортимент
продукції, що виробляється ПАТ
"Полтавська птахофабрика" зафіксовано
в Експлуатаційному дозволі № 36009/23/2 від
10.09.2010, виданому Диканською районною
санітарно-епідеміологічною станцією, в
якому зазначено виробництво яйця
столового С2-2. Пунктом 25 Порядку видачі
експлуатаційного дозволу для
потужностей (об'єктів) з виробництва,
переробки або реалізації харчових
продуктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12
травня 2007 року N 712, визначено що термін
дії Експлуатаційного дозволу
необмежений. Документами що
підтверджують виробництво та
реалізацію яйця С 2-2 також є: щомісячні
накази про збільшення ціни на
декларовані оптово-відпускні ціни яйця
курячого, помісячні звіти складу
готової продукції, видаткові накладні,
прайс-листи на продукцію підприємства.
В результаті порушення ПАТ "Полтавська
птахофабрика" вимоги щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін
необґрунтовано отримана виручка по
реалізації яйця курячого С2-2 в період з
01.08.2013 по 28.02.2014 склала 490341 грн. 36 коп.;

- перевіркою встановлено
реалізацію м'яса птиці - курчата 2
категорії за оптово-відпускними
цінами, які протягом окремих місяців
змінювалися в бік збільшення більш як
на 1 відсоток і не були задекларовані. В
результаті порушення ПАТ "Полтавська
птахофабрика" вимоги щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін
необґрунтовано отримана виручка по
реалізації курчат 2 категорії в період
з 01.04.2013 по 27.03.2014 склала 17862 грн. 36 коп.

Відповідно до пункту 1 Порядку
декларування зміни оптово-відпускних
цін на продовольчі товари,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2007 № 1222, цей
Порядок визначає механізм
декларування суб'єктами
господарювання зміни
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту, борошно житнє обдирне, крупи
гречані, яловичину, свинину, м'ясо птиці
(тушка), ковбасні вироби варені, крім
вищого сорту, молоко коров'яче питне
(пастеризоване, фасоване у плівку), сир
кисломолочний з вмістом жиру до 9
відсотків, сметану з вмістом жиру до 20
відсотків, масло вершкове з вмістом
жиру до 72,5 відсотка, яйця курячі,
цукор-пісок, олію соняшникову.

Пунктом 2 вказаного Порядку
встановлено, що декларуванню
підлягають зміни оптово-відпускних цін
на продовольчі товари, зазначені у
пункті 1 цього Порядку, у разі, коли такі
ціни збільшуються протягом місяця
більш як на 1 відсоток.

Представник позивача у письмових
поясненнях /том 1 а.с. 150-152/ зазначив, що
необґрунтовано отримана виручка була
розрахована як позитивна різниця між
фактичною виручкою від продажу
(реалізації) товару та виручкою за
цінами, сформованими відповідно до
запровадженого способу регулювання.
При розрахунку необґрунтовано
отриманої виручки Держцінінспекцією
України починаючи з січня 2011 року було
встановлено базову ціну на яйця курячі
С2-2 за 1 шт., яка обрахована відповідно
до вимог діючого законодавства з
урахуванням 1%. Дана ціна встановлена з
серпня 2013 року та становить 0,65 грн., і
обрахована відповідно до динаміки
зміни ціни на яйця курячі С2-2 за період
з 2011 року по липень 2013 року. Період,
починаючи з якого, встановлено базову
ціну (січень 2011), Держцінінспекцією
України було взято на підставі
документів, наданих відповідачем. Так
підприємством були надані документи з
січня 2011 року в зв'язку з вилученням та
знищенням документів по 2010 рік включно.
Даний факт підтверджується довідкою
ПАТ "Полтавська птахофабрика", копія
якої наявна у матеріалах справи /том 1
а.с. 158/. У зв'язку з недекларуванням
відповідачем яєць курячих С2-2,
інспекцією складено довідку про
динаміку зміни цін на яйця курячі С2-2
починаючи з січня 2011 року /том 1 а.с. 159/,
та взято максимальну ціну 0,61 грн.
відповідно до накладної на випуск № 51
від 05.01.2011 року, яка була надана під час
проведення перевірки. При підвищенні
підприємством ціни на яйця курячі в
окремі місяці, інспекцією було
обраховано в ці періоди ціну з
урахуванням збільшення на 1%. Таким
чином, на серпень 2013 року (з моменту,
якого почали Інспекцією
застосовуватися санкції, згідно з
вимогами статті 250 Господарського
кодексу України) ціна за 1 шт. яєць
курячих С2-2 склала 0,65 грн. Отже, за
період з 01.08.2013 по 28.02.2014 року відповідач
здійснював реалізацію яйця курячого
С2-2 за оптово-відпускними цінами, які
протягом окремих місяців змінювались в
бік збільшення більш як на 1 відсоток і
не були задекларовані, в результаті
чого підприємство одержало
необґрунтовану виручку по реалізації
яйця курячого С2-2 за вказаний вище
період у розмірі 490341 грн. 36 коп.

На підтвердження виробництва та
реалізації яйця С2-2 позивачем надано
до суду копії прайс-листів на продукцію
ПАТ "Полтавська птахофабрика", копії
видаткових накладних, щоденних звітів
по яйцескладу та копію
експлуатаційного дозволу для
потужностей (об'єктів) з виробництва,
переробки або реалізації харчових
продуктів від 19.09.2010, видного
Диканською районною
санітарно-епідеміологічною станцією.

Також перевіркою встановлено та
зафіксовано в акті перевірки, що
відповідач у порушення пункту 2
Порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007
№ 1222, реалізовував м'ясо птиці - курча 2
категорії за оптово-відпускними
цінами, які протягом окремих місяців
змінювалися в бік збільшення більш як
на 1% і не були задекларовані, в
результаті чого необґрунтовано
отримана виручка по реалізації курчат 2
категорії за період з 01.04.2013 по 27.03.2014
склала 17862 грн. 36 коп. /том 1 а.с. 12/.

Із письмових пояснень
представника позивача встановлено /том
1 а.с. 150-152/, що згідно з довідкою про
необґрунтовано отриману виручку
внаслідок підвищення оптово -
відпускних цін на продукцію без
попереднього декларування їх зміни на
курчата другої категорії, обрахована
відповідно до вимог діючого
законодавства ціна за 1 кг. (з
урахуванням 1%) становить з квітня 2013
року 15 грн. 45 коп. Копія довідки наявна у
матеріалах справи /том 1 а.с. 16/. Дана
ціна обрахована Держцінінспекцією
відповідно до динаміки зміни ціни на
м'ясо птиці за період з січня 2011 року по
лютий 2014 року /том 1 а.с. 160/. Оскільки ПАТ
"Полтавська птахофабрика" не
декларувала зміни ціни на вказаний
продукт, Інспекцією було складено
довідку про динаміку зміни цін на м'ясо
птиці за січень-вересень 2011 року
(відповідно до накладних, які були
надані позивачем під час проведення
перевірки, починаючи з січня 2011 року) та
взято максимальну ціну курчат другої
категорії - 15 грн. При підвищенні
підприємством ціни на курчат другої
категорії в окремі місяці, інспекцією
було обраховано в ці періоди ціну з
урахуванням збільшення на 1%. Таким
чином, на квітень 2013 року (з моменту,
якого почали відповідачем
застосовуватися санкції, згідно з
вимогами ст. 250 Господарського кодексу
України) ціна за 1 кг. курчат другої
категорії склала 15 грн. 45 коп. Період,
починаючи з якого, встановлено базову
ціну (січень 2011), Держцінінспекцією
України було взято на підставі
документів, наданих відповідачем. Так
підприємством були надані документи з
січня 2011 року в зв'язку з вилученням та
знищенням документів по 2010 рік включно.
Даний факт підтверджується довідкою
ПАТ "Полтавська птахофабрика", копія
якої наявна у матеріалах справи /том 1
а.с. 158/.

Копії довідок про необґрунтовано
отриману виручку внаслідок підвищення
оптово-відпускних цін на продукцію без
попереднього декларування їх зміни на
курчата 2 категорії за період з 01.04.2013 по
27.03.2014 та на яйця курячі С2-2 за період з
01.08.2013 по 28.02.2014 наявні у матеріалах
справи /том 1 а.с. 16-24/.

В ході розгляду справи відповідачем
не надавалися докази на спростування
встановлених перевіркою порушень
пункту 2 Порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007
№ 1222, внаслідок яких необґрунтовано
отримана виручка по реалізації яєць
курячих С2-2 та м'яса птиці - курчат 2
категорії, в період з 01.03.2013 по 27.03.2014
року склала 508203 грн. 72 коп.

В обґрунтування своїх заперечень
відповідач посилався на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2014 у
справі № 816/1840/14.

Однак, постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.09.2014 у справі № 816/1840/14 скасовано
припис Державної інспекції України з
контролю за цінами № 51 від 17.04.2014 року.

Таким чином, постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2014 у
справі № 816/1840/14, яка набрала законної
сили 04.09.2014, встановлено незаконність
саме припису Державної інспекції
України з контролю за цінами № 51 від
17.04.2014 року.

Адміністративно-господарські
санкції, стягнення яких є предметом
позову у даній справі, застосовані до
ПАТ "Полтавська птахофабрика" не
приписом Державної інспекції України
з контролю за цінами № 51 від 17.04.2014, який
був предметом спору у справі № 816/1840/14, а
рішенням Державної інспекції України
з контролю за цінами про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014.

Натомість, вказане рішення
Державної інспекції України з контролю
за цінами про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014 не було предметом
судового розгляду у справі № 816/1840/14,
правова оцінка вказаному рішенню у
постанові Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2014 по
справі № 816/1840/14 не надавалась.

Крім того, листом Вищого
адміністративного суду України від
14.11.2012 № 2379/12/13-1 "Щодо застосування
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України" роз'яснено, що
передбачене частиною першої статті 72
КАС України звільнення від доказування
не має абсолютного характеру і не може
сприйматися судом як неможливість
спростування під час судового розгляду
обставин, які зазначені в іншому
судовому рішенні.

Відтак, суд не бере до уваги доводи
представників відповідача про
незаконність рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014 з посиланням на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2014 у
справі № 816/1840/14.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 18
Закону України "Про ціни і
ціноутворення" уповноважені органи
мають право приймати рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 20 Закону України "Про ціни і
ціноутворення" до суб'єктів
господарювання застосовуються
адміністративно-господарські санкції
за порушення вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін - вилучення
необґрунтовано одержаної виручки, що
становить позитивну різницю між
фактичною виручкою від продажу
(реалізації) товару та виручкою за
цінами, сформованими відповідно до
запровадженого способу регулювання
(крім тих, що на постійній основі
надають житлово-комунальні послуги або
мають адресного споживача), та штраф у
розмірі 100 відсотків необґрунтовано
одержаної виручки.

Частиною 2 статті 20 Закону
України "Про ціни і ціноутворення"
встановлено, що суми
адміністративно-господарських санкцій
зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до частини 9 статті 7
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності"
розпорядження або інший розпорядчий
документ органу державного нагляду
(контролю) - обов'язкове для виконання
письмове рішення органу державного
нагляду (контролю) щодо усунення
виявлених порушень у визначені строки.
Розпорядження видається та
підписується керівником органу
державного нагляду (контролю) або його
заступником.

Розпорядження може передбачати
застосування до суб'єкта
господарювання санкцій, передбачених
законом.

Приписами статті 238 Господарського
кодексу України передбачено, що за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків. Види
адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції
можуть бути встановлені виключно
законами.

17.04.2014 Державною інспекцією
України з контролю за цінами прийнято
рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68, яким вирішено вилучити у ПАТ
"Полтавська птахофабрика" в дохід
бюджету необґрунтовано отриману
виручку в сумі 508203 грн. 72 коп. та штраф у
сумі 508203 грн. 72 коп. /том 1 а.с. 14-15/.

Таким чином,
адміністративно-господарські
санкції за порушення державної
дисципліни цін застосовані до
відповідача рішенням Державної
інспекції України з контролю за
цінами.

Вказане рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014 направлено відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення та отримано ПАТ
"Полтавська птахофабрика" 25.04.2014 /том 1
а.с. 71/.

Статтею 249 Господарського кодексу
України встановлено гарантії прав
суб'єктів господарювання у разі
неправомірного застосування до них
адміністративно-господарських
санкцій, а саме, суб'єкт господарювання
має право оскаржити до суду рішення
будь-якого органу державної влади або
органу місцевого самоврядування щодо
застосування до нього
адміністративно-господарських
санкцій.

Однак, ПАТ "Полтавська
птахофабрика" не оскаржило до суду
рішення Державної інспекції України з
контролю за цінами про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014.

Суд зазначає, що відповідно до
частини 1 статті 138 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
стягнення штрафу та необґрунтовано
отриманої виручки, предметом
доказування у даній справі мають бути
обставини, які свідчать про наявність
підстав, з якими закон пов'язує
можливість стягнення штрафу у судовому
порядку, встановлення факту його
сплати у добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту
тощо.

Рішення центрального органу
виконавчої влади Державної інспекції
України з контролю за цінами про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014, - не є предметом позову у
даній справі.

Таким чином, оскільки рішення
центрального органу виконавчої влади
Державної інспекції України з контролю
за цінами про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014 отримано відповідачем
25.04.2014 та до суду відповідачем не
оскаржено, дане рішення є чинним та
обов'язковим для виконання, однак, у
добровільному порядку відповідачем не
виконано.

Доказів перерахування до
Державного бюджету України порядку
суми штрафу та необґрунтовано
отриманої виручки, визначених
рішенням про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 68 від 17.04.2014, відповідачем не надано.

Відповідно до пункту 8 частини 1
статті 18 Закону України "Про ціни і
ціноутворення" уповноважені органи
мають право звертатися до суду з
позовами про стягнення до бюджету
коштів у разі прийняття рішення про
порушення вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін.

Стаття 121 Конституції України
уповноважує прокуратуру здійснювати
функцію представництва інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Згідно частини 1 статті 36-1
Закону України "Про прокуратуру"
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 60
Кодексу адміністративного судочинства
України з метою представництва
інтересів громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням), бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, провадження в
якій відкрито за адміністративним
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду, подає апеляційну,
касаційну скаргу, заяву про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України, про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами для
представництва інтересів громадянина
або держави. При цьому прокурор повинен
надати адміністративному суду докази,
які підтверджують неможливість
громадянина самостійно здійснювати
представництво своїх інтересів.
Прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Із врахуванням того, що "інтереси
держави" є оціночним поняттям,
прокурор чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах (Рішення
Конституційного Суду України від 08.04.1999
р. N 3-рп/99 по справі N 1-1/99 (справа про
представництво прокуратурою України
інтересів держави в арбітражному
суді).

Відповідно до статті 10 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" до доходів загального фонду
Державного бюджету України на 2014 рік,
зокрема, належать надходження,
визначені частиною другою статті 29
Бюджетного кодексу України.

Пунктом 23 частини 2 статті 29
Бюджетного кодексу України
встановлено, що до доходів загального
фонду Державного бюджету України
належать кошти від санкцій (штрафи,
пеня тощо), що застосовуються
відповідно до закону (крім штрафів,
визначених пунктами 11, 12 і 13 частини
першої статті 69 цього Кодексу).

Відтак, несплата відповідачем
адміністративно-господарських санкцій
до Державного бюджету України
спричиняє матеріальну шкоду інтересам
держави.

Таким чином, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Заступника
прокурора Полтавської області в
інтересах держави в особі Державної
інспекції України з контролю за цінами
до Публічного акціонерного товариства
"Полтавська птахофабрика" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
- задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Полтавська птахофабрика"
(ідентифікаційний код 00845743) в дохід
державного бюджету на р/р 0107, код
38029560, одержувач Диканське УК
(Диканський район) 21081100, банк
одержувача ГУ ДКСУ у Полтавській
області, МФО 831019 штраф в сумі 508203 грн. 72
коп. (п'ятсот вісім тисяч двісті три
гривні сімдесят дві копійки).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Полтавська птахофабрика"
(ідентифікаційний код 00845743) в дохід
державного бюджету на р/р 0107, код
38029560, одержувач Диканське УК
(Диканський район) 21081100, банк
одержувача ГУ ДКСУ у Полтавській
області, МФО 831019 суму необґрунтовано
отриманої виручки в розмірі 508203 грн. 72
коп. (п'ятсот вісім тисяч двісті три
гривні сімдесят дві копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 18
листопада 2014 року.

Суддя
С.С. Сич